Справа № 2а-4944/11
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-4944/11
Головуючий у 1-й інстанції: Токова С.Є.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді: Бужак Н.П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Савін І.В.

розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 20 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Черкаської міської ради, треті особи:
ОСОБА_3, прокуратура міста Черкаси про
визнання рішення Черкаської міської
ради від 10.02.2011 року № 2-180 недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до Соснівського
районного суду м. Черкаси з
адміністративним позовом до
Черкаської міської ради про визнання
рішення Черкаської міської ради від
10.02.2011 року № 2-180 недійсним.

Постановою Соснівського районного
суду м. Черкаси від 20 лютого 2014 року у
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, позивачка
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду та
прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши осіб, що
з'явились в судове засідання, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі п.1.4
рішення Черкаської міської ради від
21.12.2006 року № 2-395 «Про передачу
громадянам земельних ділянок у
власність» ОСОБА_4, як власниці 17/20
частини домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1, видано державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
515.5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть від 11 січня 2010 року серія НОМЕР_1.

За життя ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_3
прийняв у дар 17/20 частин житлового
будинку з відповідною частиною
надвірних споруд, що знаходиться у
АДРЕСА_1.

Прокурором м. Черкаси 12.10.2010 року був
внесений протест на п.1.4 рішення
Черкаської міської ради від 21.12.2006 року
№ 2-395 «Про передачу громадянам
земельних ділянок у власність ( ОСОБА_5
та інші).

10.02.2011 року Черкаська міська рада своїм
рішенням № 2-180 «Про протест прокурора
міста Черкаси на п. 1.4. рішення
Черкаської міської ради № 2-395 від 21.12.2006
р. «Про протест прокурора міста
Черкаси» на п.1.4 рішення Черкаської
міської ради № 2-395 від 21.12.2006 року
задовольнила протест прокурора та
скасувала п. 1.4. рішення Черкаської
міської ради від 21.12.2006 року, на
підставі якого ОСОБА_4 було видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачка у травні 2011 року дізналася,
що рішенням Черкаської міськради від
10.02.2011року №2-180 «Про протест прокурора
міста Черкаси на пункт 1.4 рішення
Черкаської міської ради №2-395 від
21.12.2006року «Про передачу громадянам
земельних ділянок у власність» (а саме
ОСОБА_4) протест прокурора від
12.10.2010року задоволено, п. 1.4 зазначеного
рішення Черкаської міськради №2-395 від
21.12.2006р. скасовано.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції послався на
відсутність порушень вимог чинного
законодавства з боку Черкаської
міської ради під час прийняття
оскаржуваного рішення, погодитись з
такими доводами судова колегія не може,
виходячи з наступного.

Відповідно до Рішення Конституційного
Суду України від 16.04.2009 року №7-рп/2009,
зокрема частин 2,3,4,6 п.5 «протест
прокурора приноситься до органу, який
видав цей акт і зупиняє його дію,
прокурору надається право звернутися
із заявою до суду про визнання акта
незаконним, і подача такої заяви
зупиняє дію правового акта».
Конституційний Суд України дійшов
висновку, що за змістом частини другої
ст. 144 Конституції України, частини
десятої ст.59 ЗУ «Про місцеве
самоврядування» рішення органів
місцевого самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції чи
законам України зупиняються
прокурором у встановленому Законом
України "Про прокуратуру" порядку з
одночасним зверненням до суду. Проте
прокурор, після внесення протесту на
рішення Черкаської міської ради із
відповідним позовом до суду не
звертався.

Зі змісту ч. 2 ст. 144 Конституції України,
ч. 10 ст. 59 Закону вбачається, що рішення
органів місцевого самоврядування та їх
посадових осіб з мотивів
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними з ініціативи
заінтересованих осіб судом загальної
юрисдикції, тобто в судовому порядку.
Однак, як вважає Конституційний Суд
України, це не позбавляє орган
місцевого самоврядування права за
власною ініціативою або ініціативою
інших заінтересованих осіб змінити чи
скасувати прийнятий ним правовий акт (у
тому числі і з мотивів невідповідності
Конституції чи законам України).

Конституційний Суд України зазначає,
що в Конституції України закріплено
принцип, за яким права і свободи людини
та їх гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, яка
відповідає перед людиною за свою
діяльність (стаття 3). Органи місцевого
самоврядування є відповідальними за
свою діяльність перед юридичними і
фізичними особами (стаття 74 Закону).
Таким чином, органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Це є "гарантією
стабільності суспільних відносин" між
органами місцевого самоврядування і
громадянами, породжуючи у громадян
впевненість у тому, що їхнє існуюче
становище не буде погіршене прийняттям
більш пізнього рішення, що
узгоджується з правовою позицією,
викладеною в абзаці другому пункту 5
мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від 13
травня 1997 року № 1-зп у справі щодо
несумісності депутатського мандата.

Ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання, тому
вони не можуть бути скасовані чи
змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання.

Таким чином, внаслідок прийняття
відповідачем рішення №2-395 від 21.12.2006
року ОСОБА_4 отримала Державний акт на
право власності, а отже виникли
правовідносини, пов'язані з
реалізацією суб'єктивних прав та
охоронюваних законом інтересів.

Згідно ст.144 Конституції України
рішення органів місцевого
самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції чи
законам України зупиняються у
встановленому законом порядку з
одночасним зверненням до суду.

Відповідно до ч. 10 ст.59 ЗУ «Про місцеве
самоврядування в Україні» акти органів
та посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку, а отже
міська рада не мала повноважень
самостійно скасовувати своє рішення.

Що стосується посилання представника
третьої особи на ту обставину, що
оскаржуване рішення не порушує прав та
інтересів позивачки, так як вона не є
спадкоємцем, то судова колегія не
приймає їх, оскільки, як зазначає
позивачка, вона є спадкоємцем після
смерті ОСОБА_4 Рішення Черкаської
міської ради від 10.02.2011 року стосується
спадкового майна, а отже порушує її
права та інтереси.

У зв'язку з вищевикладеним колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
ухвалюючи рішення не правильно
застосував норми матеріального та
процесуального права та дійшов
помилкового висновку про відмову
ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 198,202 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти
нову постанову.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку про
необхідність скасувати постанову суду
першої інстанції з ухваленням нової
постанови, про задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст. 160,195,198,202,205,207,212,254 КАС
України, колегія суддів,

П О С Т А Н ОВ И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Постанову Соснівського районного суду
м. Черкаси від 20 лютого 2014 року -
скасувати та ухвалити нову постанову
наступного змісту.

Визнати недійсним рішення Черкаської
міської ради № 2-180 від 10.02.2011 року «Про
протест прокурора міста Черкаси на
пункт 1.4 рішення Черкаської міської
ради № 2-395 від 21.12.2006 року «Про передачу
громадянам земельних ділянок у
власність».

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення, проте на неї може
бути подана касаційна скарга до Вищого
адміністративного суду України у
порядку і строки, визначені статтею 212
КАС України.

Головуючий суддя:
Бужак Н.П.

Судді:
Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 29 травня 2014
року

Головуючий суддя

Бужак Н.П.

Судді:

Костюк Л.О.

Троян Н.М.