Справа № 826/3096/14
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3096/14
Головуючий у 1-й інстанції: Аблов
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

03 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко
Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі
Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Окружного адміністративного суду
м.Києва від 17 квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Міністерства доходів і зборів України
про визнання нечинним та скасування
наказу,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м.Києва від 17 квітня 2014 року позов
ОСОБА_2 до Міністерства доходів і
зборів України про визнання нечинним
та скасування наказу залишено без
розгляду з підстав, передбачених
ст.ст.99, 100 КАС України.

Не погоджуючись з вказаним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
суду першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
процесуального права та направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції. Свої вимоги
апелянт обґрунтовує тим, що ухвала була
прийнята неправомірно, оскільки судом
не було повно та всебічно з'ясовано
обставини справи, натомість, позивачем
заявлено про поважність причин
пропуску строку звернення до суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення позивача та представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав:

Як вбачається з матеріалів справи,
наказом ДПА у м.Києві №128 від 27 квітня
1998 року «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
працівників податкової міліції ДПА у
м.Києві» за грубе порушення наказу ДПА
України від 07 березня 1998 року №101, що
виразилось в перекручуванні державної
звітності по результатах перевірки ПП
«Польова роса» на суму 39126,00 грн.,
приховування від реєстрації
матеріалів перевірки фактів скоєння
злочинів, передбачених ст.148-2 КК
України, посадовими особами
підприємств «Капітан-А», «Бест-Студіо»,
«Польова роса», а також грубе порушення
наказу МВС України від 26 листопада 1991
року №500 та ст.13 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»
виконуючого обов'язки начальника
головного відділу податкової міліції
ДПІ у Радянському районі майора
податкової міліції ОСОБА_2 з органів
податкової міліції звільнено через
службову невідповідність.

Наказом ДПА у м.Києві №112-о від 04 травня
1998 року по особовому складу податкової
міліції, згідно ст.24 розділу V Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні» від 05 лютого 1998 року та
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України
звільнено з органів податкової міліції
в запас за ст.64 п.«д» (через службову
невідповідність) майора податкової
міліції ОСОБА_2 - виконуючого обов'язки
першого заступника начальника ДПІ у
Радянському районі м.Києві - начальника
головного відділу податкової міліції.
Вислуга років на 04 травня 1998 року
складає 16 років 07 місяців 18 днів.
Підстава: наказ ДПА у м.Києві від 27
квітня 1998 року №128.

Суд першої інстанції, приймаючи ухвалу
про залишення позову без розгляду,
зазначив, що позивачем пропущено строк
звернення до суду, встановлений ст.99
КАС України, з огляду на те, що
адміністративний позов подано 11
березня 2014 року, однак про факт
порушення своїх прав позивач повинен
був дізнатися з моменту припинення
своїх службових повноважень.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.155 КАС України
суд своєю ухвалою залишає позовну
заяву без розгляду, зокрема, якщо
позовну заяву подано з пропущенням
встановленого законом строку
звернення до адміністративного суду і
суд не знайшов підстав для визнання
причин пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними.

Статтею 99 КАС України передбачено, що
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для захисту прав, свобод та
інтересів особи цим Кодексом та іншими
законами можуть встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не
встановлено інше, обчислюються з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Для звернення до
суду у справах щодо прийняття громадян
на публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

При цьому, у випадку пропуску строку
звернення до суду підставами для його
поновлення є лише наявність поважних
причин, тобто обставин, які є об'єктивно
непереборними, не залежать від
волевиявлення особи, та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
відповідних дій і підтверджені
належними доказами.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
порушення позивачем строку звернення
до суду, передбаченого ст.99 КАС України,
з огляду на наступне:

11 березня 2014 року позивач звернувся до
Окружного адміністративного суду
м.Києва з позовом (з урахуванням
уточнень), в якому просив визнати
протиправним та скасувати наказ ДПА
України від 05 травня 1998 року про
звільнення ОСОБА_2 з посади начальника
відділу Податкової міліції ДПІ у
Радянському районі м.Києва; поновити
позивача на посаді начальника відділу
Податкової міліції ДПІ у
Шевченківському районі м.Києва або на
рівноцінній посаді.

При цьому, позивачем було подано заяву,
в якій останній просив визнати причини
пропуску строку до суду поважними та
поновити такий строк.

Як вбачається з наказу ДПА у м.Києві №128
від 27 квітня 1998 року «Про притягнення
до дисциплінарної відповідальності
працівників податкової міліції ДПА у
м.Києві», виконуючого обов'язки
начальника головного відділу
податкової міліції ДПІ у Радянському
районі майора податкової міліції
ОСОБА_2 з органів податкової міліції
звільнено через службову
невідповідність.

Також згідно наказу ДПА у м.Києві №112-о
від 04 травня 1998 року по особовому
складу податкової міліції, звільнено з
органів податкової міліції в запас за
ст.64 п. «д» (через службову
невідповідність) майора податкової
міліції ОСОБА_2 виконуючого обов'язки
першого заступника начальника ДПІ у
Радянському районі м. Києві -
начальника головного відділу
податкової міліції.

За твердженням апелянта, про існування
оскаржуваного наказу він міг лише
здогадуватись, оскільки копії такого
наказу не отримував.

Згідно п.15 ч.1 ст.3 КАС України публічна
служба - це діяльність на державних
політичних посадах, професійна
діяльність суддів, прокурорів,
військова служба, альтернативна
(невійськова) служба, дипломатична
служба, інша державна служба, служба в
органах влади Автономної Республіки
Крим, органах місцевого
самоврядування.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
державну службу» (в редакції, що була
чинною на час спірних правовідносин)
державна служба в Україні - це
професійна діяльність осіб, які
займають посади в державних органах та
їх апараті щодо практичного виконання
завдань і функцій держави та одержують
заробітну плату за рахунок державних
коштів. Ці особи є державними
службовцями і мають відповідні
службові повноваження.

Віднесення служби до державної, тобто
публічної, можливе, якщо професійна
діяльність осіб, які її обіймають,
здійснюється на основі Конституції,
законів та інших нормативно-правових
актів, за змістом полягає у виконанні
завдань та функцій держави,
оплачується з державних коштів.

Згідно ст.1 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні» (в
редакції, що була чинною на час
звільнення позивача) до системи
органів державної податкової служби
належать: Державна податкова
адміністрація України, державні
податкові адміністрації в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, державні податкові
інспекції в районах, містах (крім міст
Києва та Севастополя), районах у містах.
У складі органів державної податкової
служби знаходяться відповідні
спеціальні підрозділи по боротьбі з
податковими правопорушеннями
(податкова міліція).

За таких обставин, службу в податкових
органах України слід розглядати як
публічну службу.

Суд першої інстанції обґрунтовано не
взяв до уваги доводи позивача, що він не
був обізнаний про існування наказу ДПА
у м.Києві №128 від 27 квітня 1998 року про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності та наказу ДПА у
м.Києві №112-о від 04 травня 1998 року,
згідно якого позивача звільнено з
органів податкової міліції, оскільки
позивач зазначає про звернення до
керівника ДПА України з проханням
скасувати оскаржуваний наказ, тобто
вказує на обізнаність щодо існування
останнього.

Доводи апелянта щодо неотримання ним
трудової книжки та розрахунку не
свідчать про необізнаність його до
цього часу про винесення наказу №112-о
від 04 травня 1998 року та його звільнення
з органів податкової міліції, оскільки
з позовної заяви та доданих до неї
документів не вбачається, що позивач в
період часу з моменту звільнення по
дату звернення до суду здійснював свою
професійну діяльність, виходив на
службу, виконував службові обов'язки,
за що отримував заробітну плату
(грошове забезпечення). Крім того,
небажання або неможливість ОСОБА_2
особисто отримати трудову книжку не
може впливати на продовження або
поновлення строку звернення до суду,
зважаючи на те, що жодних доказів на
підтвердження вчинення позивачем
будь-яких дій щодо поновлення на
службі, отримання трудової книжки,
отримання розрахунку в період з часу
звільнення до 11 березня 2014 року
(звернення до суду) до матеріалів
справи не додано. Також суд враховує, що
позивач є особою, яка має вищу освіту,
проходив службу в податковій міліції,
на дату звільнення (04 травня 1998 року)
мав вислугу 16 років 07 місяців 18 днів, а
тому не може бути необізнаним в силу
своєї кваліфікації, освіти та
виконуваних обов'язків щодо порядку
проходження служби в органах
податкової міліції, в тому числі і тих
обставин, які засвідчують та
підтверджують факт звільнення зі
служби.

Посилання апелянта на наявність
поважних причин пропуску строку
звернення до суду, що пов'язані з
перебуванням на керівних посадах
ОСОБА_3, судом не приймаються, оскільки
небажання позивача отримати негативне,
на його думку, для нього рішення суду та
його припущення щодо відсутності
справедливого судового розгляду не
можуть свідчити про поважність причин
пропуску строку звернення до суду та не
можуть впливати на продовження або
поновлення строку звернення до суду.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції на підставі ст.ст.99, 100 КАС
України правомірно залишено без
розгляду адміністративний позов
ОСОБА_2 до Міністерства доходів і
зборів України про визнання нечинним
та скасування наказу і поновлення на
посаді, оскільки позивач звернувся до
суду з порушенням строку,
встановленого ст.99 КАС України, за
відсутності підстав для визнання
причин пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду м.Києва від 17 квітня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 06
червня 2014 року.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мацедонська В.Е.

Судді:
Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.