Справа № 2-а-5374/09/0270
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 травня 2014 р.
Справа № 2-а-5374/09/0270

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Дончика Віталія Володимировича,

за участю:

секретаря судового засідання:
Медвідь І.О.,

представника позивача:
Шишкіної О.М.,

представника відповідача:
Сидоришина М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
Торгівельно-промислова компанія
"Ресурс Поділля" до Хмільницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Вінницької області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень

в с т а н о в и в:

18 грудня 2009 року Товариство з обмеженою
відповідальністю
Торгівельно-промислова компанія
"Ресурс Поділля" (далі - ТОВ ТПК "Ресурс
Поділля") звернулося в суд з
адміністративним позовом до
Хмільницької об'єднаної державної
податкової інспекції Вінницької
області (далі - Хмільницька ОДПІ) про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
№/0, №/0, №/0, №/0,
№/0 від 02 грудня 2009 року, які
прийняті на підставі висновків акта
про результати планової виїзної
перевірки від 23 листопада 2009 року
№93-23-33273446.

Зазначили, що висновки Хмільницької
ОДПІ, ґрунтуються виключно на
припущеннях перевіряючих, без належним
чином проведеного обґрунтування
встановлених в ході перевірки
порушень. Крім того, сама перевірка
проведена в порушення вимог ряду
чинних нормативно-правових актів,
зокрема, частин 9, 11 статті 11-1 Закону
України "Про державну податкову службу
в Україні" вiд 04 грудня 1990 року №509-XII,
пункту 5 статті 19 Господарського
кодексу України, Порядку оформлення
результатів невиїзних документальних,
виїзних планових та позапланових
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України (ДПА України) від 10 серпня 2005
року №327 та Методичних рекомендацій
щодо оформлення матеріалів
документальних перевірок суб'єктів
господарювання - юридичних осіб, а
також їх філій, відділень та інших
документальних підрозділів та
документування виявлених порушень,
затверджених наказом ДПА України від 11
вересня 2008 року №584, що, на думку
позивача, у свою чергу зумовило
необ'єктивність, недостовірність та
протиправність прийняття оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень, які,
відтак, і підлягають скасуванню в
судовому порядку.

08 лютого 2010 року позивачем до суду
подано письмову заяву про збільшення
позовних вимог, згідно із якою ТОВ ТПК
"Ресурс Поділля" також просило визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення Хмільницької
ОДПІ від 03 грудня 2009 року №/0 (а.с.
89, т.с. 1).

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 27 вересня
2010 року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 12 січня 2011
року, адміністративний позов
задоволено, визнані протиправними та
скасовані податкові
повідомлення-рішення Хмільницької
ОДПІ від 02 грудня 2009 року №/0,
№/0, №/0, №/0, від 03
грудня 2009 року №/0.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 17 березня 2014 року рішення
попередніх інстанцій в частині
задоволення позову про визнання
протиправним податкового
повідомлення-рішення Хмільницької
ОДПІ від 02.12.2009 року № /0 про
визначення позивачеві штрафних
(фінансових) санкцій - пені в сумі 114182,74
грн. за порушення статті 2 Закону
України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті» від
23.09.1994 року №185/94-ВР скасовані, а справу
направлено в цій частині на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Вінницького окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2014
року справу прийнято до провадження та
призначено до судового розгляду.

Представник позивача у судовому
засіданні заявлені позовні вимоги щодо
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Хмільницької ОДПІ від 02.12.2009 року №
/0 підтримала. Надала суду
письмові пояснення по справі.

Представник відповідача заперечував
щодо задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників
сторін, повно, всебічно, об'єктивно
дослідивши надані у справу докази,
надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що юридична особа
ТОВ ТПК "Ресурс Поділля" відповідно до
свідоцтва про державну реєстрацію,
зареєстроване Хмільницькою районною
державною адміністрацією Вінницької
області 27 вересня 2005 року, про що
зроблено запис за №3000136 (а.с. 39, т.с.
1).

Згідно з довідкою від 06 березня 2008 року
№181 позивача взято на облік як платника
податків у Хмільницькій ОДПІ (а.с. 73, т.с.
1). Предметом діяльності даного
Товариства є: виробництво м'яса та
субпродуктів; оптова торгівля м'ясом та
м'ясними продуктами; розведення
великої рогатої худоби, розведення
свиней; посередництво в торгівлі
сільськогосподарського сировиною,
живим тваринами, напіфабрикатами; інші
види діяльності не заборонені діючим
законодавством України.

Згідно із планом проведення планової
комплексної документальної перевірки
ТОВ ТПК "Ресурс Поділля" з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого начальником
Хмільницької ОДПІ Біликом М.А. 31 серпня
2009 року (а.с. 69, т.с. 1), на підставі
направлень від 31 серпня 2009 року №266 (а.с.
64, т.с. 1), зареєстрованих в журналі
обліку видачі направлень на перевірку
(а.с. 61, т.с. 1), працівниками Хмільницької
ОДПІ, а саме, державними податковими
ревізорами-інспекторами Гріненко Н.В.,
Савонік Л.І., Нечко Л.В., з 31 серпня 2009
року по 28 вересня 2009 року проводилась
планова документальна перевірка ТОВ
ТПК "Ресурс Поділля" з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01 квітня 2008 року по 30 червня 2009
року.

В подальшому, відповідно до пункту 1
статті 11-1 Закону України "Про державну
податкову службу в Україні"
начальником Хмільницької ОДПІ Біликом
М.А. термін проведення перевірки
неодноразово продовжувався, аж до 16
листопада 2009 року, про що свідчать
відповідні направлення №293 від 29
вересня 2009 року, №301 від 13 жовтня 2009
року, №314 від 27 жовтня 2009 року та №327 від
10 листопада 2009 року (а.с. 65-68, т.с. 1).

Директор ТОВ ТПК "Ресурс Поділля"
Навроцька О.М. повідомлена про
проведення планової виїзної
документальної, а також отримала
направлення на її проведення, про що
свідчать розписки від 10 вересня 2009
року, від 29 вересня 2009 року, від 13 жовтня
2009 року, від 27 жовтня 2009 року та від 10
листопада 2009 року (а.с. 65-68, т.с. 1).

Перевірка проводилась з відома та в
присутності керівника ТОВ ТПК "Ресурс
Поділля" Навроцької О.М.

За результатами перевірки складено акт
від 23 листопада 2009 року №93-23-33273446 про
результати планової виїзної перевірки
з питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства, у
якому встановлено порушення позивачем
зокрема (а.с. 6-24, т.с. 1):

- статті 2 Закону України "Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті" від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР
щодо ненадходження валової виручки
понад законодавчо встановлений термін.

В акті перевірки встановлено порушення
законодавчо встановлених термінів
надходження валютної виручки, а саме:

- 29.09.2008 року ТОВ ТПК «Ресурс Поділля»
перерахувало на користь неризедента
кошти в сумі 32000 Євро. Граничний термін
надходження валютної виручки за
вказаною операцією 28.03.2009 року, в
результаті чого утворилась
прострочена дебіторська
заборгованість станом на 29.03.2009 року в
сумі 3828,8 Євро;

- 02.10.2008 року ТОВ ТПК «Ресурс Поділля»
перерахувало на користь неризедента
кошти в сумі 32000 Євро. Граничний термін
надходження валютної виручки за
вказаною операцією 31.03.2009 року, в
результаті чого утворилась
прострочена дебіторська
заборгованість станом на 01.04.2009 року в
сумі 35828,8 Євро;

- 03.10. 2008 року ТОВ ТПК «Ресурс Поділля»
перерахувало на користь неризедента
кошти в сумі 12800 Євро. Граничний термін
надходження валютної виручки за
вказаною операцією 01.04.2009 року, в
результаті чого утворилась
прострочена дебіторська
заборгованість станом на 02.04.2009 року в
сумі 48628,8 Євро;

- 05.11.2008 року ТОВ ТПК «Ресурс Поділля»
перерахувало на користь неризедента
кошти в сумі 28000 Євро. Граничний термін
надходження валютної виручки за
вказаною операцією 05.05.2009 року, в
результаті чого утворилась
прострочена дебіторська
заборгованість станом на 06.05.2009 року в
сумі 76628,8 Євро.

- 06.11.2008 року ТОВ ТПК «Ресурс Поділля»
перерахувало на користь неризедента
кошти в сумі 8200 Євро. Граничний термін
надходження валютної виручки за
вказаною операцією 06.05.2009 року, в
результаті чого утворилась
прострочена дебіторська
заборгованість станом на 07.05.2009 року в
сумі 84828,8 Євро.

Прострочена дебіторська
заборгованість частково погашена
імпортованим товаром в сумі 10935/7 Євро,
згідно ВМД № 4408 від 08.05.2009 року
нерезидентом - фірмою «Simpleks».

Від підписання даного акта перевірки
представники ТОВ ТПК "Ресурс-Поділля"
відмовилися, про що свідчить акт
відмови від підпису планової виїзної
перевірки з питань дотримання вимог
податкового, валютного законодавства
ТОВ ТПК "Ресурс-Поділля" від 23.11.2009 року
№8-23-33273446 (а.с. 74, т.с. 1).

На підставі акта перевірки
Хмільницької ОДПІ прийняте оспорюване
повідомлення-рішення №/0 від 02
грудня 2009 року, яким визначено суму
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
114182,74 грн (а.с. 28, т.с. 1) за порушення
статті 2 Закону України "Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті" від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР
щодо ненадходження валової виручки
понад законодавчо встановлений термін.

Визначаючись щодо заявлених позовних
вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Законом України «Про державну
податкову службу в Україні» в редакції,
яка діяла на момент виникнення спірних
правовідносин (від 25.06.2009 року)
визначено, що Державна податкова
адміністрація України виконує
безпосередньо, а також організовує
роботу державних податкових
адміністрацій та державних податкових
інспекцій, пов'язану із здійсненням
контролю за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування та
сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів), контролю за валютними
операціями, контролю за додержанням
порядку проведення готівкових
розрахунків за товари (послуги) у
встановленому законом порядку, а також
контролю за наявністю свідоцтв про
державну реєстрацію суб'єктів
підприємницької діяльності та
ліцензій на провадження видів
господарської діяльності, що
підлягають ліцензуванню відповідно до
закону, торгових патентів.

Згідно статті 11 вказаного закону
органи державної податкової служби у
випадках, в межах компетенції та у
порядку, встановлених законами
України, мають право здійснювати
документальні невиїзні перевірки (на
підставі поданих податкових
декларацій, звітів та інших документів,
пов'язаних з нарахуванням і сплатою
податків та зборів (обов'язкових
платежів) незалежно від способу їх
подачі), а також планові та позапланові
виїзні перевірки своєчасності,
достовірності, повноти нарахування і
сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів), додержання валютного
законодавства юридичними особами, їх
філіями, відділеннями, іншими
відокремленими підрозділами, що не
мають статусу юридичної особи, а також
фізичними особами, які мають статус
суб'єктів підприємницької діяльності
чи не мають такого статусу, на яких
згідно із законами України покладено
обов'язок утримувати та/або
сплачувати податки і збори (обов'язкові
платежі), крім Національного банку
України та його установ.

Статтею 2 Закону України "Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті", в редакції дійсній на момент
винесення оспорюваного
повідомлення-рішення (редакція від
24.11.2009 року), встановлено, що за
Імпортні операції резидентів, які
здійснюються на умовах відстрочення
поставки, в разі, коли таке
відстрочення перевищує 90 календарних
днів з моменту здійснення авансового
платежу або виставлення векселя на
користь постачальника продукції
(робіт, послуг), що імпортується,
потребують висновку центрального
органу виконавчої влади з питань
економічної політики.

При застосуванні розрахунків щодо
імпортних операцій резидентів у
формі документарного акредитиву строк,
передбачений частиною першою цієї
статті, діє з моменту здійснення
уповноваженим банком платежу на
користь нерезидента.

Строк та умови завершення імпортної
операції без увезення товару на
територію України визначаються у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України за погодженням з
Національним банком України.

Статтею 4 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами», в редакції дійсній
на момент винесення оспорюваного
повідомлення-рішення (редакція від
05.08.2009 року), встановлено порядок
подання податкової декларації та
визначення суми податкових
зобов'язань. Так, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
зобов'язання, яку зазначає у податковій
декларації, крім випадків,
передбачених підпунктом «г»
підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом
4.3 цієї статті.

Підпунктом «б» підпункту 4.2.2. пункту 4.2
статті 4 вказаного закону закріплено,
що контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму податкового
зобов'язання платника податків у разі
якщо дані документальних перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, заявлених у податкових
деклараціях.

Згідно підпункту 17.1.3. пункту 17.1 статті
17 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» у разі коли
контролюючий орган самостійно
донараховує суму податкового
зобов'язання платника податків за
підставами, викладеними у підпункті "б"
підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього
Закону, такий платник податків
зобов'язаний сплатити штраф у розмірі
десяти відсотків від суми недоплати
(заниження суми податкового
зобов'язання) за кожний з податкових
періодів, установлених для такого
податку, збору (обов'язкового платежу),
починаючи з податкового періоду, на
який припадає така недоплата, та
закінчуючи податковим періодом, на
який припадає отримання таким
платником податків податкового
повідомлення від контролюючого
органу, але не більше п'ятдесяти
відсотків такої суми та не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян сукупно за весь строк
недоплати, незалежно від кількості
податкових періодів, що минули.

Підсумовуючи викладене, ТОВ ТПК
«Ресурс Поділля» в період з 01.04.2008 року
по 31.03.2008 року було проведено
зовнішньоекономічні фінансові
операції, під час здійснення яких, не
було здійснено надходження валютної
виручки в законодавчо встановлений
термін, на підставі чого податковим
органом 02.12.2009 року прийняте оспорюване
податкове повідомлення-рішення про
застосування
адміністративно-господарських санкцій
до позивача.

Проте, статтею 250 Господарського
Кодексу України (далі - ГК України), в
редакції яка діяла на момент винесення
оспорюваного повідомлення-рішення (від
05.08.2009 року), встановлено, що
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести
місяців з дня виявлення порушення,
але не пізніш як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Крім того, Інструкцією «Про порядок
здійснення контролю за експортними,
імпортними операціями», затвердженою
постановою Правління Національного
банку України від 24 березня 1999 р. № 136
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 28 травня 1999 року за № 338/3631), в
редакції яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин (від
27.12.2008 року), визначено порядок
здійснення уповноваженими банками
контролю за дотриманням резидентами,
встановлених законодавством строків
розрахунків за експортними, імпортними
операціями і отримання резидентами
індивідуальних ліцензій Національного
банку України на перевищення цих
строків.

Тобто, банки зобов'язані контролювати
дотримання резидентами строків
розрахунків в іноземній валюті по
зовнішньоекономічним угодам.

Так, пунктом 4 вказаної Інструкції
встановлено, що банки зобов'язані
вимагати від своїх клієнтів повної
інформації про експортні, імпортні
операції, розрахунки за якими останні
проводять через ці банки. Крім того,
банк реєструє зазначені валютні
операції своїх клієнтів у спеціальних
журналах (строк зберігання журналів - 10
років).

Підпунктом 5.9 пункту 5 Інструкції
визначено, що банк надає податковим
органам інформацію про виявлені у
звітному місяці факти порушень
згідно з додатком 2 в разі
ненадходження в законодавчо
встановлені строки (або строки,
визначені в висновках) виручки,
товарів. У наступному звітному місяці
інформація про ці порушення вже не
надається. Управлінню за місцем
реєстрації банку інформацію про
виявлені факти порушень банк надає
за встановленими Національним банком
України строками, порядком і формою.

Як слідує з матеріалів справи,
уповноважений банк «АКІБ «УкрСиббанк»
листами №132/09-1-285 від 09.04.2009 року,
№132/09-1-348 від 08.05.2009 року та №132/09-1-393 від
05.06.2009 року надав Хмільницькій ОДПІ
інформацію про порушення з боку ТОВ ТПК
«Ресурс-Поділля» законодавчо
встановлених термінів при проведенні
розрахунків по контракту №1 від 25.03.2008
року з нерезидентом - фірмою «Simpleks» (а.с.
23, т.с. 1).

Крім того, відповідачем наданий суду
витяг із журналу реєстрації
повідомлень уповноважених банків про
порушення термінів розрахунків
підприємствами у сфері ЗЕД, який
підтверджує факт повідомлення
Хмільницької ОДПІ уповноваженим
банком - «АКІБ «УкрСиббанк» про
порушення з боку ТОВ ТПК
«Ресурс-Поділля» (а.с. 149-150, т.с. 31).

Таким чином про існування порушень
відповідачу було відомо ще в квітні -
червні 2009 року, в той час, як рішення про
застосування фінансових санкцій
прийнято лише 2 грудня 2009 року.

З огляду на що, податковим органом
пропущено встановлений законодавством
на момент виникнення спірних
правовідносин, а саме статтею 250 ГК
України, шестимісячний строк
застосування
адміністративно-господарських санкцій
до суб'єкта господарювання.

На підставі викладеного, суд прийшов до
висновку, що податкове
повідомлення-рішення Хмільницької
ОДПІ від 02.12.2009 року №/0 є
протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною 3 статті 2 КАС України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За змістом частини 1 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Мотивація та докази, на які посилається
відповідач заперечуючи проти позову,
не дають суду підстав для
постановлення висновків, які б
спростовували доводи позивача, а
встановлені у справі обставини не
підтверджують позиції відповідача
покладеної в основу оскаржуваного
рішення.

За наведених обставин позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 128, 158, 162, 163, 167,
255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Хмільницької об'єднаної державної
податкової інспекції від 02.12.2009 року
№/0.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Дончик Віталій Володимирович