Справа № 2а-5680/09/1770
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/46872/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії: Лосєва А.М., Бившевої
Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Сарненської
міжрайонної державної податкової
інспекції Рівненської області
Державної податкової служби

на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
21.12.2009

та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 23.05.2012

у справі № 2а-5680/09/1770
(13042/10/9104)

за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4

до Сарненської
міжрайонної державної податкової
інспекції

про визнання
протиправним податкового
повідомлення-рішення в частині,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 21.12.2009,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 23.05.2012, задоволено позовні вимоги
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
(надалі - позивач, фізична
особа-підприємець ОСОБА_4) до
Сарненської міжрайонної державної
податкової інспекції (надалі -
відповідач, Сарненська МДПІ) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
27.07.2009 № /3 в частині визначення
суми податкового зобов'язання за
платежем «податок з доходів фізичних
осіб» в розмірі 33 863,40 грн., в тому числі:
за основним платежем - 11 287,80 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 22
575,60 грн.

Вважаючи, що рішення судів попередніх
інстанцій прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
відповідач звернувся до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, у якій просить
скасувати постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
21.12.2009 та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 23.05.2012 і постановити нове рішення
про відмову у задоволенні позову в
повному обсязі.

Позивач надав письмові заперечення на
касаційну скаргу, в яких обґрунтовує
законність оскаржуваних судових
рішень.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 є платником
єдиного податку та податку з доходів
найманих працівників.

Представниками Сарненської МДПІ
проведено планову виїзну
документальну перевірку позивача з
питань дотримання вимог податкового та
іншого законодавства за період з 01.10.2005
по 30.09.2008, за результатами якої складено
акт від 04.02.2009 № 49/17/НОМЕР_1. Перевіркою
встановлено:

- порушення вимог пп.4.2.1 п.4.2 ст.4, п.7.1 ст.7,
пп.8.1.1, 8.1.4 п.8.1 ст.8, пп.16.3.5 п.16.3 ст.16, пп.17.1,
17.2 ст.17, п.20.2 ст.20 Закону України від
22.05.2003 № 889-IV «Про податок з доходів
фізичних осіб» (надалі - Закон України
«Про податок з доходів фізичних осіб»),
які полягали в неутриманні та
неперерахуванні податку з доходів
фізичних осіб за 2005, 2007 та 2008 роки в сумі
12 035,75 грн.;

- порушення вимог пп.8.1.1, 8.1.2 п.8.1 ст.8,
пп.16.3.5 п.16.3 ст.16, пп.17.1, 17.2 ст.17, п.20.2 ст.20
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб», які полягали в
неперерахуванні до бюджету утриманого
податку з доходів фізичних осіб в сумі
18,13 грн.

На підставі вказаного акта перевірки
та за наслідками процедури
апеляційного узгодження податкового
зобов'язання податковим органом
прийнято податкове
повідомлення-рішення № /3 від
27.07.2009 про визначення податкового
зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб на загальну суму 36 125,38
грн., з яких 12 053,88 грн. - за основним
платежем, 24 071,70 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Зі змісту вказаного акта перевірки
вбачається, що висновки податкового
органу про заниження позивачем
податкового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб ґрунтуються на
результатах рейдових
перевірок-обстежень з метою
встановлення закупівельних цін на
дикоростучі ягоди, повноти та
правильності утримання податку з
доходів фізичних осіб з виплачених
доходів. Так, в с.Блажево
Рокитнівського району здійснювалася
заготівля ягід чорниці
заготівельником ОСОБА_5, який є
найманою особою позивача. Останнім
були придбані ягоди в кількості 80 кг за
ціною 12 грн. за 1 кг, про що складено
довідку № 13/18 від 22.07.2008, яка підписана
членами рейдової групи та
заготівельником. Також, в липні 2008 року
проведені аналогічні перевірки
заготівельників ТОВ «СЕБО» та СПД
ОСОБА_6, якими також зафіксовано
закупівельну ціну ягід чорниці в
розмірі 12 грн. за кг.

Оскільки ціни на ягоди не зменшувалися
і позивачем не надано заготівельні
відомості та інші документи щодо
виплати доходів громадянам за здані
ягоди протягом липня-серпня 2008 року,
податковий орган вважає, що позивач мав
нарахувати та сплатити податок з
доходів фізичних осіб за здані ягоди
чорниці в 2008 році по ціні 12 грн. за 1 кг.
Таким чином, позивачем не утримано і не
перераховано до бюджету податок з
доходів фізичних осіб за 2008 рік в сумі 11
287,80 грн. (6 191 кг + 80 кг) х 12 грн. х 15
відсотків).

Окрім цього, позивач не сплатив до
бюджету податок з доходів фізичних
осіб в 2005 році на суму 259,80 грн., в 2007 році
- 488,15 грн. Як з'ясовано судами першої та
апеляційної інстанцій та не
заперечується сторонами, суму
несплаченого податку з доходів
фізичних осіб за 2005 та 2007 роки
визначено податковим органом на
підставі даних книги обліку доходів і
витрат позивача, останнім вказана сума
не оскаржується.

Із урахуванням наведеного, загальна
сума донарахованого податку з доходів
фізичних осіб за 2005, 2007 та 2008 роки
склала 12 035,75 грн.

Переглянувши судові рішення у межах
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
Вищий адміністративний суд України
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення касаційної
скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до приписів п.4.2 ст.4 Закону
України від 21.12.2000 № 2181-III «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин) контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
податкового зобов'язання платника
податків у разі, якщо:

а) платник податків не подає у
встановлені строки податкову
декларацію;

б) дані документальних перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, заявлених у податкових
деклараціях;

в) контролюючий орган внаслідок
проведення камеральної перевірки
виявляє арифметичні або методологічні
помилки у поданій платником податків
податковій декларації, які призвели до
заниження або завищення суми
податкового зобов'язання;

г) згідно з законами з питань
оподаткування особою, відповідальною
за нарахування окремого податку або
збору (обов'язкового платежу), є
контролюючий орган.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що фактичною підставою
для визначення податковим органом
податкових зобов'язань були результати
рейдових перевірок позивача та інших
суб'єктів господарювання, які
стосуються визначення заготівельної
ціни ягід чорниці. Однак, такі
результати не підтверджено жодними
документальними доказами, в тому числі
платіжними відомостями,
бухгалтерськими і податковими
документами тощо.

Тобто, відповідачем визначено
податкове зобов'язання позивачеві не
на підставі первинних документів
бухгалтерського та податкового обліку,
а шляхом застосування непрямого методу
визначення суми податкового
зобов'язання.

Порядок та підстави визначення суми
податкового зобов'язання за непрямими
методами встановлено п. 4.3 ст. 4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», що був чинним на момент
виникнення спірних правовідносин.
Нормами пп. 4.3.5 вказаного пункту Закону
передбачено, що рішення про
застосування непрямих методів
приймається податковим органом за
місцезнаходженням платника податків
за наявності підстав, визначених у
підпункті 4.3.1 цього пункту. Нарахування
податкових зобов'язань з використанням
непрямого методу здійснюється
виключно податковими органами. Рішення
про сплату податкових зобов'язань
приймається у судовому порядку за
поданням керівника (його заступника)
відповідного податкового органу.

Якщо підставою для застосування
непрямих методів є відсутність окремих
документів обліку, такий метод може
застосовуватися виключно для
визначення об'єкта оподаткування або
його елементів, пов'язаних із такими
документами. Якщо платник податків
подає інші документи обліку або інші
підтвердження, достатні для визначення
показників відсутніх документів
обліку, непрямі методи не
застосовуються.

Оскільки відповідачем не приймалося
рішення про застосування непрямих
методів для визначення суми
податкового зобов'язання позивача та
не застосовувались норми Методики
визначення сум податкових зобов'язань
за непрямими методами, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.05.2002 № 697, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується із висновками судів
першої та апеляційної інстанцій щодо
недотримання податковим органом
вищевказаних приписів законодавства,
внаслідок чого ним неправильно
визначено спірним рішенням податкове
зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб в розмірі 33 863,40 грн., з
яких: 11 287,80 грн. - за основним платежем, 22
575,60 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями.

Викладене доводами касаційної скарги
не спростовується.

Відповідно до частини 3 статті 220-1
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 210, 214, 215, 220, 220-1, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Сарненської
міжрайонної державної податкової
інспекції Рівненської області
Державної податкової служби залишити
без задоволення.

2. Постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 21.12.2009 та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 23.05.2012 у
справі № 2а-5680/09/1770 (13042/10/9104) залишити
без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя(підпис)А.М. Лосєв
Судді:(підпис)Л.І. Бившева (підпис) Т.М.
Шипуліна