Справа № 135/373/14-а
Суддя: Волошина Т. В.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 135/373/14-а
Провадження у справі № 2-а/135/25/14
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без
розгляду

22.05.2014 року Ладижинський міський
суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Волошиної
Т.В.,

за участі секретаря Масняк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом в.о.
прокурора м. Ладижина Вінницької
області до виконавчого комітету
Ладижинської міської ради, третя особа
на стороні відповідача ОСОБА_2 про
визнання протиправним та скасування
рішення виконавчого комітету
Ладижинської міської ради "Про розгляд
заяви громадянки ОСОБА_2" № 877 від 22.12.2010,
-

В С Т А Н О В И В:

11.03.2014 на розгляд Ладижинського
міського суду Вінницької області
надійшла позовна заява прокурора м.
Ладижина Вінницької області до
виконавчого комітету Ладижинської
міської ради, третя особа на стороні
відповідача ОСОБА_2 про визнання
протиправним та скасування рішення
виконавчого комітету Ладижинської
міської ради "Про розгляд заяви
громадянки ОСОБА_2" № 877 від 22.12.2010».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
прокуратурою міста Ладижина з 20.01.2014 по
25.01.2014 проводилось виконання доручення
прокуратури Вінницької області про
проведення перевірки за зверненням
жителя м. Ладижина ОСОБА_7 з приводу
можливих неправомірних дій посадових
осіб Ладижинської міської ради при
розподілі житла та з інших питань.

В ході виконання доручення та
вивченням зібраних матеріалів для
надання інформації на адресу
прокуратури області встановлено, що
надання службового житла виконавчим
комітетом Ладижинської міської ради
проводилось з порушенням вимог
житлового законодавства.

Так, рішенням виконавчого комітету
Ладижинської міської ради № 877 від
22.12.2010 року, ОСОБА_2., надано квартиру
житловою площею 37,5 кв.м. АДРЕСА_1 зі
статусом «гуртожиток для проживання
сімей».

Однак, в ході перевірки встановлено, що
відповідно до свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 14.05.2004,
об'єкт, розташований за адресою:
будинок АДРЕСА_1, площею 4754,0 кв.м., що
знаходиться у власності
територіальної громади м. Ладижин в
особі Ладижинської міської ради, має
статус «нежитлова будівля».

Таким чином, будинок АДРЕСА_1, маючи
статус «нежитлової будівлі» незаконно
віднесений виконавчим комітетом
Ладижинської міської ради до житлового
фонду, яка не мала права вчиняти дії
передбачені ст. 15 ЖК УРСР відносно цієї
будівлі та надавати кімнати (квартири)
в цьому будинку для проживання
будь-кому.

Враховуючи викладене, прокурор вважає,
що рішення виконавчого комітету
Ладижинської міської ради № 877 від
22.12.2010 року «Про розгляд заяви
громадянки ОСОБА_2» є протиправним та
порушує інтереси держави таким чином,
що незаконним рішенням в нежитловій
будівлі комунальної власності кімнати
передавались особам для проживання,
хоча фактично дані приміщення могли
бути використані для інших, в т.ч. і
суспільних або державних потреб.

Поряд з цим, у позовній заяві прокурор
просив поновити строк звернення до
суду, посилаючись на те, що перевірка за
дорученням прокуратури Вінницької
області на підставі звернення жителя м.
Ладижин ОСОБА_7 з приводу можливих
неправомірних дій посадових осіб
Ладижинської міської ради при
розподілі житла та з інших питань
прокуратурою міста проводилась
востаннє з 20 по 25 січня 2014 року. Саме в
ході цієї перевірки встановлено
незаконність рішення виконавчого
комітету Ладижинської міської ради №
877 від 22.12.2010 щодо надання житла в
будинку АДРЕСА_1 саме з підстав,
викладених у позовній заяві та
враховуючи, що дані обставини не могли
бути виявлені прокурором у 2005 році без
отримання свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 14.05.2004,
об'єкт, розташований за адресою:
будинок АДРЕСА_1, площею 4754,0 кв.м., яке
потрапило до відома прокурора лише в
січні 2014 року.

Ухвалою судді Ладижинського міського
суду від 13.03.2014 позовну заяву залишено
без руху і надано позивачу строк для
усунення недоліків до 19.03.2014.

У вказаний вище строк недоліки
позовної заяви усунуті і ухвалою від
20.03.2014 відкрито провадження у даній
адміністративній справи.

До початку розгляду справи по суті
представник відповідача Ладижинської
міської ради Бучко О.М. надав суду
письмове клопотання про залишення
позову без розгляду в зв'язку з
пропуском строку звернення до суду без
поважних причин, яке обґрунтував тим,
що прокурор обґрунтовуючи поважність
пропуску строку звернення до суду
свідомо вводить в оману суд, вказуючи
на те, що про рішення виконавчого
комітету Ладижинської міської ради
«Про розгляд заяви громадянина» №877
від 22.12.2010 року, а також про те що
будинок АДРЕСА_1 відповідно до
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 14.05.2004 року
зареєстрований як нежитловий
прокуратурі міста стало відомо лише в
ході перевірки, яка проводилась з 20 по 25
січня 2014 року. Натомість вказує про те,
що прокуратурі м. Ладижина, а також і
прокуратурі Вінницької області ще з 2009
року добре відомо, що буд. АДРЕСА_1
відповідно до свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 14.05.2004
року зареєстрований як нежитловий і що
в даному будинку громадянам надавалось
житло, оскільки цими прокуратурами
проводились перевірки за зверненнями
жителів будинку АДРЕСА_1 з приводу
продажу частини підвального
приміщення, а також з приводу надання
мешканцям будинку підвальних
приміщень для облаштування кладочок,
що підтверджується доданими до
клопотання письмовими зверненнями
громадян та відповіді прокуратури.
Також вказує на те, що про рішення
виконавчого комітету Ладижинської
міської ради «Про розгляд заяви
громадянки ОСОБА_2» №877 від 22.12.2010 року
прокуратурі м. Ладижин також було
відомо ще до перевірки проведеної в 2014
році, оскільки перевірки з приводу
законності прийняття даного рішення
проводились прокуратурою м. Ладижин
раніше, зокрема така перевірка
проводилась в 2012 році.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, про час і місце розгляду
справи повідомлені вчасно та належним
чином. Представник виконавчого
комітету Ладижинської міської ради
Вінницької області Бучко О.М. надіслав
клопотання, в якому просив справу
розглянути за його відсутності, при
цьому просив врахувати позицію,
викладену в наданих запереченнях на
позов та залишити без розгляду позовну
заяву, в зв'язку з пропуском без
поважних причин строку звернення до
суду передбаченого ст. 99 КАС України.

У судове засідання представник
прокурора Козюра С.О. не з'явився
надіславши заяву, в якій просив справу
та клопотання про поновлення строку
звернення до адміністративного суду
розглянути без його участі. Позовні
вимоги та клопотання про поновлення
строків підтримує в повному обсязі.

Третя особа на стороні відповідача
ОСОБА_2 також в судове засідання не
з'явилася, надіславши клопотання. в
якому просила справу та клопотання про
поновлення строку звернення до
адміністративного суду розглянути без
її участі, проти задоволення позову
заперечує повністю. Просила позовну
заяву залишити без розгляду в зв'язку з
пропуском строку звернення до суду
передбачено ст. 99 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть учать у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце розгляду справи,
не перешкоджає судовому розгляду
справи.

За таких підстав, керуючись ст. 197 КАС
України, суд вважає, що справу можна
розглянути в порядку письмового
провадження на підставі наявних в
матеріалах доказів, без фіксування
судового засідання (частина 1 статті 41
КАС України).

З'ясувавши позиції сторін, дослідивши
питання поважності причин пропуску
строку звернення прокурора до
адміністративного суду, розглянувши
клопотання, документи, подані на
обґрунтування зазначеного клопотання,
суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), адміністративний
позов може бути подано до суду в межах
строку звернення до адміністративного
суду, встановленого цим Кодексом або
іншими законами.

Частиною 2 ст. 99 КАС України визначено,
що для звернення до адміністративного
суду суб'єкта владних повноважень
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня виникнення підстав,
що дають суб'єкту владних повноважень
право на пред'явлення передбачених
законом вимог. Цим Кодексом та іншими
законами можуть також встановлюватися
інші строки для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї документів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Так, рішенням виконавчого комітету
Ладижинської міської ради № 877 від
22.12.2010 року ОСОБА_2, надано квартиру
житловою площею 37,5 кв.м. АДРЕСА_1 зі
статусом «гуртожиток для проживання
сімей». (а.с.5).

Прокуратурою міста Ладижин з 20.01.2014 по
25.01.2014 проводилось виконання доручення
прокуратури Вінницької області про
проведення перевірки за зверненням
жителя м. Ладижин ОСОБА_7 з приводу
можливих неправомірних дій посадових
осіб Ладижинської міської ради при
розподілі житла та з інших питань.

В ході перевірки встановлено, що
відповідно до свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 14.05.2004
об'єкт, розташований за адресою:
будинок АДРЕСА_1, площею 4754,0 кв.м., що
знаходиться у власності
територіальної громади м. Ладижин в
особі Ладижинської міської ради, має
статус «нежитлова будівля». Таким
чином, встановлено, що будинок АДРЕСА_1,
маючи статус «нежитлової будівлі»
незаконно віднесений виконавчим
комітетом Ладижинської міської ради до
житлового фонду, яка не мала права
вчиняти дії передбачені ст. 15 ЖК УРСР
відносно цієї будівлі та надавати
кімнати (квартири) в цьому будинку для
проживання будь-кому.

11.03.2014 року прокурор м. Ладижина
Вінницької області звернувся до
Ладижинського міського суду з позовом
до виконавчого комітету Ладижинської
міської ради, третя особа на стороні
відповідача ОСОБА_2 про визнання
протиправним та скасування рішення
виконавчого комітету Ладижинської
міської ради "Про розгляд заяви
громадянки ОСОБА_2№ 877 від 22.12.2010».

При зверненні до суду, в.о. прокурора м.
Ладижина Вінницької області у позовній
заяві просить поновити пропущений ним
строк звернення до адміністративного
суду, посилаючись на те, що про
незаконність рішення виконавчого
комітету Ладижинської міської ради №
877 від 22.12.2010 щодо надання житла в
будинку АДРЕСА_1 прокуратурі м.
Ладижина стало відомо лише під час
прокурорської перевірки проведеної з
20.01.2014 по 25.01.2014 під час виконання
доручення прокуратури Вінницької
області від 20.01.2014 року №07/1-2586-01,
оскільки не могли бути виявлені
прокурором у 2005 році без отримання
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 14.05.2004, яке потрапило
до відома прокурора лише в січні 2014
року.

Однак, як вбачається із матеріалів
адміністративної справи прокуратурою
м. Ладижина Вінницької області
надавалася відповідь за № 65/8 від 04.01.2010
депутату Ладижинської міської ради
Косяку Є.С., в якій зазначено, що
прокуратурою м. Ладижина розглянуто
депутатське звернення про надання
інформації щодо законності дій
Ладижинської міської ради Вінницької
області попереднього скликання, що
уповноважила укласти договір
купівлі-продажу підвальних приміщень
будинку № 33 по вул. П.Кравчика.
Встановлено, що відповідно до рішення
Ладижинської міської ради №700 від
25.12.2003 року у власність територіальної
громади міста з балансу Ладижинської
ТЕС ВАТ «Західенерго» прийнято готель
«Акація» - буд. АДРЕСА_1. В подальшому
оформлено свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 14.05.2004
року, об'єкт - буд. НОМЕР_1, нежитловий, в
тому числі підвал, площею 794,3 кв. м,
форма власності - комунальна. З окремих
кімнат буд. НОМЕР_1 знято статус «кімнат
гуртожитку» та надано статус «житлових
приміщень». Проведеною прокуратурою
міста перевіркою порушень вимог
законів не встановлено. Підстав для
внесення документів прокурорського
реагування немає.

Із запиту прокурора м. Ладижина радника
юстиції Гирби В.М. від 30.10.2012 № 74/569 до
виконавчого комітету Ладижинської
міської ради вбачається, що
прокуратурою м. Ладижина на виконання
термінового завдання прокуратури
області проводилась перевірка за
зверненням народного депутата
Верховної Ради України Матвієнка А.С. в
інтересах ОСОБА_7 щодо правомірності
надання службового житла на території
Ладижинської міської ради, у зв'язку з
чим прокурор м. Ладижина на підставі ст.
8, 20 Закону України «Про прокуратуру»
просив до 16.00 год. 30.10.2012 надати до
прокуратури м. Ладижина інформацію
щодо умов та підстав надання
Ладижинською міською радою квартир
громадянам, зокрема, ОСОБА_2.

На виконання даного запиту виконавчий
комітет Ладижинської міської ради
відповіддю від 02.11.2012 № 2-20-3402, яка
отримана прокуратурою м. Ладижина
02.11.2012, що стверджується штампом
прокуратури, повідомив про умови та
підстави надання житла громадянам,
зокрема, ОСОБА_2 - на підставі рішення
виконкому № 877 від 22.12.2010 надана кімната
зі статусом «службове житло». Дане
рішення є предметом оскарження.

З повідомлення прокуратури Вінницької
області від 14.06.2011 № 07/1-1525-11 наданого гр.
ОСОБА_8 та іншим вбачається, що
прокуратура області повідомляє про
розгляд колективних заяв мешканців
будинку АДРЕСА_1, в тому числі і
надіслана Генеральною прокуратурою
України, щодо законності дій
Ладижинської міської ради при
укладанні договору купівлі-продажу
підвальних приміщень зазначеного
будинку. Встановлено, що будинок
АДРЕСА_1 побудований як готель, і
відповідно до змісту ст. 4 Житлового
Кодексу Української РСР не належить до
складу житлового фонду, тому, що був
спроектований, побудований, зданий в
експлуатацію та зареєстрований не як
житловий. Підстави для внесення
документів прокурорського реагування
на даний час відсутні.

Виходячи з того, що прокуратура м.
Ладижина Вінницької області та
прокуратура Вінницької області на
протязі 2010 - 2012 років в результаті
обміну вказаною вище інформацією, яка
ґрунтувалась на прокурорських
перевірках, неодноразово посилалась на
нежитловий статус будинку АДРЕСА_1, у
тому числі і на саме свідоцтво про
право власності на нерухоме майно від
14.05.2004 року, суд не бере до уваги той
факт, що дане свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 29.03.2004
прокурору м. Ладижина потрапило до
відома лише під час прокурорської
перевірки у 2014 році, тому приходить до
висновку, що позивачем пропущений
строк звернення до суду, встановлений
нормами КАС України, без поважних на те
причин.

Окрім того, суд зауважує, що і про умови
та підстави надання житла ОСОБА_2, на
підставі рішення виконкому № 877 від
22.12.2010 надана кімната зі статусом
«службове житло», яке є предметом
оскарження, прокуратурі м. Ладижина
також було відомо ще 02.11.2012, що
стверджується відповіддю Ладижинської
міської ради від 02.11.2012 №2-20-3402 на запит
прокуратури м. Ладижина Вінницької
області № 74/569 від 30.10.2012 щодо надання
житла громадянам.

Враховуючи вказане, слід зазначити, що
поважними причинами визнаються лише
такі обставини, які є об'єктивно
непереборними та не залежать від
волевиявлення сторони і пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
сторонами процесуальних дій та
підтверджені належними доказами.

За таких обставин, позовна заява в.о.
прокурора м. Ладижина Вінницької
області до виконавчого комітету
Ладижинської міської ради, третя особа
на стороні відповідача ОСОБА_2 про
визнання протиправним та скасування
рішення виконавчого комітету
Ладижинської міської ради "Про розгляд
заяви громадянки ОСОБА_2" № 877 від
22.12.2010» та додані до неї матеріали не
містять жодних доказів поважності
причин пропуску строку звернення до
суду, тому суд приходить до висновку, що
позивачем пропущено встановлений ч. 2
ст. 99 КАС України шестимісячний строк
звернення до суду, а підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до суду поважними, не
встановлено.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України,
суд своєю ухвалою залишає позовну
заяву без розгляду, якщо позовну заяву
подано з пропущенням встановленого
законом строку звернення до
адміністративного суду і суд не
знайшов підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними.

Згідно ч. 2 ст. 100 КАС України, позовна
заява може бути залишена без розгляду
як на стадії вирішення питання про
відкриття провадження в
адміністративній справі без
проведення судового, так і в ході
підготовчого провадження чи судового
розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 155, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача
задовольнити.

Позовну заяву в.о. прокурора м. Ладижина
Вінницької області до виконавчого
комітету Ладижинської міської ради,
третя особа на стороні відповідача
ОСОБА_2 про визнання протиправним та
скасування рішення виконавчого
комітету Ладижинської міської ради
"Про розгляд заяви громадянки ОСОБА_2»
№ 877 від 22.12.2010 залишити без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили в порядку, визначеному
ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали. У
разі якщо ухвалу було постановлено в
письмовому провадженні або згідно з
частиною третьою статті 160 цього
Кодексу, або без виклику особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя