Справа № 872/8555/13
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 рокусправа № 1170/2а-3103/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна
А.О. Панченко О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Чепурко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Кіровоградської
митниці Міндоходів, товариства з
обмеженою відповідальністю «Імпорт»
на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 11
лютого 2013 року у справі №1170/2а-3103/12 за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Імпорт» до
Кіровоградської митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Кіровоградській області про визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити певні дії,
стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Імпорт» 10 вересня 2012
року звернулось до суду з позовом до
Кіровоградської митниці Державної
митної служби, правонаступником якої є
Кіровоградська митниця Міндоходів
(далі - відповідач-1), Головного
управління Державної казначейської
служби України у Кіровоградській
області (далі - відповідач-2) згідно
якого просить суд:

- визнати протиправним та скасувати
прийняте головним інспектором відділу
митних платежів Кіровоградської
митниці Скібіцьким Євгеном
Георгійовичем рішення №901000003/2012/00456/2
від 27.06.12 про коригування заявленої
митної вартості товарів;

- зобов'язати відповідача-1 визнати
митну вартість товару за вантажною
митною декларацією №901000006/2012/006332 від
26.06.12 за основним методом її визначення
за ціною договору відповідно до ст. 58
МКУ;

- стягнути з Державного бюджету України
на користь ТОВ «Імпорт» надмірно
сплачений митний збір в розмірі 60 490,44
грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що відповідачем не дотримано
законодавчо встановленої
послідовності застосування різних
методів оцінки митної вартості товарів
ввезених позивачем. Наведений в
оскарженом рішення аналіз поданих
декларантом до митного оформлення
документів в частині виявлених
обставин та розбіжностей не відповідає
дійсним обставинам та вимогам чинного
митного законодавства.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2013
року адміністративний позов
задоволено частково.

Суд визнав протиправним та скасував
рішення відповідача-1 №901000003/2012/00456/2 від
27.06.2012 року про коригування заявленої
митної вартості товарів.

У задоволені позову в іншій частині
відмовив.

Постанова суду мотивована тим, що
встановлені судом обставини справи
свідчать про те, що в процесі митного
оформлення товару позивача
відповідачем-1 було порушено норми
митного законодавства. На думку суду,
митниця, приймаючи спірне рішення,
діяла в не межах своїх повноважень та
не відповідно до вимог чинного
законодавства.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції в частині відмови у
задоволені позову, позивач оскаржив її
до апеляційного суду з підстав
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права та не
відповідності висновків суду
обставинам справи.

Посилається на безпідставність
висновків суду першої інстанції про
відсутність підстав для зобов'язання
митного органу визнати митну вартість
товару, у зв'язку з тим, що митне
оформлення товару, задекларованого у
ВМД №901000006/2012/006332 від 26.06.2012 року
здійснено, а товар випущений у вільний
обіг, а також на те, що спір між
позивачем та відповідачем-1 щодо
повернення суми надмірно сплачених
митних платежів відсутній.

Просить скасувати постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2013
року в частині відмови у задоволені
позову та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позов повністю.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції в частині задоволення
позову, відповідач-1 оскаржив її до
апеляційного суду з підстав порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права та не
відповідності висновків суду
обставинам справи.

Посилається на незастосування судом
першої інстанції до спірних відносин
положень ст. 54 Митного кодексу України
(далі - МК України); неврахування
обставин того що зовнішньоекономічний
контракт укладений не з виробником, а з
посередником; умови контракту
передбачають 100% оплату, а не часткову
як здійснено позивачем; інвойс №280212kvs1,
не відповідає інвойсу наданому до
митного оформлення; пов'язаності між
собою осіб продавця та покупця.

Просить скасувати постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2013
року в частині задоволення позову та
прийняти нове рішення, яким позов
залишити без задоволення.

Згідно заперечень на апеляційну скаргу
відповідача-1, позивач посилаючись на
необґрунтованість доводів
відповідача-1 викладених в апеляційній
скарзі просив у її задоволені
відмовити, рішення суду першої
інстанції в частині задоволення позову
залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, обговоривши доводи
апеляційних скарг та заперечень,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає що апеляційні скарги
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло підтвердження під час розгляду
апеляційної скарги, що між ТОВ "Імпорт"
(покупець) та компанією Vitas LLC (USA)
(продавець) 16.01.12 укладено контракт №11,
за умовами якого продавець продає, а
покупець купує кондиціонери повітря (т.
1 а.с. 171 - 172).

Відповідно до Специфікації №1 від
01.16.2012 року, яка є додатком до Контракту
№11 від 16.01.12 (т. 1 а.с. 173), продавець
зобов'язується поставити, а покупець
прийняти та оплатити на умовах СІF -
порт Одеса (Україна) товар:

- кондиціонери-повітря "SAFA" S-9 (9000 BTU, 220-240
В, 50 Гц, R22 тепло/холод) з спліт-системами
для настінного монтажу в кількості 180
штук, по ціні 105 дол. США/шт. загальною
вартістю 18 900 дол. США.;

- кондиціонери-повітря "SAFA" S-12 (12000 BTU,
220-240 В, 50 Гц, R22 тепло/холод) з
спліт-системами для настінного монтажу
в кількості 120 штук, по ціні 120 дол.
США/шт. загальною вартістю 14 400 дол. США.

За вказаним зовнішньоекономічним
контрактом ТОВ "Імпорт" було
імпортовано на митну територію України
партію товару - кондиціонери-повітря
"SAFA" S-9 з спліт-системами для настінного
монтажу в кількості 180 штук та
кондиціонери-повітря "SAFA" S-12 з
спліт-системами для настінного монтажу
в кількості 120 штук на загальну суму 33 300
дол. США.

26.06.2012 року до Кіровоградської митниці
позивачем для митного оформлення
товару була подана вантажно-митна
декларація №901000006/2010/006332 із
супровідними документами, в графі 31
(маркування та кількість) якої
зазначено товар №1- установки для
кондиціонування повітря, спліт-системи
настінного типу, які встановлюються в
кабінетах, будинках, громадських
місцях: кондиціонер повітря марки "SAFA"
S-9 - 180 шт.; кондиціонер повітря марки "SAFA"
S-12 - 120 шт. торгівельна марка "SAFA" ;
виробник - Yonan Air conditioning CO., LTD, країна
виробництва - CN. 2-600 місць, в карт.
упаковці, маркування на упаковці:
логотип "SAFA", марка "SAFA", модель , модель
S-12, вага брутто, вага нетто, Made in CHINA (а.с.
25-26).

Одночасно з вантажною митною
декларацією декларантом подано
декларацію митної вартості ДМВ-1
№901000006/2010/006332 (т.1 а.с. 27-28), згідно з якою
митна вартість товару визначена
відповідно до 1 методу у розмірі 266 150,25
грн. (33 300 дол. США) та супровідні
документи: облікова картка суб'єкта
зовнішньоекономічної діяльності
№90100/01/2008/000042 від 11.02.11, акт про
проведення митного огляду товарів
№500060702/2012/002177 від 22.06.12, повідомлення
про намір увезення (ПНУ) №901000008.2012.005073
від 24.05.12, накладна СМR №39 від 21.06.12,
коносамент (Bill of Lading), рахунок-фактура
(інвойс) №IN/SYA10760 від 24.04.12, пакувальний
лист б/н від 24.04.12, зовнішньоекономічний
договір (контракт) купівлі-продажу
товарів №11 від 16.01.12, доповнення до
зовнішньоекономічного договору
(контракту) №1 від 16.01.12, екологічна
декларація №39096 від 15.05.12, довідка про
проведення декларування валютних
цінностей, доходів та майна, що
належить резиденту України і
знаходиться за межами №22-7-36/53 від 07.05.12,
довідка про відповідність
№UA.TR.061.D.02632-12X від 24.05.12, висновок про
відсутність озоноруйнівних речовин у
товарах, експорт та імпорт яких
підлягає ліцензуванню №12026/12/10-12 від
18.06.12, відомості щодо дотримання вимог
законодавства щодо здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару №2761 від 24.04.12, відбиток штампа
територіальних органів Державної
екологічної інспекції України
"Екологічний контроль ввіз/вивіз
дозволено", що проставляється на товар
№2761 від 24.04.12, сертифікат про
походження товару №ССРІТ 121661163 від
02.05.12, некласифікований документ (лист
б/н від 08.05.12), ВМД №901000006.2012.006332 від 26.06.12.

Здійснюючи контроль за правильністю
визначення митної вартості
задекларованого товару, головним
інспектором підрозділу митного
оформлення на зворотному боці ДМВ-1
№901000006/2010/006332 викладено вимоги про
необхідність подання додаткових
документів, що підтверджують митну
вартість товарів, та додатково
витребувано у декларанта за переліком:
банківські платіжні документи або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; копію
митної декларації країни відправлення.
Із зазначеним переліком документів
декларанта ознайомлено під підпис
(т.1 а.с.56-57).

У зв'язку з цим позивачем надано
митному органу платіжне доручення на
проведену часткову попередню оплату
товару №1 від 07.05.12, комерційну
пропозицію від 09.01.12 (т.1 а.с.185) та
повідомлено про неможливість надання
інших документів, про що зазначено на
зворотному боці ДМВ-1 №901000006/2010/006332 (т.1
а.с.57).

Також, митним постом Кіровоградської
митниці до відділу контролю митної
вартості та номенклатури
Кіровоградської митниці направлено
запит №10-30/1485 від 26.06.12 щодо визначення
митної вартості товару. В
обґрунтування запиту зазначено
відсутність цінової інформації у ЦБД
ЄАІС ДМСУ на ідентичні товари (т.1 а.с.53,
180).

Кіровоградською митницею на підставі
отриманої цінової інформації, прийнято
рішення про коригування заявленої
митної вартості товару №901000003/2012/000456/2
від 27.06.12, яким визначено суму вартості
за одиницю (кг) товару у розмірі 7,1000 дол.
США, загальна сума товару визначена у 71
142 дол. США. При визначенні митної
вартості товару митним органом
застосовано резервний метод
визначення митної вартості №6 (т.1 а.с.11).

Також Кіровоградською митницею 27.06.12
оформлено картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
№901000006/2/00034, відповідно до якої митна
декларація не може бути прийнята,
товари не підлягають митному
оформленню, товари не підлягають
пропуску через митний кордон
України у зв'язку з винесенням рішення
щодо коригування заявленої митної
вартості товару. Висунуто вимоги
подати нову ВМД зі сплатою митних
платежів у повному обсязі відповідно
до рішення №901000003/2012/000456/2 від 27.06.12 (т.1
а.с.29).

27.06.12 позивач звернувся до начальника
Кіровоградської митниці із завою №01/2706
про надання дозволу на випуск товару
під гарантійні зобов'язання декларанта
сплатити у встановленому порядку митні
платежі за митною вартістю товару,
визначеною рішенням №901000003/2012/000456/2 (т.1
а.с.170).

Кіровоградською митницею надано
відповідь №09-1/01-23/3008 від 27.06.12, якою
погоджено випуск у вільний обіг товару
під обрані декларантом гарантійні
зобов'язання та зазначено, що випуск у
вільний обіг може бути здійснено
митницею на підставі ВМД, заповненої та
поданої у встановленому порядку разом
з документами, необхідними для митного
оформлення (т.1 а.с.169).

У зв'язку з цим, позивачем 27.06.12 до
підрозділу митного оформлення подано
вантажну митну декларацію
№901000006/2010/006425 разом з декларацією
митної вартості ДМВ-2 №901000006/2012/006425
заповненою з урахуванням вимог рішення
про коригування заявленої митної
вартості товару №901000003/2012/000456/2 від 27.06.12
(т.1 а.с.30-31, 32-33, 153-154).

При цьому, до митних платежів,
сплачених при митному оформленні
товару за ВМД №901000006/2010/006332 від 26.06.12,
позивачем додатково сплачено митних
платежів у сумі 60 490,44 грн. (ПДВ).

За результатами розгляду поданої
позивачем 27.07.12 до Кіровоградської
митниці скарги №61/2612 від 26.07.12 на
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів №901000003/2012/000456/2
від 27.06.12 (т.1 а.с.12-16), відповідач листом
№16-1/01-23/3808 від 08.08.12 повідомив ТОВ
"Імпорт" про відсутність підстав для
скасування спірного рішення (т.1 а.с.17-18).

Правомірність та обґрунтованість
вказаних дій та рішення відповідача є
предметом спору переданого на
вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між
сторонами та задовольняючи позов
частково, суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що відповідача
приймаючи спірне рішення діяв не на
підставі, та не у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені митним
законодавством України.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права при винесенні оскарженої
постанови, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 МК України
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст. 51 МК України визначено, що
митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 52 МК України
декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані: 1) заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з митним
органом; 2) подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; 3) нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням митному органу додаткової
інформації.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 52 МК України
передбачено, що декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товару, мають право
надавати митному органу (за наявності)
додаткові відомості у разі потреби
уточнення інформації.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 53 МК України у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: декларація митної
вартості, що подається у випадках,
визначених у частинах п'ятій і шостій
статті 52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи:
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Судом першої інстанції встановлено, що
підставою для прийняття оскаржуваного
рішення про коригування митної
вартості товару були наявність в
поданих документах розбіжностей.

Прийняте митним органом письмове
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів №901000003/2012/000456/2
від 27.06.2012 року містить наступні
обставини та розбіжності:

- зовнішньоекономічний контракт
укладений не з виробником, а з
посередником;

- умови контракту передбачають 100%
оплату товару за фактом поставки.
Надане декларантом платіжне доручення
№1 від 07.05.12 свідчить, що оплату
проведено у розмірі 10000 дол. США, тоді як
поставка товару здійснена на суму 33000
дол. США;

- на комерційному інвойсі №IN/SYA10760 від
24.04.12 Південною митницею зроблено
відмітку про те, що даний інвойс на
теплохід не надавався, що вказує на те,
що він не супроводжував вантаж, в той же
час, в екологічній декларації №39096,
заповненій перевізником
(експедитором), зазначено інвойс №280212
kvs1, що не відповідає інвойсу, наданому
до митного оформлення;

- зовнішньоекономічний контракт
укладений між ТОВ "Імпорт", директором
якого є Вадим Компанієць та Vitas LLS (USA),
директором та єдиним членом ради
управління якого є Yevhen Heynak (Євген
Гейнак). У свою чергу, Євген Гейнак є
особою, уповноваженою на роботу з
митницею від імені ТОВ "Імпорт", що
відповідно до п.16 ст. 58 МК України
свідчить про пов'язаність осіб між
собою (по п.4 (а) та п.4 (в) ст. 15 Угоди про
застосування статті VII Генеральної
угоди з тарифів і торгівлі 1994 року).

Між тим, як вірно встановлено судом
першої інстанції

Положеннями Митного кодексу України не
встановлено заборону чи обмеження
застосування методу визначення митної
вартості товару за ціною договору
(контракту) щодо товарів, що
імпортуються, в залежності від того
укладений такий договір (контракт) з
виробником товару чи його
посередником.

Згідно з умовами
зовнішньоекономічного договору
(контракту) №11 від 16.01.12, оплата за товар
здійснюється в розмірі 100% вартості
товару за фактом поставки.

Під час митного оформлення товару на
письмову вимогу Кіровоградської
митниці ТОВ "Імпорт" 27.06.12 надано
платіжне доручення №1 від 07.05.12 про
попередню часткову сплату ним на
розрахунковий рахунок VITAS LLS 10 000 дол.
США (т.1 а.с. 185).

При цьому застосування методу
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) не є
взаємозалежним від факту повної чи
часткової оплати за товар покупцем.

Остаточні розрахунки за вказаним
договором проведено ТОВ "Імпорт" 20.08.12,
про що свідчать відмітки філії
"Кіровоградське РУ ПАТ КБ "Приватбанк"
на зворотному боці контракту №11 від
16.01.12 (т.1 а.с. 102).

Крім того, ТОВ ""Чайніз Бразерс" листом
№512 від 16.07.12 повідомило Кіровоградську
митницю, про те, що під час заповнення
екологічної декларації №39096 від 15.05.12
експедитором було допущено помилку в
частині зазначення номеру інвойсу,
зокрема, замість інвойсу №IN/SYA10760
зазначену інвойс №39096 (т.1 а.с. 196). У
зв'язку з цим в екологічній декларації
було виправлено виявлену помилку, про
що ТОВ "Імпорт" повідомлено листом
директора ТОВ "Чайніз Бразерс" №503 від
02.07.12 (т.1 а.с. 37, а.с. 197-205).

Також, митним органом не надано доказів
того, що відносини між позивачем та
постачальником (VITAS LLS) вплинули на ціну
товару, а тому в силу частини 14 статті 58
МК України, у разі відсутності
обґрунтувань з боку митного органу
необхідно вважати, що взаємовідносини,
зазначені у частині дванадцятій цієї
статті, не вплинули на ціну оцінюваних
товарів.

Стаття 57 МК України містить вичерпний
перелік видів та випадків застосування
методів визначення митної вартості
товарів. При цьому, основним є метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються. Якщо митна
вартість не може бути визначена за
методом 1 згідно з положеннями статті 57
цього Кодексу, проводиться процедура
консультацій між митним органом та
декларантом. У ході таких консультацій
митний орган та декларант можуть
здійснити обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності. У разі
неможливості визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, за основу може братися або
ціна, за якою оцінювані ідентичні або
подібні (аналогічні) товари були
продані в Україні не пов'язаному з
продавцем покупцю, або обчислена
відповідно до вимог статей 62,63 цього
Кодексу вартість товарів. При цьому
кожний наступний метод застосовується,
якщо митна вартість товарів не може
бути визначена шляхом застосування
попереднього методу. Методи на основі
віднімання та додавання вартості
(обчислена вартість) можуть
застосовуватися у будь-якій
послідовності на розсуд декларанта. У
разі якщо неможливо застосувати жоден
із зазначених методів, митна вартість
визначається за резервним методом
відповідно до вимог, установлених
статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають
виключну компетенцію в питаннях
перевірки та контролю правильності
обчислення декларантом митної
вартості. Між тим, такі функції митних
органів мають законодавчі обмеження у
випадках незгоди із задекларованою
митною вартістю. До таких, зокрема,
належать процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору підстав для
визначення митної вартості та
обов'язок послідовного вибору методів
(від першого до шостого) визначення
митної вартості товарів.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Однак матеріали справи не містить
жодних доказів на підтвердження
послідовного застосування
відповідачем методів визначення
митної вартості товару.

Рішення про корегування заявленої
митної вартості від 27.06.2012 року містить
лише узагальнене посилання на не
встановлення інформації про ідентичні
та подібні товари в розумінні ст.ст.59,60
МК України та відсутність інформації
для застосування методів визначення
митної вартості, передбачених ст.ст. 62,63
МэК України.

Отже, ані з рішень про визначення
митної вартості товарів, ані з інших
матеріалів справи також не вбачається
відповідних підстав для визначення
вартості товарів за резервним методом,
а також обґрунтування неможливості
застосування попередніх методів в їх
послідовності.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку про протиправність
рішення Кіровоградської митниці щодо
застосування резервного методу
визначення митної вартості товару без
послідовного застосування попередніх
п'яти, як це встановлено частиною
шостою статті 57 МК України, та без
обґрунтування неможливості їх
застосування.

Крім того колегія суддів критично
ставиться до змісту оскарженого
рішення Кіровоградської митниці,
оскільки в ньому зазначено лише одне
джерело інформації, а саме ВМД
№500050000/2012/12118 від 25.05.12, яким відповідач
користувався визначаючи митну
вартість. При цьому наявність цього
документу відповідачем-1 не було
підтверджено у зв'язку відсутністю в
базі даних ЄАІС ДМСУ.

У відповідності з частиною 2 статті 71
КАС України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Між тим відповідачем-1 протягом
розгляду справи не довів у
процесуальний спосіб правомірність
ухваленого рішення про визначення
митної вартості товарів.

Щодо стягнення надмірно сплачених
митних платежів колегія суддів вважає,
що вказані позовні вимоги заявлені
передчасно.

Відповідно до Порядку повернення
платникам податків коштів, що
обліковуються на відповідних рахунках
митного органу як передоплата, і митних
та інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету, діючого
на час спірних відносин, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затвердженого наказом
Державної митної служби України від
20.07.2007 р. №618, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25.09.2007 р.
за №1097/14364, для повернення з Державного
бюджету України митних та інших
платежів, помилково та/а надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, платником податків до
загального відділу митного органу,
яким здійснювало оформлення митної
декларації, подається заява довільної
форми, яка підписується керівником,
головним бухгалтером суб'єкта
господарської діяльності або фізичною
особою та відповідний перелік
документів.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го
дня, наступного за днем зарахування
коштів до Державного бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному
відділі, після розгляду керівником
(заступником керівника) митного органу
разом з пакетом документів передається
до Відділу для перевірки
обґрунтованості повернення заявлених
сум.

Відділ перевіряє факт перерахування
митних та інших платежів з
відповідного рахунку до Державного
бюджету України та наявність
переплати.

Для підготовки висновку про повернення
з Державного бюджету України помилково
та/або надмірно зарахованих до бюджету
митних та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи (далі - Висновок про повернення),
керівництвом Відділу за потреби
ініціюється проведення перевірки в
митному органі щодо правильності
митного оформлення із залученням
відповідних підрозділів митного
органу.

Щодо надання Висновку про повернення,
то він регулюється Порядком взаємодії
митних органів з органами Державного
казначейства України в процесі
повернення з Державного бюджету
України помилково та/або надмірно
зарахованих до бюджету митних та інших
платежів, контроль за справляння яких
покладається на митні органи,
затвердженого Наказом Державної
митної служби, Державного казначейства
України від 20.07.2007 №611/147
Зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 25.09.2007р. за №1095/14362.
(далі - Порядок №611/147). Згідно п.7
наведеного Порядку відповідний
орган Державного казначейства України
на підставі отриманого Висновку
митного органу про повернення готує
платіжні документи на перерахування
коштів з рахунку з обліку доходів
державного бюджету на рахунок,
зазначений у Висновку про повернення,
та протягом п'яти робочих днів від дати
отримання Висновку про повернення
здійснює повернення коштів з бюджету.

Виходячи з наведеного нормативними
актами встановлений порядок
повернення надмірно сплачених митних
платежів, який позивачем не дотриманий,
що не дає можливості стягнути спірні
митні платежі.

Крім того суд апеляційної інстанції
вважає необґрунтованими і вимоги
позивача про зобов'язання відповідача-1
визнати митну вартість товару за
вантажною митною декларацією
№901000006/2012/006332 від 26.06.12 за основним
методом її визначення за ціною
договору відповідно до ст. 58 МК України,
оскільки відповідно ст.257 МК України
встановлена відповідна процедура
декларування, яка передбачає подання
декларантом митних декларацій,
внесення в них відповідних відомостей.

На підставі зазначеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що суд
першої інстанції під час розгляду
даної справи об'єктивно, повно та
всебічно дослідив обставини, які мають
суттєве значення для вирішення справи,
дав їм правильну юридичну оцінку і
ухвалив законне, обґрунтоване рішення
без порушень норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому постанову суду
першої інстанції у цій справі
необхідно залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198,
статтями 205, 206 КАС України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Кіровоградської
митниці Міндоходів, товариства з
обмеженою відповідальністю «Імпорт» -
залишити без задоволення, а постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2013
року у справі №1170/2а-3103/12 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений
07 травня 2014 року.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко