Справа № 826/11019/13-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Добрянська
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Аліменка В.О., Безименної
Н.В.,

при секретарі:
Козловій І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фантастік» на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20.08.2013 у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Фантастік» до Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі м.
Києва про визнання дій протиправними
та скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В
С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «Фантастік» звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва про
визнання протиправними дій щодо
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Фантастік», визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № 0 від
14.02.2013.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20.08.2013 у задоволенні вищевказаного
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального права, та ухвалити нову,
якою задовольнити позовні вимоги
повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а оскаржувана постанова
суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202
КАС України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції дійшов
висновку, що відповідач, як суб'єкт
владних повноважень, довів суду
правомірність вчинених ним дій щодо
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки
позивача, а також довів правомірність
винесеного ним податкового
повідомлення-рішення № 0 від
14.02.2013.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції в
повній мірі з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 29.01.2013 по 01.02.2013, на підставі
службового посвідчення Махловцем М.М.
заступником начальника відділу
перевірок бюджетоформуючих
підприємств управління податкового
контролю ДПІ у Голосіївському районі м.
Києва ДПС, згідно з п.п. 75.1.2 п. 75 1 ст. 75, п.
79.1, п. 79.2 ст. 79 ПК України, відповідно до
Наказу начальника ДПІ у Голосіївському
районі м. Києва ДПС № 168 від 23.01.2013
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ТОВ «Фантастік»,
, з питань правильності
нарахування та своєчасності сплати
податку на додану вартість в частині
відображення додаткового кредиту по
взаємовідносинах з ПП «Прогрес Актив»
() за жовтень 2011 року.

За результатами даної перевірки
відповідачем складено акт перевірки №
55-1/22-30/33737323 від 01.02.2013, в якому
встановлені порушення позивачем вимог
п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201
Податкового кодексу України, щодо
заниження податку на додану вартість
за жовтень 2011 року в сумі 160 068 грн.

В акті перевірки відповідачем
встановлено, що у перевіряємому
періоді позивач мав взаємовідносини з
контрагентом:

- ПП «Прогрес Актив» (),
щодо надання останнім на користь
позивача послуг із постачання
силіконізованих кульок; набивання
логотипів на іграшки; пошиву іграшок;
оформленню, пакуванню та фасуванню
іграшок.

На підставі вказаних висновків акта
перевірки відповідачем винесено
податкове повідомлення-рішення:

- № 0 від 14.02.2013, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
в загальному розмірі 200 085 00 грн. (в тому
числі за основним платежем - 160 068 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями - 40
017,00 грн.).

За наслідками оскарження позивачем
зазначеного податкового
повідомлення-рішення № 0 від
14.02.2013 в адміністративному порядку (до
податкових органів вищих інстанцій),
таке рішення було залишено без змін.

Однак, вважаючи протиправними дії
відповідача щодо проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки, а також вважаючи
протиправним податкове
повідомлення-рішення № 0 від
14.02.2013, позивач оскаржив їх у судовому
порядку.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що документальна
позапланова невиїзна перевірка ТОВ
«Фантастік» з питань правильності
нарахування та своєчасності сплати
податку на додану вартість в частині
відображення податкового кредиту по
взаємовідносинах з ПП «Прогрес Актив»
() за жовтень 2011 року
була проведена згідно з п.п. 75.1.2 п. 75 1 ст.
75, п. 79.1, п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу
України, відповідно до Наказу
начальника ДПІ у Голосіївському районі
м. Києва ДПС № 168 від 23.01.2013.

В акті про неможливість проведення
зустрічної звірки контрагента
позивача ПП «Прогрес Актив» №
3873/22-4/36257364 від 24.09.2012 встановлено
відсутність такого контрагента
позивача за місцем його реєстрації
(місцем знаходження), що відповідно
унеможливлює отримання первинної
документації на підтвердження
товарності (фактичності) господарських
операцій із позивачем; фактичне
місцезнаходження встановити
неможливо; відсутня будь-яка
інформація про наявні складські
приміщення, трудові ресурси,
автомобільний чи інший транспорт, а
також устаткування, що необхідні для
здійснення фінансово-господарської
діяльності; по ланцюгу постачання від
постачальника до покупців не
встановлено руху фактичного товару
(продукції) та операцій з даним товаром
(продукцією).

Тобто, в даному випадку, вбачалося
можливе порушення таким контрагентом
позивача ПП «Прогрес Актив» вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Позивачем не заперечувалося отримання
від податкового органу передбаченого
ПК України Наказу про проведення
зазначеної перевірки та повідомлення
про проведення такої перевірки, хоча
таке отримання зазначених документів і
відбулося із запізненням.

У відповідності до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20,
пп. 75.1 ст. 75, ст. 78, ст. 79, п. 86.1, п. 86.4 ст. 86
Податкового кодексу України колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що
відповідачем правомірно, та на
підставі передбачених податковим
законодавством вимог, проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ТОВ «Фантастік», , з питань правильності
нарахування та своєчасності сплати
податку на додану вартість в частині
відображення додаткового кредиту по
взаємовідносинах з ПП «Прогрес Актив»
() за жовтень 2011,
оскільки за наслідками перевірки
контрагента позивача ПП «Прогрес
Актив» виявлено факти, що свідчать про
порушення таким платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Судом першої інстанції встановлено, що
у перевіряємому періоді позивач мав
взаємовідносини з контрагентом ПП
«Прогрес Актив» (), щодо
надання останнім на користь позивача
послуг із постачання силіконізованих
кульок; набивання логотипів на іграшки;
пошиву іграшок; оформленню, пакуванню
та фасуванню іграшок.

Так, між позивачем ТОВ «Фантастік» та
контрагентом ПП «Прогрес Актив»
укладено два договори, а саме: договір
поставки № 1/01/11 від 01.11.2010 та договір
про надання послуг № 1/01/11 від 01.11.2010.

За договором поставки ПП «Прогрес
Актив» в жовтні 2011 року мало поставити
на адресу ТОВ «Фантастік»
силіконізовані кульки в кількості 31 230
штук, на виконання чого сторонами були
підписані (виписані ПП «Прогрес
Актив»):

- рахунок-фактура № 1 від 03.10.2011;

- специфікація № 1 від 03.10.2011;

- акт прийому-передачі товару від 03.10.2011;

- видаткова накладна № 5 від 03.10.2011;

- податкова накладна № 1 від 03.10.2011 на
загальну суму 281 070,00 грн., в тому числі
ПДВ - 46 845,00 грн.

За договором про надання послуг ПП
«Прогрес Актив» в жовтні 2011 року мало
надати ТОВ «Фантастік» послуги по
набиванню логотипів на іграшки, пошиву
іграшок, оформленню, пакуванню та
фасуванню іграшок, на виконання чого
сторонами були підписані (виписані ПП
«Прогрес Актив»):

- акт прийому-передачі наданих послуг
від 03.10.2011;

- акт прийому-передачі наданих послуг
від 05.10.2011;

- акт прийому-передачі наданих послуг
від 10.10.2011;

- податкові накладні № 2 від 03.10.2011, № 4
від 05.10.2011, та № 6 від 10.10.2011 на загальну
суму 679 338,00 грн., в тому числі ПДВ 113 223,00
грн.

Суми ПДВ в загальному розмірі 160 068 грн.
по виписаним ПП «Прогрес Актив»
податковим накладним були включені ТОВ
«Фантастік» до складу податкового
кредиту за жовтень 2011 року та
відображено в Додатку № 5 до податкової
декларації з ПДВ за жовтень 2011 року.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що відповідно до сутності таких
господарських операцій (надання послуг
із постачання силіконізованих кульок;
набивання логотипів на іграшки; пошиву
іграшок; оформленню, пакуванню та
фасуванню іграшок), що мали
здійснюватися у великих обсягах та на
значні суми, вбачається необхідність
наявності в такого контрагента
позивача ПП «Прогрес Актив»
відповідної матеріально-технічної
бази (складських приміщень,
устаткування, автомобільного
транспорту) та значних трудових
ресурсів, чого позивачем в даному
випадку доведено не було, та
зазначеного не підтверджується
наявними у справі доказами, з тих
підстав, що податкове законодавства не
ставить право платника на податковий
кредит в залежності від того, за
рахунок яких ресурсів (власних або
залучених) здійснюється виконання
робіт (послуг) виконавцем.

Посилання податкового органу на
відсутність ПП «Прогрес Актив» за
місцезнаходженням, згідно акту №
3873/22-4/36257364 від 24.09.2012 не може слугувати
об'єктивною ознакою недобросовісності
платника та підтверджувати отримання
ним необґрунтованої податкової вигоди
у 2011 році.

З приводу зазначеного судом першої
інстанції, що діяльність та постачання
іграшок не відноситься до
господарської діяльності ПП «Прогрес
Актив», оскільки, згідно КВЕД, основним
видом діяльності ПП «Прогрес Актив» є
надання інших юридичних послуг,
колегія суддів вважає необхідним
зазначити, що чинним податковим
законодавством не передбачено
обов'язку суб'єкта господарювання
займатись виключно основним видом
діяльності, зазначеним в ЄДРПОУ. Більше
того, діяльність із виробництва та
постачання іграшок не потребує
спеціальних дозволів та ліцензій.

Колегія суддів вважає необхідним
зазначити, що чинним законодавством
України на сторону цивільно-правової
угоди - покупця товару (робіт, послуг),
яка є платником податків, не покладено
обов`язку за можливі будь-які
неправомірні дії постачальників
товару зазнавати певних негативних
наслідків у вигляді позбавлення права
на формування податкового кредиту.

Лише достовірне встановлення в ході
судового розгляду на підставі належних
доказів факту узгодженості дій
платника з недобросовісними
постачальниками з метою незаконного
отримання податкових вигод або його
обізнаності з такими діями
постачальників чи сприяння ухиленню
постачальками товару від виконання
податкових зобов`язань може слугувати
підставою для відмови у праві на
податковий кредит та праві на
отримання бюджетного відшкодування.
При цьому такі висновки не можуть
ґрунтуватись на припущеннях, а можуть
ґрунтуватися лише на належних,
достатніх, а також тих доказів, які
одержані з порушенням закону.

Відповідно до інформаційного листа
Вищого адміністративного суду України
№ 742/11/13-11 від 02.06.2011 з метою
встановлення факту здійснення
господарської операції, формування
витрат для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість належить з'ясовувати,
зокрема, обставини щодо руху активів у
процесі здійснення господарської
операції, установлення спеціальної
податкової правосуб'єктності
учасників господарської операції,
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг), понесенням інших
витрат і господарською діяльністю
платника податку.

Дослідженню підлягають усі первинні
документи, які належить складати
залежно від певного виду господарської
операції: договори, акти виконаних
робіт, документи про перевезення,
зберігання товарів тощо.

Необхідно перевірити фізичні, технічні
та технологічні можливості певної
особи до вчинення тих чи інших дій, що
становлять зміст господарської
операції: наявність кваліфікованого
персоналу, основних фондів, у тому
числі транспортних засобів для
перевезення або виробництва, приміщень
для зберігання товарів тощо, якщо такі
умови необхідні для здійснення певної
операції; можливість здійснення
операцій з відповідною кількістю
певного товару у відповідні строки з
урахуванням терміну його придатності,
доступності на ринку тощо; наявність
відповідних ліцензій та інших
дозвільних документів, що необхідні
для ведення певного виду господарської
діяльності.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що ТОВ «Фантастік» в
повному обсязі доведено реальність
господарських операцій з контрагентом
ПП «Прогрес Актив».

Суд першої інстанції погодився із
висновком відповідача, що
фінансово-господарські
взаємовідносини позивача із ПП
«Прогрес Актив» носять характер
недійсного правочину, оскільки дані
правочини не відповідають обов'язковим
умовам чинності правочину, а саме
частинам 1, 3 та 5 ст. 203 Цивільного
кодексу України, так як суперечить
моральним засадам суспільства (ч. 1 ст.
203 ЦКУ), не виявляється за можливе
встановити вільне волевиявлення
учасників правочину - не можливо
розшукати посадових осіб товариства (ч.
3 ст. 203 ЦКУ), та правочини не були
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним
(ч. 5 ст. 203 ЦКУ), - відсутність у
товариства жодних
матеріально-технічних та трудових
ресурсів для здійснення господарської
діяльності з будівництва об'єктів, не
підтверджує реальності надання таких
послуг.

Так, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 215 ЦК
України недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, правочин може бути визнаний
недійсним тільки судом.

Тобто, посадові особи податкового
органу, визнаючи договори нікчемними,
вийшли за межі своїх повноважень,
передбачених Конституцією України та
законами України.

Крім того, всі вимоги, додержання яких є
необхідними для чинності правочину
передбачені ст. 203 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем в ході проведення перевірки
були надані всі необхідні документи,
які складалися відповідно до умов
передбачених чинним законодавством.

На підставі ст. 228 Цивільного кодексу
України, будь-які належні та допустимі
докази визнання правочину щодо надання
послуг по набиванню логотипів на
іграшки, пошиву іграшок, оформленню,
пакуванню та фасуванню іграшок
недійсним у судовому порядку відсутні
так як і докази наявності судових
рішень, які б набрали законної сили, з
приводу незаконних дій посадових осіб
ПП «Прогрес Актив», а також судових
рішень щодо визнання правочинів,
укладених між позивачем та вказаним
товариством недійсними. Також,
відповідачем не доведено укладення
договорів без мети настання реальних
наслідків.

На час проведення перевірки, а також
станом на час розгляду справи, відносно
посадових осіб ПП «Прогрес Актив» не
порушено кримінальних справ та не
постановлено вироків суду з питань
ухилення від сплати податків чи
фіктивного підприємництва, що свідчить
про безпідставність висновку
податкового органу про нікчемність
правочинів, укладених між позивачем та
ПП «Прогрес Актив».

Враховуючи викладене, колегія суддів
доходить висновку про недоведеність
факту порушення позивачем п. 198.3, п. 198.6
ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України та про відсутність
обґрунтованих підстав для висновку про
заниження позивачем податку на додану
вартість за жовтень 2011 року в сумі 160 068
грн.

Отже, колегія суддів вважає, що
взаємовідносини позивача з
контрагентом, який на момент
здійснення господарських операцій був
належним чином зареєстрованим як
платник податків на додану вартість,
оформлені договорами, які не були
визнані в судовому порядку недійсними,
а також підтверджені належними
документами та податковими накладними,
позивачем були виконані передбачені
законодавством вимоги для
підтвердження права на отримання
податкового кредиту.

Проаналізувавши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції невірно надана правова
оцінка обставинам справи, а тому
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

П О С Т
А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Фантастік» - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20.08.2013 - скасувати
та постановити нову, якою позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фантастік»до
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
скасування податкового
повідомлення-рішення задовольнити
частково.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі м. Києва № 0 від 14.02.2013.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядок і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено:
27.05.2014.

Головуючий-суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя

Кучма А.Ю.

Судді:

Аліменко В.О.

Безименна Н.В.