Справа № 569/1932/14-а
Суддя: Тимощук О.Я. О. Я.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/1932/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року

Рівненський міський суд Рівненської
області у складі:

В складі головуючого судді
Тимощука О.Я.,

при секретарі Грібінчак К.П.

за участю позивача ОСОБА_1,

представник відповідача Рибалко
Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Рівне про визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
Рівненського міського суду із
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Рівне про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити певні дії. Виходячи із змісту
позовних вимог, просив визнати
незаконним розпорядження 186 371 від
07.11.2012 року управління Пенсійного фонду
України в м. Рівне, згідно якого
перерахунок пенсії було проведено з
розрахунку пенсії в розмірі 80 % від суми
місячної зарплати, зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
м. Рівне зробити перерахунок пенсії
ОСОБА_1, виходячи з розміру отриманої
ним пенсії 90 % від суми місячного
заробітку, у відповідності з ч. 17 ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру» №3662-12
від 26.11.1993 року в редакції Закону №2663-111
від 12.07.2001 року з урахуванням поданої
довідки прокуратури Рівненської
області про новий посадовий оклад
загальний розмір місячної зарплати,
зобов'язати відповідача провести
перерахунок пенсії з 01.07.2012 року та
здійснити відповідні виплати
недорахованої пенсії. В підтвердження
своїх вимог зазначає, що в період з
01.08.1985 року по 11.08.2011 року він працював
на прокурорсько-слідчих посадах
прокуратури Рівненської області.
Загальний стаж роботи 36 років 7 місяців
29 дні. З 2002 року позивач перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в м. Рівне та отримує пенсію по
вислузі років, згідно із Законом
України «Про прокуратуру» із
розрахунку 90 % заробітку. 11.08.2011 року
ОСОБА_1 був звільнений з посади
старшого помічника прокурора
Рівненської області з
міжнародно-правових доручень на
підставі ст.. 38 КЗпП України. Оскільки
згідно постанови КМУ від 31.05.2012 року №505
пройшло збільшення посадових окладів
працівникам прокуратури, що було
підставою для перерахунку пенсії,
04.09.2012 року він подав відповідну заяву
до УПФ України в м. Рівне. З 01.07.2012 року
йому перераховано пенсію в розмірі 80
відсотків від чинної заробітної плати,
а не 90 відсотків, відповідач
відмовляється в добровільному порядку
провести перерахунок. У зв'язку з чим
просить зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок та виплату
пенсії позивача, виходячи з розміру
отриманої ним пенсії 90 відсотків від
суми щомісячного заробітку, у
відповідності з ч.17 ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» № 3662-12 від
26.11.1993 року в редакції Закону № 2663-111 від
12.07.2001 року з урахуванням поданої
довідки прокуратури Рівненської
області про новий посадовий оклад та
загальний розмір щомісячної зарплати з
01.07.2012 року.

Ухвалою Рівненського міського суду від
11.02.2014 року було відкрито скорочене
провадження у справі. Копія ухвали про
відкриття скороченого провадження
разом з копією позовної заяви та
доданих до неї документів була
надіслана відповідачу.

У встановлений законом строк від
відповідача надійшли письмові
заперечення, з огляду яких він просить
відмовити в задоволені
адміністративного позову в повному
обсязі за безпідставністю позовних
вимог.

Ухвалою Рівненського міського суду від
04.03.2014 року, судовий розгляд у справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне про
визнання дій протиправними та
зобов'язання виконати певні дії
призначено за загальними правилами.

Ухвалою Рівненського міського суду від
13.05.2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в м. Рівне провести
перерахунок пенсії з 01.07.2012 року по 05
серпня 2013року - залишено без розгляду у
зв'язку з пропуском строку для
звернення до адміністративного суду та
визнання судом причин пропуску такого
строку неповажними.

Заслухавши сторони та дослідивши усі
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню в межах строку звернення
до суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» № 3662-12 від 26.11.1993 рку
в редакції Закону №2663-111 від 12.07.2001 року-
прокурори і слідчі зі стажем роботи не
менше 20 років, мають право на пенсійне
забезпечення за вислугу років
незалежно від віку. Пенсія
призначається в розмірі 80 % від суми
їхньої місячної (чинної) заробітної
плати, до котрої включаються всі види
оплати праці, на які нараховуються
страхові внески одержані перед місяцем
звернення за призначенням пенсії. За
кожен повний рік роботи понад 10 років
на цих посадах пенсія збільшується на 2
%, але не більше 90 % від суми місячного
(чинного) заробітку. Пунктом 17 ст. 50-1
вищезазначеного Закону передбачено, що
перерахунок має бути проведено з
розміру раніше призначеної вже пенсії,
тобто 90 % відсотків від суми місячного
чинного заробітку і при перерахунку
мають бути взяті до уваги збільшені
показники, підвищення заробітної
плати, які надані відповідною довідкою.

Зі змісту вказаної статті, що була
чинна на час звільнення позивача з
посади в прокуратурі Рівненської
області, вбачається, що перерахунок має
бути проведено з розміру раніше
призначеної вже пенсії, тобто 90 %
відсотків від суми місячного чинного
заробітку і при перерахунку мають
бути взяті до уваги збільшені
показники, підвищення заробітної
плати, які надані відповідною довідкою.

Всупереч наведеній нормі відповідачем
не в повному обсязі виплачується
позивачу пенсія. Так, листом
Управління Пенсійного Фонду України у
м. Рівне № 42/13 від 27 січня 2014 року,
повідомлено, що підстав для
перерахунку пенсії позивачу немає.

Встановлено, що згідно постанови КМУ
від 31.05.2012 р. № 505 пройшло збільшення
посадових окладів працівникам
прокуратури , а при перерахунку пенсії
відповідач керувався ст. 50-1 ЗУ «Про
прокуратуру» в новій редакції, згідно
якої пенсія призначається у розмірі 80
% від суми місячної чинної заробітної
плати, а не п.17 ст.50-1 ЗУ «Про
прокуратуру» від 26.11.1993 року, в редакції
Закону № 2663-111 (2663-14) від 12.07.2001 року ,
тобто позивачу був здійснений
перерахунок пенсії у розмірах нижчих
ніж встановлено законодавством
України у спірному періоді.

Згідно ст. 22 Конституції України
передбачено, що при прийнятті нових
законів, або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і
свобод. Тому звуження змісту та обсягу
права позивача на отримання пенсії в
розмірі 90 % з раніше призначеної пенсії
шляхом прийняття нових законів, або
внесення змін до чинних законів за ст. 22
Конституції України не допускається.

Крім того, відповідно до ст. 22,64
Конституції України право на пенсійне
забезпечення відповідних категорій
громадян встановлено законами України
(в тому числі і Законом України «Про
прокуратуру») є таким, що не підлягає
звуженню та обмеженню.

Виходячи із загальних засад пріоритету
законів над підзаконними актами при
розрахунку пенсії позивачу підлягає
застосуванню розмір, встановлений
згідно ч.1 ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру», № 3662-12 від 26.11.1993 року
в редакції Закону № 2663-111(2663-14) від 12.07.2001
року, відповідно до якого розмір пенсії
має становити 90 % від суми місячного
чинного заробітку.

Пленум Верховного Суду України у свої
постанові від 13.06.2007 р.№ 8 «Про
незалежність судової влади»
роз»яснив, що відповідно до ст. 8 та 22
Конституції України не підлягають
застосуванню судами закони та інші
нормативно-правові акти , якими
скасовуються конституційні права
людини та громадянина, а також нові
закони, які звужують зміст і обсяг
встановлених Конституцією України і
чинними законами прав і свобод.

Управління Пенсійного фонду України як
територіальний представницький орган
Пенсійного фонду України зобов'язано
керуватися у своїй діяльності лише
виключно діючим законодавством
України в межах своїх повноважень.

Статтею 64 Конституції України
визначено, що конституційні права і
свободи людини і громадянина не можуть
бути обмежені, крім випадків,
передбачених Конституцією України.

Відповідно до Розділу 11 Конституції
України право на соціальний захист
віднесено до основоположних прав і
свобод. Це право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням і
забезпечується ч. 2 ст. 22 Конституції
України конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані (частина друга), при
прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод (частина третя).
Скасування конституційних прав і
свобод - це їх офіційна (юридична або
фактична) ліквідація. Звуження змісту
та обсягу прав і свобод є їх обмеженням.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення та надання відповідних доказів
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Отже, в адміністративному
процесі, як виняток із загального
правила, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень встановлена
презумпція його винуватості.
Презумпція винуватості покладає на
суб'єкта владних повноважень обов'язок
аргументовано, посилаючись на докази,
довести правомірність свого рішення,
дії чи бездіяльності та спростувати
твердження позивача про порушення його
прав, свобод чи інтересів. Такий
обов'язок відсутній, якщо відповідач
визнає позов.

Згідно частини 3 статті 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З урахуванням листа-відповіді та
заперечень на адміністративний позов
відповідачем не надано суду жодних
доказів стосовно правомірності
прийнятого ним рішення.

З огляду на викладене, забезпечуючи
захист порушених прав Позивача,
враховуючи, що згідно законодавства
перерахунок пенсії належить до
обов'язків Пенсійного фонду України,
суд дійшов висновку, що Відповідач має
провести перерахунок та виплату пенсії
виходячи з розміру отриманої Позивачем
пенсії 90 відсотків від суми місячного
чинного заробітку , у відповідності з ч.
17 ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» № 3662-12 від 26.11.1993 року в
редакції Закону України № 2663-111 від
12.07.2001 року з урахуванням поданої
довіди прокуратури № 18-312 від 27.08.2012 р.,
за період з 06.08.2013 року до зміни чинного
законодавства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 19, 22, 64, 92 Конституції України, ч.17
ст.51-1 Закону України «Про прокуратуру»
№ 3662-12 від 26.11.1993 року в редакції Закону
України № 2663-111 від 12.07.2001 року , ст.18, 50,
98-100, 104-107, 122, 158- 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати протиправним розпорядження
Управління Пенсійного фонду України в
місті Рівне 186 371 від 07.11.2012 року згідно
якого перерахунок пенсії було
проведено з розрахунку пенсії в
розмірі 80 % від суми місячної зарплати.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Рівне провести
перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1,
виходячи з розміру отриманої Позивачем
пенсії 90 відсотків від суми місячного
чинного заробітку у відповідності з ч.
17 ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» №3662-12 від 26.11.1993 року в
редакції Закону №2663-111 від 12.07.2001 року з
урахуванням довідки прокуратури
Рівненської області №18-288 від 27.08.2012
року за період з 06 серпня 2013 року по 06
лютого 2014 року, з врахуванням
виплачених сум.

Постанова може бути оскаржено до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський міський суд протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 14.05.2014
року.

Суддя
О.Я. Тимощук