Справа № 2а-1338/10/1970
Суддя: Савицька Н.В.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року м. Львів №
9104/30221/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді:
Савицької Н.В.

суддів:
Костіва М.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання
: Коцур В.К.

представника позивача
Лучківа В.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Контрольно-ревізійного управління в
Тернопільській області Головного
контрольно-ревізійного управління
України на постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від
19.05.2010 року у справі за
адміністративним позовом Лановецького
міжрайонного управління водного
господарства до
Контрольно-ревізійного управління в
Тернопільській області Головного
контрольно-ревізійного управління
України про визнання протиправної
вимоги,-

В С Т А Н О В И В :

10.09.2008 року позивач Лановецьке
міжрайонне управління водного
господарства звернувся в суді із
позовом до Контрольно-ревізійного
управління в Тернопільській області
Головного контрольно-ревізійного
управління України про визнання
протиправним п.3 вимоги від 12.08.2008 року
«Про усунення недоліків та порушень
законодавства з фінансових питань,
встановлених ревізією Лановецького
МУВГ» в частині зобов'язання позивача
перерахувати в дохід Державного
бюджету України завищену вартість
виконаних та оплачених робіт за
ревізійний період внаслідок включення
до ціни робіт кошторисного прибутку на
суму 22994 грн. 00 коп.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 19.05.2010 року
позов задоволено.

Не погодившись із даною постановою,
апелянт Контрольно-ревізійне
управління в Тернопільській області
Головного контрольно-ревізійного
управління України подав апеляційну
скаргу, покликаючись на те, що
постанова суду першої інстанції
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 19.05.2010 року
скасувати, та прийняти нову якою
відмовити в позові.

Представник позивача Лучків В.Т. в
судовому засіданні просив суд,
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі в
судове засідання на виклик суду не
з'явились хоча, належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи, що не перешкоджає розгляду
справи у їх відсутності відповідно до
ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасника процесу, дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи скарги,
законність і обґрунтованість
постанови суду, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення
виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідач пред'являючи вимогу діяв не
у спосіб передбачений законодавством.

Такі висновки суду першої інстанції, на
переконання колегії суддів,
відповідають нормам матеріального та
процесуального права та фактичним
обставинам справи і є правильними
виходячи з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи
Лановецьке міжрайонне управління
водне господарство перебуває на
податковому обліку як платник
податків, який є неприбутковою
організації з 28.02.2005 р. та утримується
за кошти відповідного бюджету.

У липні 2008 р. КРУ провело ревізію
фінансово-господарської діяльності
позивача за період з 01.01.2007 р. по 30.06.2008р.,
що підтверджується актом-перевірки від
25.07.2008 р. за № 25-21/34.

В ході перевірки встановлено, що
Лановецьке міжрайонне управління
водного господарства як підрядник
безпідставно включив кошторисний
прибуток на суму 22 994 грн. до актів
виконаних робіт при виконанні
меліоративних робіт

Відповідно до пункту 12 Переліку
платних послуг, які можуть надаватися
бюджетними установами та
організаціями, що належать до сфери
управління Державного комітету по
водному господарству, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 липня 1999 року № 1379, на замовлення
юридичних і фізичних осіб мають право
надавати платні послуги, зокрема з
будівництва ставків та водойм,
гідротехнічних і протиповіневих
споруд, днопоглиблювальні та
піскоструминні роботи.

п.п. 7.11.8 п. 7.11 ст. 7 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств» (
чинного на час виникнення спірних
відносин ) та п. 12 Переліку платних
послуг, які можуть надаватись
бюджетними установами та
організаціями що належать до сфери
управління Державного комітету по
водному господарству на замовлення
юридичних і фізичних осіб,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 29.07.1999 р. № 1379 ( в
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин ) передбачено, що
бюджетні установи та організації, що
належать до сфери управління
Державного комітету по водному
господарству мають право надавати
платні послуги на замовлення юридичних
та фізичних осіб, зокрема по
будівництву ставків та водойм,
гідротехнічних і протиповеневих
споруд, днопоглиблювальні та
піскоструминні роботи, з виконання
земляних робіт, ремонтно-будівельних,
протифільтраційних робіт, тощо.

З вказаних доходів не справляється
податок і вони зараховуються до складу
кошторисів ( на спеціальний рахунок ) на
утримання таких неприбуткових
організацій і використовуються
виключно на фінансування видатків
такого кошторису ( включаючи
фінансування господарської діяльності
згідно з їх статутами ) розрахованого
та затвердженого в порядку
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Аналіз зазначених норм дає підстави
вважати, що управління водного
господарства як неприбуткова
організація мало право надавати платні
послуги з виконання меліоративних
робіт та включати у дохід кошторисний
прибуток від виконання підрядних
робіт.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
відповідач КРУ пред'являючи серед
вимог про усунення порушень фінансової
дисципліни і вимогу щодо стягнення
одержаного кошторисного прибутку
перевищив свої повноваження та діяв не
у спосіб передбачений законодавством
виходячи з наступного.

п. 8 ст. 10 Закону України «Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні»
передбачено право державної
контрольно-ревізійної служби в
судовому порядку стягувати у дохід
держави кошти одержані
підконтрольними установами за
незаконними угодами без встановлених
законом підстав та з порушенням
чинного законодавства.

З наведеного випливає, що вищезгадане
право КРУ стягувати в дохід держави
кошти зокрема, одержаний позивачем
кошторисний прибуток має
реалізовуватись шляхом пред'явлення
позову до суду.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
до правильного висновку про наявність
підстав для задоволення позову.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції є законною, доводи
апеляційної скарги зроблених судом
першої інстанції висновків не
спростовують і при ухваленні
оскарженого судового рішення порушень
норм матеріального та процесуального
права ним допущено не було тому,
відсутні підстави для скасування чи
зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.198, ст.205, ст.206,
ст.254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу
Контрольно-ревізійного управління в
Тернопільській області Головного
контрольно-ревізійного управління
України залишити без задоволення, а
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 19.05.2010 року
у справі за № 2а-1338/10/1970 - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий:
Н.В. Савицька

Судді:
М.В. Костів

Р.М. Шавель