Справа № П/811/1182/14
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2014 року
Справа № П/811/1182/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Дегтярьової С.В.,
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу

за позовом: Приватного підприємства
«Альянсспецбудгранд»

до відповідача: Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області

про визнання протиправним та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

Приватне підприємство
«Альянсспецбудгранд» звернулось з
позовом до Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 19 грудня 2013 року, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 226 667,00 грн., за основним
платежем та 56 667,00 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказує, що не допускав порушень при
формуванні податкового кредиту та
податкових зобов'язань з ПДВ, а тому
вважає податкове повідомлення-рішення
таким, що не відповідає чинному
законодавству.

Відповідачем до суду подано
заперечення на позовну заяву
відповідно до змісту якого, позов ним
не визнається у повному обсязі з огляду
на те, що господарські операції, на
думку відповідача, не носять реального
характеру.

На підставі ухвали від 30.05.2014 р. розгляд
справи проведено в порядку письмового
провадження у відповідності до ст.122
КАС України.

Дослідивши подані позивачем та
відповідачем документи і матеріали,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

У період з 29.11.2013 р. по 02.12.2013 р. посадовою
особою Кіровоградської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Кіровоградській області
проведено позапланову невиїзну
перевірку ПП «Альянсспецбудгранд» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
ТОВ «Ватер-Шпаг» (ТОВ «Взлет-Ера») за
період з 01.11.2012 р. по 30.11.2012 р., за
результатами якої складено акт
№155/11-23-22-02/37384076 від 05.12.2013 року,
висновками якого, зокрема, є порушення,
на думку відповідача п.187 ст.187, п.185.1
ст.185, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-ІV (із
змінами та доповненнями), в результаті
чого занижено податок на додану
вартість, що підлягає сплаті в бюджет
за листопад 2012 р. в частині проведених
взаємовідносин з ПП «Ватер-Шпаг» (ТОВ
«Взлет-Ера») на суму 226 667,00 грн. (а.с.6-15
Т.1).

19 грудня 2013 року Кіровоградською ОДПІ
ГУ Міндоходів у Кіровоградській
області на підставі акту перевірки
винесено оскаржуване податкове
повідомлення-рішення (а.с.5).

Як встановлено в судовому засіданні,
грошові зобов'язання за вказаним
податковим повідомленням-рішенням
винесено податковим органом, у зв'язку
з завищенням позивачем, на думку
відповідача, задекларованого
податкового кредиту в загальній сумі 335
000,00 грн. за господарськими операціями
з ТОВ «Ватер-Шпаг» (ТОВ «Взлет-Ера») які,
на думку Кіровоградської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Кіровоградській області,
не носять реального характеру та
завищенням податкових зобов'язань в
сумі 108 333,00 грн. за господарськими
операціями з ПСП «Червона Калина» в
частині часткової реалізації товару,
раніше придбаного у ТОВ «Ватер-Шпаг»
(ТОВ «Взлет-Ера»).

Судом встановлено, що позивачем до
податкового кредиту в листопаді 2012 р.
віднесено ПДВ у сумі 335 000,00 грн.
відповідно за податковими накладними
виданими ТОВ «Взлет-Ера» по придбанню
товарів (будівельних матеріалів), на
підставі договору №01/11 від 01.11.2012 р.
(а.с.77-82, 122-129, 147-184 Т.1). Даний товар
позивачем оприбутковано відповідно до
видаткових накладних (а.с.83-120 Т.1).

Також судом встановлено, що позивачем
до податкових зобов'язань в листопаді
2012 р. віднесено суму 108 333,00 грн.
відповідно за податковими накладними
виданими ПП «Альянсспецбудгранд» ПСП
«Червона Калина» по продажу
будівельних матеріалів, на підставі
договору поставки №05/11 від 05.11.2012 року
(а.с.227-228, 242-250 Т.1, 1-4 Т.2). Даний товар
позивачем списано в обліку відповідно
до видаткових накладних (а.с.229-241 Т.1).

Кіровоградська ОДПІ Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області вважає, що
податкові накладні видані ТОВ
«Ватер-Шпаг» (ТОВ «Взлет-Ера») за
господарськими операціями, які не
носили реального характеру та не
відбулися в об'єктивній дійсності.

Згідно з пунктом 198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

У відповідності до ч.1 ст.3
Господарського кодексу під
господарською діяльністю розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність.

Згідно п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України господарська
діяльність - діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Обов'язковими ознаками господарської
діяльності є здійснення її суб'єктами
господарювання у сфері суспільного
виробництва; спрямування її на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг. При
цьому результати зазначеної
діяльності -продукція, роботи чи
послуги - мають вартісний характер і
цінове вираження.

Відповідно до довідки з ЄДРПОУ одним із
видів діяльності ПП
«Альянсспецбудгранд» є, зокрема,
будівництво житлових і нежитлових
будівель (а.с.16 Т.1).

Судом встановлено, що ПП
«Альянсспецбудгранд» має ліцензію на
господарську діяльність, пов'язану із
створенням об'єктів архітектури (а.с.12
Т.2).

З матеріалів справи вбачається, що
згідно договору відповідального
зберігання від 01.11.20012 року, придбаний
товар зберігається у ТОВ «Взлет-Ера»,
що підтверджується актами
приймання-передачі майна (а.с.185-226 Т.1).

В ході розгляду справи встановлено, що
позивач придбаний товар частково
реалізував третім особам, а частково
використовуватиме у власній
будівельній господарській діяльності,
що підтверджується договором,
податковими накладними та видатковими
накладними (а.с.227-228, 229-250 Т.1, 1-4 Т.2).

Пунктом 198.6 ст.198 Податкового кодексу
України (в редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

При цьому в пункті 198.2 ст.198 Податкового
кодексу України (в редакції чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Аналіз наведених норм дає підстави
зробити висновок, що у Податковому
кодексі України передбачено єдину
підставу для формування податкового
кредиту, а саме - наявність у платника
податку (покупця) належно оформленої та
виданої податкової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач сформував податковий кредит на
підставі належно оформлених
податкових накладних, виданих йому
контрагентом у перевіряємому періоді.
При цьому ТОВ «Ватер-Шпаг» (ТОВ
«Взлет-Ера») на момент їх виписки було
зареєстроване платником податку на
додану вартість, що не заперечується
відповідачем, а тому, відповідно до
вимог п. 201.8 та п. 201.10 ст. 201 Податкового
кодексу України мав обов'язок
нараховувати податок на додану
вартість та виписувати податкові
накладні.

Суд вважає, що зробивши висновки про
нікчемність укладеного правочину,
податковий орган не врахував
наступного.

Відповідно до ст.228 ЦК України правочин
вважається таким, що порушує публічний
порядок, якщо він був спрямований на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади, незаконне заволодіння ним.

Отже, вказаною нормою права визначено
об'єктивну сторону нікчемного
правочину, тобто визначено ознаки, за
наявності яких укладений правочин
можливо кваліфікувати як нікчемний.
Податковим органом, в акті перевірки не
наведено, визначених нормою права,
ознак, які б свідчили про нікчемність
укладеного позивачем правочину.

Крім цього, для кваліфікації правочину
за статтею 228 ЦК України та
застосування відповідних наслідків,
необхідною та обов'язковою умовою є
наявність умислу у формі вини, яка
виражається в намірі порушити
публічний порядок сторонами правочину
або однією зі сторін.

Відповідачем, на якого відповідно до ч.2
ст.71 КАС України покладено обов'язок
щодо доказування правомірності
прийнятого рішення, не доведено того,
що сторонами укладено угоду не з метою
реального настання правових наслідків,
а з метою порушення публічного порядку.

Як вбачається з акту перевірки,
обґрунтовуючи нікчемність правочину,
податковий орган посилався на ч.1 ст.203
ЦК України, відповідно до якої зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Натомість, у якій частині зміст
правочинів, які укладено між позивачем
та ТОВ «Ватер-Шпаг» (ТОВ «Взлет-Ера»),
суперечать Цивільному кодексу України,
іншим актам цивільного законодавства,
а також моральним засадам суспільства,
податковий орган не зазначає.

Акт перевірки свідчить про те, що
нікчемність укладеного правочину
податковий орган пов'язує з тим, що
сторонами укладено угоду, яка не
спрямована на настання реальних
наслідків, що такою угодою обумовлені.
Тобто, перевіряючими в акті перевірки
вказано на ознаки фіктивних
правочинів, які, згідно зі ст.234 ЦК
України, вчинюються без наміру
створення правових наслідків, що
обумовлюються цими правочинами.

Відповідно до ч.2 ст.234 ЦК України
фіктивний правочин визнається судом
недійсним. Але доказів того, що
вищевказаний договір визнано судом
недійсними, відповідачем суду не
надано.

Натомість встановлені обставини
справи свідчать про те, що позивачем
здійснене реальне придбання товарів, а
тому позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Кіровоградська ОДПІ Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області не довела суду
фактів безтоварного характеру
господарських операцій та
безпідставного формування податкового
кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ
позивачем, а тому суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі викладеного, сплачений
позивачем судовий збір у розмірі 487,20
грн. підлягає присудженню з Державного
бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 86, 94, 159 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
в повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 19 грудня 2013 року, винесене
Кіровоградською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області, яким
Приватному підприємству
«Альянсспецбудгранд» збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 226 667,00 грн., за
основним платежем та 56 667,00 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями.

Присудити Приватному підприємству
«Альянсспецбудгранд», ,
судовий збір у розмірі 487,20 грн. з
Державного бюджету України.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подачі в 10-
денний строк з дня її проголошення, а в
разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до ст. 160 КАС України -
з дня отримання копії постанови у
повному обсязі, апеляційної скарги.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду
С.В. Дегтярьова