Справа № 826/866/14
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/866/14
інстанції: Кобилянський К.М.
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
Міщука М.С. суддів:
Бєлової Л.В., Вівдиченко Т.Р.
при секретарі
Коток А.О. розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційні скарги
Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі Головного
Управління Міндоходів у м. Києві,
Міністерства доходів і зборів України
на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва у
справі за позовом приватного
підприємства «Дагпром-Союз» до
Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі Головного
Управління Міндоходів у м. Києві,
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2014 року приватне підприємство
«Дагпром-Союз» (далі Підприємство або
позивач) звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва із
позовом до Державної податкової
інспекції у Дарницькому районі
Головного Управління Міндоходів у м.
Києві (далі ДПІ), Міністерства доходів
та зборів України (далі Міндоходів), в
якому з урахуванням уточнених позовних
вимог просило:

- визнати неправомірними дії ДПІ щодо
неприйняття й не реєстрації податкових
накладних та неприйняття звітності
позивача в електронній формі;

- визнати неправомірними дії
Міндоходів щодо неприйняття й не
реєстрації податкових накладних, та
неприйняття звітності позивача в
електронній формі;

- зобов'язати відповідачів вважати
прийнятими податкові накладні, які
виписані позивачем на момент їх
подання зокрема: №68 від 20.07.2012 року, №83
від 27.07.2012 року, розрахунок №119 від
31.10.2012 року, №17 від 07.09.2012 року, №14 від
12.03.2013 року;

- зобов'язати відповідачів вважати
прийнятою податкову звітність
позивача на момент її подання зокрема:
податкову декларацію з податку на
додану вартість за серпень 2012 року,
додаток №1 до податкової декларації з
податку на додану вартість за серпень
2012 року, додаток №5 до податкової
декларації з податку на додану
вартість за серпень 2012 року, реєстр
виданих та отриманих податкових
накладних до податкової декларації з
податку на додану вартість за серпень
2012 року, податковий розрахунок сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку за 3 квартал 2012
року, податкову декларацію з податку на
додану вартість за лютий 2013, додаток №1
до податкової декларації з податку на
додану вартість за лютий 2013 року,
додаток №5 до податкової декларації з
податку на додану вартість за лютий 2013
року, реєстр виданих та отриманих
податкових накладних до податкової
декларації з податку на додану
вартість за лютий 2013 року, податкову
декларацію з податку на прибуток
підприємства за 3 квартали 2012 року,
додаток ІД до податкової декларації з
податку на прибуток підприємства за 3
квартали 2012 року, додаток ОК до
податкової декларації з податку на
прибуток підприємства за 3 квартали 2012
року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 березня 2014 року позов задоволено
частково.

Визнано протиправними дії Міндоходів
щодо неприйняття й не реєстрації
податкових накладних №68 від 20.07.2012
року, №83 від 27.07.2012 року, розрахунок №119
від 31.10.2012 року, №17 від 07.09.2012 року, №14
від 12.03.2013 року та неприйняття в
електронній формі податкової
декларації з податку на додану
вартість за серпень 2012 року, додатку №1
до податкової декларації з податку на
додану вартість за серпень 2012 року,
додатку №5 до податкової декларації з
податку на додану вартість за серпень
2012 року, реєстру виданих та отриманих
податкових накладних до податкової
декларації з податку на додану
вартість за серпень 2012 року,
податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку за 3 квартал 2012 року,
податкової декларації з податку на
додану вартість за лютий 2013, додатку №1
до податкової декларації з податку на
додану вартість за лютий 2013 року,
додатку №5 до податкової декларації з
податку на додану вартість за лютий 2013
року, реєстру виданих та отриманих
податкових накладних до податкової
декларації з податку на додану
вартість за лютий 2013 року, податкової
декларації з податку на прибуток
підприємства за 3 квартали 2012 року,
додатку ІД до податкової декларації з
податку на прибуток підприємства за 3
квартали 2012 року, додатку ОК до
податкової декларації з податку на
прибуток підприємства за 3 квартали 2012
року

Вважати прийнятими та зареєстрованими
в Єдиному державному реєстрі
податкових накладних виписані
Підприємством податкові накладні:

- №68 від 20.07.2012 прийнятою та
зареєстрованою 03.08.2012 о 18:04:27;

- №83 від 27.07.2012 прийнятою та
зареєстрованою 03.08.2012 о 18:04:24;

- №17 від 07.09.2012 прийнятою та
зареєстрованою 15.09.2012 о 14:47:51;

- №14 від 12.03.2013 прийнятою та
зареєстрованою 25.03.2013 о 18:44:21.

Вважати прийнятою та зареєстрованою
податкову звітність:

- розрахунок №119 від 31.10.2012 прийнятим та
зареєстрованим 13.11.2012 о 17:44:13;

- податкову декларацію з податку на
додану вартість за серпень 2012 року
прийнятою та зареєстрованою 27.09.2012 о
09:28:34;

- додаток №1 до податкової декларації з
податку на додану вартість за серпень
2012 року, прийнятим та зареєстрованим
27.09.2012 о 09:28:33;

- додаток №5 до податкової декларації з
податку на додану вартість за серпень
2012 року, прийнятим та зареєстрованим
27.09.2012 о 09:28:33;

- реєстр виданих та отриманих
податкових накладних до податкової
декларації з податку на додану
вартість за серпень 2012 року, прийнятим
та зареєстрованим 19.09.2012 о 21:17:57;

- податковий розрахунок сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку за 3 квартал 2012 року,
прийнятим та зареєстрованим 19.10.2012 о
11:56:53;

- податкову декларацію з податку на
додану вартість за лютий 2013, прийнятою
та зареєстрованою 20.03.2013 о 17:59:18;

- додаток №1 до податкової декларації з
податку на додану вартість за лютий 2013
року, прийнятим та зареєстрованим
20.03.2013 о 17:59:17;

- додаток №5 до податкової декларації з
податку на додану вартість за лютий 2013
року, прийнятим та зареєстрованим
20.03.2013 о 17:59:17;

- реєстр виданих та отриманих
податкових накладних до податкової
декларації з податку на додану
вартість за лютий 2013 року, прийнятим та
зареєстрованим 20.03.2013 о 18:06:29;

- податкову декларацію з податку на
прибуток підприємства за 3 квартали 2012
року, прийнятою та зареєстрованою
07.11.2012 о 19:13:33;

- додаток ІД до податкової декларації з
податку на прибуток підприємства за 3
квартали 2012 року, прийнятим та
зареєстрованим 07.11.2012 о 19:13:34;

- додаток ОК до податкової декларації з
податку на прибуток підприємства за 3
квартали 2012 року. прийнятим та
зареєстрованим 07.11.2012 о 19:13:34.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В апеляційних скаргах відповідачі,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просять скасувати вказане судове
рішення та прийняти нове, яким
відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, які з'явились у
судове засідання та перевіривши за
матеріалами справи наведені у скаргах
доводи колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги не підлягають
задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем та ДПІ укладено Договір про
визнання електронних документів №
170220121 від 20.02.2012 року, предметом якого є
визнання податкових документів
(податкової звітності, реєстрів
отриманих та виданих податкових
накладних з податку на додану вартість
та інших звітних податкових
документів), поданих Платником
податків в електронному вигляді із
застосуванням електронного цифрового
підпису до органу ДПС засобами
телекомунікаційного зв'язку або на
електронних носіях, як оригіналу.

Позивач засобами телекомунікаційного
зв'язку направив до податкового органу
у електронному вигляді податкові
накладні №68 від 20.07.2012 року, №83 від
27.07.2012 року, від 31.10.2012 року, №14 від 12.03.2013
року.

Згідно отриманих позивачем у
електронній формі квитанцій №1,
вищезазначені податкові накладні не
прийнято у зв'язку з помилкою:
«місцезнаходження юридичної особи
продавця товарів/послуг, вказане у
документі не відповідає інформації
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців».

Також, позивачем засобами
телекомунікаційного зв'язку були
направлені до податкового органу у
електронному вигляді: податкова
накладна №17 від 07.09.2012 року, розрахунок
№119 від 31.10.2012 року та податкова
звітність: податкова декларація з
податку на додану вартість за серпень
2012 року, додаток №1 до податкової
декларації з податку на додану
вартість за серпень 2012 року, додаток №5
до податкової декларації з податку на
додану вартість за серпень 2012 року,
реєстр виданих та отриманих податкових
накладних до податкової декларації з
податку на додану вартість за серпень
2012 року, податковий розрахунок сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку за 3 квартал 2012
року, податкова декларація з податку на
додану вартість за лютий 2013, додаток №1
до податкової декларації з податку на
додану вартість за лютий 2013 року,
додаток №5 до податкової декларації з
податку на додану вартість за лютий 2013
року, реєстр виданих та отриманих
податкових накладних до податкової
декларації з податку на додану
вартість за лютий 2013 року, податкова
декларація з податку на прибуток
підприємства за 3 квартали 2012 року,
додаток ІД до податкової декларації з
податку на прибуток підприємства за 3
квартали 2012 року, додаток ОК до
податкової декларації з податку на
прибуток підприємства за 3 квартали 2012
року.

Згідно отриманих позивачем у
електронній формі квитанцій №1,
вищезазначені податкові накладні та
податкова звітність не прийняті у
зв'язку з помилкою: «для платника
податків заборонено прийом звітності
по електронній пошті».

Позивач, вважаючи протиправними дії
відповідачів щодо неприйняття для
реєстрації податкових накладних в
Єдиному державному реєстрі податкових
накладних та неприйняття податкової
звітності, звернувся до суду.

Задовольняючи позов частково суд
першої інстанції дійшов висновку, що
дії Міндоходів щодо відмови у
прийнятті зазначених податкових
накладних, виписаних позивачем та
поданої ним електронної податкової
звітності є протиправними.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції.

Як вбачається з наявних у матеріалах
справи квитанцій №1, підставою для
відмови у прийнятті податкових
накладних №68 від 20.07.2012 року, №83 від
27.07.2012 року, від 31.10.2012 року, №14 від 12.03.2013
року ПП «Дагпром-Союз» є виявлення
помилки: місцезнаходження юридичної
особи продавця товарів/послуг, вказане
у документах не відповідає інформації
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» № 755-IV від 15
травня 2003 року (далі № 755-IV) визначено,
що Єдиний державний реєстр юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців -
автоматизована система збирання,
накопичення, захисту, обліку та надання
інформації про юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців;
місцезнаходження юридичної особи -
адреса органу або особи, які відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступають від її
імені.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону
№ 755-IV якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, були внесені до нього, то такі
відомості вважаються достовірними і
можуть бути використані в спорі з
третьою особою, доки до них не внесено
відповідних змін.

Згідно із пунктом 45.2 статті 45
Податкового кодексу України
податковою адресою юридичної особи
(відокремленого підрозділу юридичної
особи) є місцезнаходження такої
юридичної особи, відомості про що
містяться у Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Згідно довідки з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії АБ № 566057,
юридичною адресою позивача з 30.12.2011 є:
02096, м. Київ, Дарницький район, вул.
Сормовська, будинок 3.

Суд першої інстанції дослідивши наявні
в матеріалах справи копії податкових
накладних №68 від 20.07.2012 року, №83 від
27.07.2012 року, від 31.10.2012 року, №14 від 12.03.2013
року, встановив, що у графі
«Місцезнаходження (податкова адреса)
продавця» зазначено наступну адресу:
02096, Україна, м. Київ, вул. Сормовська, 3,
що відповідає інформації про
місцезнаходження позивача, зазначеній
у Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

Отже висновок відповідача про
неможливість встановлення за місцем
знаходження позивача є
необґрунтованим.

Крім того, позивач надав до матеріалів
справи копії договорів оренди та
додаткових угод, щодо прийняття в
оренду приміщення за вказаною адресою,
а також надав копії платіжних доручень
щодо сплати орендної плати. (Том ІІ
а.с.17-42).

Також, судом першої інстанції
встановлено, що у квитанціях №1,
надісланих щодо неприйняття
податкової накладної №17 від 07.09.2012 року
та розрахунку №119 від 31.10.2012 року
підставою для відмови зазначено
виявлення помилки: «для платника
податків заборонено прийом звітності
по електронній пошті».

Однак, відповідачі не надали належних
пояснень та обґрунтувань стосовно
встановлення заборони на приймання
електронних податкових накладних від
ПП «Дагпром-Союз».

Суд першої інстанції дослідивши наявні
в матеріалах справи копії податкової
накладної №17 від 07.09.2012 року та
розрахунку №119 від 31.10.2012 року
встановив, що вони були складені у
відповідності до вимог законодавства.

Стосовно неприйняття електронної
податкової звітності, направленої
Підприємством засобами
телекомунікаційного зв'язку колегія
суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 49.8 статті 49
Податкового кодексу України прийняття
податкової декларації є обов'язком
органу державної податкової служби.

Пунктом 49.11 статті 49 Податкового
кодексу України передбачено, що у разі
подання платником податків до органу
державної податкової служби
податкової декларації, заповненої з
порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4
статті 48 цього Кодексу, такий орган
державної податкової служби
зобов'язаний надати такому платнику
податків письмове повідомлення про
відмову у прийнятті його податкової
декларації із зазначенням причин такої
відмови.

Порядок подання платниками податків
податкової звітності до органів
державної податкової служби України в
електронній формі із використанням
електронного цифрового підпису
встановлюється (далі - Інструкція №233).

Згідно пункту 7.5 Інструкції з
підготовки і подання податкових
документів в електронному вигляді
засобами телекомунікаційного зв'язку,
затвердженою наказом Державної
податкової адміністрації України №233
від 10.04.2008 року підтвердженням платнику
податків прийняття його податкових
документів до бази даних ДПС є друга
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі, в якій
визначаються реквізити прийнятого
податкового документа в електронній
формі, відповідність податкового
документа в електронній формі
затвердженому формату (стандарту)
електронного документа, результати
перевірки ЕЦП, інформація про платника
податків, дата та час приймання,
реєстраційний номер, податковий
період, за який подається податкова
звітність, та дані про відправника
квитанції. На цю квитанцію
накладається ЕЦП органу ДПС,
здійснюється її шифрування та
надсилання платнику податків засобами
телекомунікаційного зв'язку. Другий
примірник другої квитанції в
електронному вигляді зберігається в
органі ДПС.

У разі, якщо надіслані податкові
документи сформовано з помилкою, то
платнику податків надсилається друга
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі про неприйняття
податкових документів в електронному
вигляді із зазначенням причин. На цю
квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС,
здійснюється її шифрування та
надсилання платнику податків засобами
телекомунікаційного зв'язку. Другий
примірник другої квитанції в
електронному вигляді зберігається в
органі ДПС.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач направив засобами
телекомунікаційного зв'язку податкову
звітність у електронному вигляді, а
саме: податкову декларацію з податку на
додану вартість за серпень 2012 року,
додаток №1 до податкової декларації з
податку на додану вартість за серпень
2012 року, додаток №5 до податкової
декларації з податку на додану
вартість за серпень 2012 року, реєстр
виданих та отриманих податкових
накладних до податкової декларації з
податку на додану вартість за серпень
2012 року, податковий розрахунок сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку за 3 квартал 2012
року, податкову декларацію з податку на
додану вартість за лютий 2013, додаток №1
до податкової декларації з податку на
додану вартість за лютий 2013 року,
додаток №5 до податкової декларації з
податку на додану вартість за лютий 2013
року, реєстр виданих та отриманих
податкових накладних до податкової
декларації з податку на додану
вартість за лютий 2013 року, податкову
декларацію з податку на прибуток
підприємства за 3 квартали 2012 року,
додаток ІД до податкової декларації з
податку на прибуток підприємства за 3
квартали 2012 року, додаток ОК до
податкової декларації з податку на
прибуток підприємства за 3 квартали 2012
року.

Як вбачається з наявних у матеріалах
справи квитанцій №1, підставою для
відмови у прийнятті зазначеної
податкової звітності є виявлення
помилки: «для платника податків
заборонено прийом звітності по
електронній пошті».

Відповідачі не надали жодних пояснень
та обґрунтувань стосовно встановлення
заборони на приймання електронної
податкової звітності від ПП
«Дагпром-Союз». Дослідивши наявні в
матеріалах справи копії
вищезазначеної податкової звітності
позивача судом першої інстанції
встановлено, що вона була складена у
відповідності до вимог законодавства.

Доказів та обґрунтувань на
підтвердження наявності підстав для
відмови у прийнятті вищезазначених
податкових накладних та податкової
звітності, поданих позивачем, крім
посилань на помилку -
«місцезнаходження юридичної особи
продавця товарів/послуг, вказане у
документах не відповідає інформації
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців»,
відповідач не надав.

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про протиправність
дій Міндоходів щодо відмови у
прийнятті зазначених податкових
накладних, виписаних позивачем та
поданої ним електронної податкової
звітності.

Таким чином, доводи апеляційних скарг
не спростовують висновків суду першої
інстанції, зроблених у відповідності з
нормами матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційні скарги залишити без
задоволення.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Державної
податкової інспекції у Дарницькому
районі Головного Управління
Міндоходів у м. Києві, Міністерства
доходів і зборів України залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст рішення складено 02.06.2014
року

.

Головуючий суддя
Міщук М.С.

Судді:
Бєлова Л.В.

Вівдиченко Т.Р.