Справа № К/9991/81507/11-С
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/81507/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги С.В.

Загороднього
А.Ф.

розглянувши в письмовому провадженні
касаційну скаргу Контрольно-ревізійне
управління в Чернівецькій області на
постанову Господарського суду
Чернiвецької областi від 09 жовтня 2009
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 11 жовтня 2011 року у справі за позовом
Контрольно-ревізійного управління в
Чернівецькій області до Комунального
підприємства "Міжнародний аеропорт
"Чернівці" про зобов'язання
відшкодування завищених витрат по
оплаті праці, -

встановила:

У грудні 2008 року
Контрольно-ревізійного управління в
Чернівецькій області звернулося до
суду з позовом до Комунального
підприємства "Міжнародний аеропорт
"Чернівці" про зобов'язання
відшкодування завищених витрат по
оплаті праці.

Постановою Господарського суду
Чернiвецької областi від 09 жовтня 2009
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11 жовтня 2011
року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі
Контрольно-ревізійне управління в
Чернівецькій області, не погоджуючись
з судовими рішеннями по справі,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просять їх скасувати та прийняти нове
рішення про задоволення позову
повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі в
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що у серпні 2008 року
об'єднаним контрольно-ревізійним
відділом у м. Чернівцях та районах
міста Контрольно-ревізійного
управління України в Чернівецькій
області проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
комунального підприємства
"Міжнародний аеропорт "Чернівці" за
період ІІ півріччя 2006-2007 років. та
завершений звітний період 2008 року, про
що складено відповідний акт за № 24-32-19/70
від 11.08.2008 року.

Під час ревізії законності та
достовірності витрат на оплату праці
було виявлено, що при встановленні
працівникам посадових окладів у
штатному розписі від 01.02.2007 року (який
діяв до 01.05.2007 року) у порушення ст. 7 та
ст. 8 Закону України "Про колективні
договори та галузеві угоди" від 01.07.1993
року та вимог п. 4 Додатку 3 зазначеної
вище Галузевої угоди для визначення
посадових окладів окремих працівників
підприємства не застосовано
коефіцієнти, розраховані на підставі
міжпосадових співвідношень в оплаті
праці, чим завищено оплату праці та
витрати підприємства, внаслідок чого
за період лютий-квітень 2007 року зайво
виплачено заробітної плати в сумі 24743,61
грн., 8-ми працівникам зайво виплачено
заробітної плати за період відпустки в
сумі 1197,68 грн. та допущені переплати
заробітної плати призвели до зайвого
відрахування до Державних цільових
фондів коштів в сумі 9613,84 грн.

КРУ звернулося до суду з позовом про
забезпечення відшкодування
відповідачем цих сум.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди попередніх інстанцій
виходили з наступного.

Відповідно до положень статті 1 Закону
України "Про оплату праці" заробітна
плата працівника визначається
трудовим договором.

Однією з форм трудового договору
відповідно до статті 21 Кодексу законів
України про працю є контракт.

27.06.2002 року між Чернівецькою обласною
радою та ОСОБА_2 було укладено контракт,
відповідно до якого ОСОБА_2 призначався
на посаду керівника комунального
підприємства "Міжнародний аеропорт
"Чернівці" на строк на 5 років по 2007 рік.

Розділом третім цього контракту
визначалися умови оплати праці та
соціально-побутове забезпечення
керівника, а саме: за виконання
обов'язків, передбачених цим
контрактом, керівнику виплачується за
рахунок коштів об'єкту посадовий оклад
згідно штатного розкладу (п. 3.1); оплата
праці керівника корегується органом
управління майном відповідно до змін
посадових окладів чи тарифних ставок
на коефіцієнт зміни згідно з чинним
законодавством України (п. 3.4).

Пунктом 5.1 Контракту визначено, що
зміни вносяться до нього шляхом
підписання додаткових угод, а
відповідно до п. 6.2 умови Контракту
можуть бути змінені за згодою сторін у
письмовій формі.

Згідно п. 2 додатку до Контракту
"Заробітна плата та преміювання
Керівника об'єкта спільної власності
територіальних громад області" за
виконання обов'язків, передбачених цим
Контрактом, керівнику нараховується
заробітна плата виходячи з розміру
посадового окладу встановлюється
відповідно до ст. 8 Закону України "Про
оплату праці" та постанови Кабінету
Міністрів України від 19.05.1999 р. № 859 "Про
умови і розміри оплати праці
керівників підприємств, заснованих на
державній, комунальній власності та
об'єднань державних підприємств" у
розмірі 560 грн. і фактично
відпрацьованого часу.

Умовами контракту від 27.06.2002 року
передбачено, що зміни вносяться до
нього шляхом підписання додаткових
угод, а згідно з п. 1 постанови Кабінету
Міністрів України від 19.05.1999 року № 859
"Про умови і розміри оплати праці
керівників підприємств, заснованих на
державній, комунальній власності та
об'єднань державних підприємств" право
встановлювати розмір посадового
окладу керівника підприємства надано
керівникам центральних органів
виконавчої влади та органів місцевого
самоврядування, які укладають
контракти з керівниками відповідних
підприємств, суд погоджується з
висновками ревізії, що встановлення
керівником відповідача самому собі
одноосібно іншого розміру посадового
окладу, аніж визначеного сторонами
контракту від 27.06.2002 року, є
неправомірним навіть з огляду на те, що
розмір посадового окладу був змінений
у зв'язку із збільшенням розміру
мінімальної заробітної плати.

Відповідно до абзацу 3 п. 2 Змін №№ 1 та 2
до контракту, керівник КП "Міжнародний
аеропорт "Чернівці" має право на
корегування розміру оплати праці
відповідно до змін мінімальної
заробітної плати, як зазначено
відповідачем у запереченнях від 07.04.2009
року, однак, таке корегування повинно
було бути проведено органом управління
майном шляхом укладення з керівником
відповідної додаткової угоди (Змін) до
контракту, як це передбачено самим
контрактом.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про
колективні договори і угоди" у
колективному договорі встановлюються
взаємні зобов'язання сторін щодо
регулювання виробничих, трудових,
соціально-економічних відносин,
зокрема, умов регулювання фондів
оплати праці та встановлення
міжкваліфікаційних (міжпосадових)
співвідношень в оплаті праці, а згідно
ст. 8 цього Закону угодою на галузевому
рівні регулюються галузеві норми,
зокрема щодо нормування і оплати праці,
встановлення для підприємств галузі
(підгалузі) мінімальних гарантій
заробітної плати відповідно до
кваліфікації на основі єдиної тарифної
сітки по мінімальній межі та
мінімальних розмірів доплат і надбавок
з урахуванням специфіки, умов праці
окремих професійних груп і категорій
працівників галузі (підгалузі), а також
встановлення мінімальних соціальних
гарантій, компенсацій, пільг у сфері
праці і зайнятості; встановлення
міжкваліфікаційних (міжпосадових)
співвідношень в оплаті праці.

Пунктом 2.5 Галузевої Угоди на 2006-2007 роки
між Державною службою України з
нагляду за забезпеченням безпеки
авіації (Державіаслужбою), Фондом
державного майна України, Асоціацією
"Аеропорти України" цивільної авіації
та профспілками працівників цивільної
авіації України (далі - Галузева угода)
передбачено, що дана Угода встановлює
для працівників підприємств
мінімальні соціальні гарантії,
компенсації та пільги і є основою для
укладення колективних договорів. Норми
Угоди не обмежують права підприємств
щодо розширення соціальних гарантій,
компенсацій, трудових,
соціально-побутових пільг за рахунок
власних коштів.

Також пунктом 4 додатку № 3 даної
Галузевої угоди передбачено, що
міжкваліфікаційні співвідношення
професіоналів, фахівців провідних
професій для підприємств (командир ПС,
диспетчер УПР, інженер з технічного
обслуговування, ремонту і діагностики
авіаційної техніки, ЗАНГ тощо, інженер
РЛ та РП) у зв'язку зі специфікою
виконуваних робіт кожним окремо взятим
підприємством (обслуговування
пасажирів, літаків - аеропорти;
експлуатація повітряних суден -
авіакомпанії; обслуговування
повітряного руху тощо) встановлюється
підприємствами самостійно.

Згідно з частиною 2 ст. 97 Кодексу
законів про працю України форми і
системи оплати праці, норми праці,
розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми
посадових окладів, умови запровадження
та розміри надбавок, доплат, премій,
винагород та інших заохочувальних,
компенсаційних і гарантійних виплат
встановлюються підприємствами,
установами, організаціями самостійно у
колективному договорі з дотриманням
норм і гарантій, передбачених
законодавством, генеральною та
галузевими (регіональними) угодами.

Конкретні розміри тарифних ставок
(окладів) і відрядних розцінок
робітникам, посадових окладів
службовцям, а також надбавок, доплат,
премій і винагород встановлюються
власником або уповноваженим ним
органом з урахуванням вимог,
передбачених частиною другою цієї
статті.

Статутом КП "Міжнародний комунальний
аеропорт" передбачено право
підприємства (в особі керівника -
директора) самостійно встановлювати
форми, розміри та системи оплати праці
(пункти 7.3 ,7.4 , 7.6 Статуту, а.с. 170-171).

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що кожен із 15 працівників,
щодо яких ревізією зроблено висновок
про зайву виплату заробітної плати, є
провідним працівникоми на
підприємстві, на них поширюється
додаток № 3 до Галузевої угоди щодо
коефіцієнтів міжпосадових
співвідношень, однак вказані
коефіцієнти є мінімальними, а з
наведених вище положень випливає, що
чинне законодавство не обмежує
підприємство у праві щодо розширення
соціальних гарантій, компенсацій,
трудових та соціально-економічних
пільг за рахунок власних коштів.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводами
касаційної скарги не спростовуються
висновки, викладені в судових рішеннях,
підстави для їх скасування відсутні.

З огляду на викладене та керуючись
статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Контрольно-ревізійне
управління в Чернівецькій області
залишити без задоволення, а постанову
Господарського суду Чернiвецької
областi від 09 жовтня 2009 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11 жовтня 2011
року у справі за позовом
Контрольно-ревізійного управління в
Чернівецькій області до Комунального
підприємства "Міжнародний аеропорт
"Чернівці" про зобов'язання
відшкодування завищених витрат по
оплаті праці - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф.Загородній