Справа № 2а-1670/6849/12
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року
м.Київ
К/800/39788/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя
Голяшкін О.В. (доповідач),

судді
Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Полтавській
області на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від 20
листопада 2012 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22 травня 2013
року у справі за позовом Державного
закладу «Комсомольська міська
санітарно-епідеміологічна станція» до
Кременчуцької об'єднаної державної
фінансової інспекції, Державної
фінансової інспекції в Полтавській
області про скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2012 року Державний заклад
«Комсомольська міська
санітарно-епідеміологічна станція»
звернулась до суду з позовом до
Кременчуцької об'єднаної державної
фінансової інспекції, в якому просила
визнати протиправною та скасувати
вимогу від 25 червня 2012 року №01-14/1988 в
частині п.1 щодо забезпечення
повернення коштів в сумі 21450 грн., які
незаконно перераховані до ДЗ
«Полтавська обласна
санітарно-епідеміологічна станція».

В обґрунтування позову позивач
зазначав, що ДЗ «Комсомольська міська
санітарно-епідеміологічна станція»
при перерахуванні коштів зі
спеціального рахунку на спеціальний
рахунок ДЗ «Полтавська обласна
санітарно-епідеміологічна станція»
діяла у відповідності з вимогами
чинного законодавства України.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 20 листопада
2012 року залучено в якості другого
відповідача Державну фінансову
інспекцію в Полтавській області.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 20 листопада
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22 травня 2013
року, адміністративний позов
задоволено; визнано протиправним та
скасовано п.1 вимоги Кременчуцької
об'єднаної державної фінансової
інспекції від 25 червня 2012 року
№01-14/1988 в частині забезпечення
повернення коштів в сумі 21450 грн., що
незаконно перераховані до ДЗ
«Полтавська обласна
санітарно-епідеміологічна станція».

Рішення судів першої та апеляційної
інстанції мотивовані неправомірністю
висновків відповідача щодо порушення
ДЗ «Комсомольська міська СЕС» порядку
використання коштів, отриманих за
платні послуги, при перерахуванні їх на
консолідований рахунок ДЗ «Полтавська
обласна санітарно-епідеміологічна
станція».

Не погоджуючись з ухваленими по справі
рішеннями, Державна фінансова
інспекція в Полтавській області
звернулася до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанції, направити
справу на новий розгляд до
Полтавського окружного
адміністративного суду.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, відповідно до пункту 1.1.2.1
плану контрольно-ревізійної роботи
Кременчуцької ОДФІ на ІІ квартал 2012
року проведено ревізію використання
бюджетних коштів, виділених
Міністерством охорони здоров'я для
проведення санітарного нагляду та
дезінфекційних заходів ДЗ
«Комсомольська міська СЕС»
Міністерства охорони здоров'я України
в період з 01 серпня 2009 року по 01 травня
2012 року. За результатами перевірки 13
червня 2012 року складено акт №01-21-106.

На підставі акту ревізії від 13 червня
2012 року №01-21-106 відповідачем відповідно
до положень ст.10 Закону України «Про
державну контрольно-ревізійну службу»
25 червня 2012 року за №01-14/1988 позивачу
надіслано вимогу про усунення
порушень, виявлених в ході ревізії.
Позивачем оскаржується п.1 вимоги,
відповідно до якого зобов'язано
забезпечити повернення коштів у сумі
21450 грн., що незаконно перераховані до
ДЗ «Комсомольська міська СЕС».

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій про
задоволення позовних вимог.

В ході проведення ревізії відповідачем
встановлено, що протягом періоду, що
підлягав ревізії, об'єктом контролю - ДЗ
«Комсомольська міська СЕС» відповідно
до наказів головного лікаря ДЗ
«Полтавська облСЕС» Шаповала В.Ф. від
02 грудня 2004 року №161 та від 30 грудня 2009
року №236 проведені перерахування
коштів із спеціального рахунку
установи 0225) на рахунок ДЗ
«Полтавська обласна СЕС» за рахунок
зменшення доходів спеціального фонду
установи. Всього за період з 01 серпня 2009
року по 30 квітня 2012 року установою
перераховані кошти на загальну суму 21453
грн., чим порушено вимоги п.3 додатку 1
Переліку груп власних надходжень
бюджетних установ, вимог щодо їх
утворення та напрямки використання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 травня 2002 року
№629 та п.4 ст.13 Бюджетного кодексу
України від 08 липня 2010 року №2456-ІV (із
змінами та доповненнями). Дане
порушення, за висновками ДФІ, призвело
до матеріальної шкоди (збитків) на суму
21450 грн.

Відповідно до ст.32 Закону України «Про
забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення»
керівництво державною
санітарно-епідеміологічною службою
області, міст Києва і Севастополя
здійснює головний державний
санітарний лікар відповідної
адміністративної території, який
призначається на посаду та
звільняється з посади наказом
головного державного санітарного
лікаря України.

Для розгляду і вирішення найважливіших
питань забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення
та діяльності державної
санітарно-епідеміологічної служби
утворюється колегія державної
санітарно-епідеміологічної служби
України. Колегію очолює головний
державний санітарний лікар України.
Положення про колегію державної
санітарно-епідеміологічної служби
України та її персональний склад
затверджує Кабінет Міністрів України
за поданням головного державного
санітарного лікаря України. Колегії
державної санітарно-епідеміологічної
служби утворюються також в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, на водному,
залізничному та повітряному
транспорті. Колегії очолюють
відповідні головні державні санітарні
лікарі. Положення про ці колегії та їх
персональний склад затверджує
головний державний санітарний лікар
України.

Рішенням колегії Державної
санітарно-епідеміологічної служби
Полтавської області від 30 листопада 2009
року №14/2 визнано позитивним підхід в
організації процесу по консолідації
коштів в санепідслужбі, які дали
можливість покращити
матеріально-технічну базу більшості
санепідустанов області для вирішення
питань по санітарно-епідеміологічному
забезпеченню населення Полтавщини та
доручено заступникам головного лікаря
Макєєву С.Л. та Захар'євій М.А.
підготувати до 30 грудня 2009 року наказ
по службі для подальшого покращення
матеріально-технічної бази
санепідустанов області, враховуючи
підсумки роботи, в тому числі за 2009 рік
(проведення відрахувань коштів на
рахунок ДЗ «Полтавська облСЕС» за
рахунок зменшення спеціального фонду
установ).

На виконання рішення №14/2 колегії
Державної санітарно-епідеміологічної
служби Полтавської області головним
лікарем Полтавської обласної СЕС 30
грудня 2009 року прийнято наказ №236 «Про
матеріально-технічне забезпечення
санітарно-епідеміологічної служби
області». При цьому, наказом
Полтавської обласної СЕС від 30 грудня
2009 року №236 затверджено Положення про
використання коштів, що надійшли в
централізованому порядку.

До прийняття вказаного наказу дані
правовідносини регулювались
наказом Полтавської обласної СЕС від 02
грудня 2004 року №161 «Про
матеріально-технічне забезпечення
санітарно-епідеміологічної служби
області».

Відповідно до наказів від 02 грудня 2004
року №161 та від 30 грудня 2009 року №236
головні лікарі міст і районів, головні
лікарі дезстанцій зобов'язані
забезпечити щомісячно, до 4 числа
наступного місяця, відрахування коштів
на рахунок обласної санепідстанції, за
рахунок надходження коштів
спеціального фонду установи, згідно
додатку.

Накази головного лікаря Полтавської
обласної СЕС від 30 грудня 2009 року №236 та
від 02 грудня 2004 року №161 не скасовано в
установленому порядку, були чинними та
обов'язковим для виконання позивачем.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на виконання
зазначених наказів позивачем зі
спеціального рахунку перераховано у
2009-2011 роках кошти в загальній сумі
21450 грн. на рахунок обласної
санепідстанції на централізовані
заходи.

Відповідно до п.1.3 статуту ДЗ
«Полтавська обласна
санітарно-епідеміологічна служба»,
затвердженого наказом МОЗ України від
28 лютого 2006 року №87, Полтавська обласна
СЕС відносно усіх інших
санепідзакладів та установ
Полтавської області є провідним
закладом санітарно-епідеміологічної
служби України у межах Полтавської
області, а також у межах своєї
компетенції виконує функції
навчального, методичного,
координаційного та консультаційного
центру.

Зі змісту статуту ДЗ «Полтавська
обласна санітарно-епідеміологічна
станція» також вбачається, що головний
санітарний лікар області, зокрема:
здійснює загальне керівництво і
контроль за діяльністю міських і
районних санепідзакладів; затверджує
кошторис витрат підпорядкованих
санепідзакладів Полтавської області,
розпоряджається коштами в межах
затвердженого кошторису та ін.

Отже, головний лікар ДЗ «Комсомольська
міська СЕС» безпосередньо
підпорядковується головному лікарю ДЗ
«Полтавська обласна СЕС» і накази
останнього для ДЗ «Комсомольська
міська СЕС» є обов'язковими для
виконання.

Крім того, головний лікар ДЗ
«Полтавська обласна СЕС»
розпоряджається бюджетними коштами
загального та спеціального фонду, що
формується за рахунок виконання робіт,
надання послуг у сфері забезпечення
санітарного та епідемічного
благополуччя населення відповідно до
затвердженого кошторису та згідно із
законодавством України, тобто останній
є розпорядником коштів, в тому числі
спеціального фонду, вищого рівня, ніж
головний лікар ДЗ «Комсомольська
міська СЕС».

Відповідно до ч.9 ст.51 Бюджетного
кодексу України якщо обсяги власних
надходжень бюджетних установ
перевищують відповідні витрати,
затверджені законом про Державний
бюджет України (рішенням про місцевий
бюджет), розпорядник бюджетних коштів
передбачає спрямування таких
надпланових обсягів у першу чергу на
погашення заборгованості з оплати
праці, нарахувань на заробітну плату,
стипендій, комунальних послуг та
енергоносіїв.

Якщо такої заборгованості не має,
розпорядник бюджетних коштів
спрямовує 50 відсотків коштів на заходи,
що здійснюються за рахунок відповідних
надходжень, і 50 відсотків коштів - на
заходи, необхідні для виконання
основних функцій, але не забезпечені
коштами загального фонду бюджету за
відповідною бюджетною програмою.

У такому разі розпорядник бюджетних
коштів здійснює перерозподіл обсягів
узятих бюджетних зобов'язань за
загальним фондом бюджету для
проведення видатків за цими
зобов'язаннями із спеціального фонду
бюджету.

Отже, перерахування позивачем коштів
на консолідований рахунок ДЗ
«Полтавська обласна СЕС» із
вищевказаною метою та на виконання
наказів від 02 грудня 2004 року №161 та від
30 грудня 2009 року №236, який є
розпорядником цих коштів вищого рівня,
не є порушенням, встановленим
відповідачем у акті ревізії.

Порушень нецільового використання
бюджетних коштів ревізією не
встановлено та актом не зафіксовано,
протокол про адміністративне
правопорушення за нецільове
використання коштів відповідачем не
складався, заходи щодо зупинення
видаткових операцій на рахунках
позивача не застосовувались, вимога
про зменшення бюджетних асигнувань
позивачу розпоряднику вищого рівня
контролюючим органом не направлялась.

У ч.1 ст.13 Бюджетного кодексу України
встановлено, що бюджет може складатися
із загального та спеціального фондів.

Відповідно до ч.4 ст.13 Бюджетного
кодексу України власні надходження
бюджетних установ отримуються
додатково до коштів загального фонду
бюджету і включаються до спеціального
фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ
поділяються на такі групи: перша група -
надходження від плати за послуги, що
надаються бюджетними установами
згідно із законодавством; друга група -
інші джерела власних надходжень
бюджетних установ.

У складі першої групи виділяється,
зокрема, підгрупа 1 - плата за послуги,
що надаються бюджетними установами
згідно з їх основною діяльністю.

Власні надходження бюджетних установ
використовуються (з урахуванням
частини дев'ятої статті 51 цього
Кодексу), зокрема, на покриття витрат,
пов'язаних з організацією та наданням
послуг, що надаються бюджетними
установами згідно з їх основною
діяльністю (за рахунок надходжень
підгрупи 1 першої групи).

На підставі викладеного колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, що при
перерахуванні позивачем коштів у
розмірі 21450 грн. з рахунку спеціального
фонду на рахунок ДЗ «Полтавська
обласна санітарно-епідеміологічна
станція» для здійснення
централізованого
матеріально-технічного забезпечення
санітарно-епідеміологічної служби
області не було порушення ч.4 ст.13
Бюджетного кодексу України. У зв'язку з
чим судами правомірно визнано
протиправним та скасовано п.1 вимоги
від 25 червня 2012 року №01-14/1988 в частині
щодо забезпечення повернення коштів в
сумі 21450 грн.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків судів
першої та апеляційної інстанції не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.220-1 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції в Полтавській області
відхилити.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 20 листопада
2012 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 22 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту ухвалення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строки та в порядку,
передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді