Справа № 2-а-561/11
Суддя: Тихомиров І. В.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-561/11
Провадження № 2-а/0182/146/2014
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29.05.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Тихомирова І.В.

секретарі - Рахуба О.Г.

позивача - ОСОБА_1

представників відповідачів - Дружиніна
В.В., Демченко М.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Нікополі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Нікопольської міської ради,
Відділу Держземагентства у м. Нікополі
Дніпропетровської області,
Комунального підприємства
«Нікопольське міжміське бюро
технічної інвентаризації» про
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення моральної шкоди, суд -

Встановив:

Позивач звернувся до Нікопольського
міськрайонного суду з позовом до
Нікопольської міської ради, Відділу
Держземагентства у м. Нікополі
Дніпропетровської області,
Комунального підприємства
«Нікопольське міжміське бюро
технічної інвентаризації» про
зобов'язання вчинити певні дії.

Згодом уточнив позовні вимоги та
просив суд видати технічну
документацію на садовий будинок та
зобов'язати видати державний акт на
право приватної власності на земельну
ділянку, стягнути солідарно з
відповідачів моральну шкоду та судові
витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням
виконавчого комітету Нікопольської
міської ради № 147 від 21.03.1997 року йому
було надано в приватну власність
садову ділянку № НОМЕР_1 у садовому
товаристві «Рассвет». В пункті 4 цього
рішення вказано «зобов'язати відділ по
земельним ресурсам видати громадянам
державні акти на право приватної
власності на землю, витяг з цього
рішення, зробити відмітку в паспорті».

Він звертався до Нікопольського
міського відділу земельних ресурсів,
до комунального підприємства
«Нікопольський міський земельний
кадастровий центр» та до міського
голови, однак державного акту не
отримав.

Просив суд зобов'язати Нікопольську
міську раду видати державний акт на
право приватної власності на землю
(земельну ділянку № НОМЕР_2 в
нинішньому садовому товаристві
«Трубник»).

Зобов'язати Комунальне підприємство
«Нікопольське міжміське бюро
технічної інвентаризації» видати
технічну документацію на садовий
будиночок, який знаходиться на
приватизованій земельній ділянці та
стягнути з відповідачів солідарно
компенсацію за завдану моральну шкоду
в сумі 1500 грн.

Представник Нікопольської міської
ради позовні вимоги не визнав і
пояснив, що дійсно 21.03.1997 року було
винесено рішення виконавчого комітету
Нікопольської міської ради № 147 «Про
передачу земельних ділянок у приватну
власність і користування» за яким
ОСОБА_1 передана у приватну власність
для постійного користування земельна
ділянка № НОМЕР_1 в садовому товаристві
«Расвет» площею 0,0574 Га., однак ОСОБА_1 у
порядку передбаченому Постановою КМУ
№ 844 від 05.08.2009 р. до Нікопольської
міської ради не звертався, просили в
задоволені позовних вимог відмовити.

Представник Відділу Держземагентства
у м. Нікополі Дніпропетровської
області позовні вимоги не визнав і
пояснив, що позивач повинен надати всі
необхідні документи і отримати
державний акт на землю. Документів від
Нікопольської міської ради щодо видачі
державного акту на земельну ділянку
громадянину ОСОБА_1 в порядку,
передбаченому Постановою КМУ № 844 від
05.08.2009 р. не отримували.

Представник Комунального підприємства
«Нікопольське міжміське бюро
технічної інвентаризації» просив
розглянути справу за їх відсутності
(а.с. 155)

Суд, вислухавши сторони, вивчивши
матеріали справи приходить до
наступного.

Як було встановлено у судовому
засіданні 21.03.1997 року виконавчим
комітетом Нікопольської міської ради
було прийнято рішення № 147 «Про
передачу земельних ділянок у приватну
власність і користування» (а.с. 4).
Згідно списку громадян, яким
передаються земельні ділянки у
власність та постійне користування
відповідно до цього рішення, ОСОБА_1
передається земельна ділянка №
НОМЕР_1 у садовому товаристві «Расвет»,
площею 0,0574 га (а.с. 5).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Земельного
Кодексу України, 1990 р. чинного на момент
прийняття зазначеного рішення, право
приватної власності на землю або право
користування наданою земельною
ділянкою виникає після встановлення
землевпорядними організаціями меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) і одержання документа, що
посвідчує це право.

Перелік документів, що посвідчує право
на земельну ділянку, визначено ст. 23
Земельного Кодексу України, дію якої
зупинено щодо власників земельних
ділянок, визначених ст. 1 Декрету
Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 р.
№ 15-92.

П. 3 Декрету Кабінету Міністрів України
від 26.12.1992 р. № 15-92 «Про приватизацію
земельних ділянок» зазначено, що право
приватної власності громадян на
земельні ділянки, передані їм для
цілей, передбачених статтею 1 цього
Декрету, посвідчується відповідною
Радою народних депутатів, про що
робиться запис у земельно-кадастрових
документах, з наступною видачею
державного акта на право приватної
власності на землю.

Таким чином, пунктом 3 Декрету
визначено порядок посвідчення права
приватної власності громадян на
земельні ділянки та документи, що
посвідчують право на земельну ділянку.

Таким документом може бути відповідний
запис у земельно-кадастрових
документах.

Відповідно до пункту 7 Перехідних
положень Земельного кодексу України 2001
року громадяни та юридичні особи, що
одержали у власність, у тимчасове
користування, в тому числі на умовах
оренди, земельні ділянки у розмірах, що
були передбачені раніше діючим
законодавством, зберігають права на ці
ділянки.

Крім того, 15.08.2009 набрала чинності
постанова Кабінету Міністрів України
від 05.08.2009 №844 «Деякі питання
реалізації права власності на землю
громадянами України у 2009 році», якою
затверджено Порядок безоплатних
оформлення та видачі громадянам
України у 2009 році державних актів на
право власності на земельні ділянки.

Згідно з пунктом 1 Порядку цей порядок
визначає спрощену процедуру
безоплатних оформлення та видачі
громадянам України у 2009 році державних
актів на право власності на земельні
ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель, ведення
особистого селянського господарства в
межах населених пунктів та садівництва
у розмірах, визначених статтею 121
Земельного кодексу України, після
прийняття рішення про передачу
громадянам безоплатно у приватну
власність земельних ділянок, у тому
числі, органами місцевого
самоврядування - відповідно до Декрету
Кабінету Міністрів України від 26
грудня 1992 р. № 15-92 «Про приватизацію
земельних ділянок».

Відповідно до пункту 2 Порядку в
редакції постанови Кабінету Міністрів
України від 26.08.2009 №901, для одержання
державного акта на право власності на
земельну ділянку громадянин або
уповноважена ним особа звертається із
заявою про видачу такого акта до
сільського, селищного, міського голови
або уповноваженої ним особи, який
забезпечує організацію прийому таких
заяв у кожному населеному пункті.

До заяви додаються: копія документа, що
посвідчує особу; засвідчена в
установленому порядку копія
довіреності - для уповноваженої особи;
копія документа про присвоєння
ідентифікаційного номера у Державному
реєстрі фізичних осіб - платників
податків та інших обов'язкових
платежів; копія рішення органу
місцевого самоврядування або районної
державної адміністрації щодо передачі
земельної ділянки у власність.

Територіальні органи Держкомзему за
актами приймання-передачі отримують
від органів місцевого самоврядування
заяви громадян про видачу державного
акта на право власності на земельну
ділянку.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 21.10.2009 №1112 зазначені положення
Постанови Кабінету Міністрів України
від 05.08.2009 №844 викладено в іншій
редакції, згідно з якою встановлено, що
для одержання державного акта на право
власності на земельну ділянку
громадянин або уповноважена ним особа
подає сільському, селищному, міському
голові або уповноваженій ним особі
адресовану територіальному органові
Держкомзему заяву про видачу такого
акта. Сільські, селищні та міські
голови забезпечують організацію
прийому таких заяв у кожному
населеному пункті.

Заява про видачу державного акта на
право власності на земельну ділянку
подається за місцем розташування
земельної ділянки.

До заяви додається: копія документа, що
посвідчує особу; засвідчена в
установленому порядку копія
довіреності - для уповноваженої особи;
копія документа про присвоєння
ідентифікаційного номера згідно з
Державним реєстром фізичних осіб -
платників податків та інших
обов'язкових платежів; копія рішення
про передачу земельної ділянки у
власність, прийнятого органом
місцевого самоврядування чи районною
держадміністрацією, а також у разі
наявності - технічна документація із
землеустрою щодо складення документів,
що посвідчують право на земельну
ділянку (далі - технічна документація),
або проект відведення земельної
ділянки, виготовлений та затверджений
до 15 серпня 2009 року.

Територіальним органам Держкомзему,
районним держадміністраціям, органам
місцевого самоврядування
забороняється вимагати від громадян
надання будь-яких інших документів,
крім передбачених цим Порядком.

Як встановлено судом, підтверджується
поясненнями позивача, представників
відповідачів та матеріалами справи
ОСОБА_1 не звертався до міського голови
з відповідною заявою в порядку,
передбаченому Постановою Кабінету
Міністрів України від 05.08.2009 №844 про
видачу державного акта. (а.с. 184)

Згідно відповіді відділу
Держземагенства у м. Нікополі
Дніпропетровської області у відділу
Держземагенства у м. Нікополі
Дніпропетровської області відсутній
акт приймання-передачі заяви в порядку
передбаченому Постановою Кабінету
Міністрів України від 05.08.2009 №844 про
видачу державного акта на право
власності на земельну ділянку
громадянина ОСОБА_1 (а.с.179)

Таким чином суд приходить до висновку,
що в задоволенні позовних вимог в
частині зобов'язання вчинити певні дії
щодо видачі державного акту на право
власності на земельну ділянку слід
відмовити.

Крім того, суд приходить до думки, що в
позовних вимогах ОСОБА_1 до
Комунального підприємства
«Нікопольське міжміське бюро
технічної інвентаризації» про
зобов'язання Комунального
підприємства «Нікопольське міжміське
бюро технічної інвентаризації» (далі
за текстом КП «НБТІ») видати технічну
документацію на садовий будиночок слід
відмовити, оскільки позивачем в
обґрунтування позовних вимог не надано
ніяких доказів щодо його звернення до
КП «НБТІ» з підстав видачі технічної
документації. Зазначені докази не
містяться і в матеріалах справи.

В зв'язку з відмовою в позовних вимогах
не підлягають задоволенню вимоги
ОСОБА_1 про стягнення з відповідачів
моральної шкоди та стягнення на свою
користь судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 7, 8, 9-11, 159 КАС України, ст. 121 п. 7
Перехідних положень Земельного
Кодексу України, Декретом Кабінету
Міністрів України від 26.12.1992 р. № 15-92
«Про приватизацію земельних ділянок»,
Постановою Кабінету Міністрів України
від 05.08.2009 № 844, суд -

Постановив:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1
відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду, через суд
першої інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Суддя: І. В. Тихомиров