Справа № 258/14870/13-а
Суддя: Жолтий Д. В.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 258/14870/13-а

Провадження № 2-а/258/68/1422 травня 2014
року
м. Донецьк

КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДОНЕЦЬКА

в складі: головуючого - судді
Жолтого Д. В. ,

при секретарі -
Слоквенко О. А.,

за участю: позивача -
ОСОБА_1

представників відповідача -
Приходько О.Ф., Кольцової О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Кіровському районі м.
Донецька «про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Кіровського районного суду м. Донецька
з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м. Донецька «про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії».

Свої позовні вимоги мотивує наступним.

З 12.02.1980 року позивач працював в
Управлінні робочого постачання
вугільної промисловості по Донецькій
області (далі УРП) на посади старшого
ревізора контрольно-ревізійного
відділу.

15.05.1986 року згідно розпорядження
керівництва УРП позивач був
направлений у відрядження до м.
Чорнобиль, де у складі зведеного загону
МУП СРСР у період з 16 по 30 травня 1986 року
він брав участь у роботах але
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС.

Внаслідок перебування і виконання
робіт в зоні ЧАЕС позивач втратив
працездатність і став інвалідом.

У вересні 1992 року позивачу призначена
пенсія на підставі ст. 54 Закону України
«Про соціальний статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Обчислення пенсії проведено з
розрахунку середньої заробітної плати
позивача за період фактичного
виконання цих робіт (з 16 по 30 травня 1986
р.) та на підставі довідки від 28 серпня
1992 року, яку склало і представило до
Управління соціального захисту
населення в Кіровському районі міста
Донецька Донецьке
торгівельно-виробниче об'єднання
«Донецьквугілляторгобслуговування»
(далі ТПО) - один з правонаступників УРП.
У зазначеній довідці була відображена
заробітна плата із застосуванням
коефіцієнта кратності 3, а не 4, а також
наведені й інші помилкові розрахунки
заробітної плати позивача за період
роботи в зоні № 2 ЧАЕС. Однак відповідно
до наказів Міністерства вугільної
промисловості СРСР, Міністерства
вугільної промисловості України,
Міністерства палива та енергетики
України УРС - підприємство, в якому
працював позивач, неодноразово
реорганізовувалося, останній раз - у
державне підприємство «Головне
управління робочого постачання
підприємств вугільної галузі»
(ГлавУРП). Таким чином, ГлавУРП став
правонаступником УРП, що
підтверджується рішенням
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 17.11.2004 року по цивільній
справі № 2-492/2004 про стягнення
заборгованості по заробітній платі та
пенсії. Цим же рішенням судом
встановлено, що позивачу не нарахована
та не виплачена заробітна плата в сумі
804 рубля 84 копійки за час виконання
робіт з ліквідації наслідків на ЧАЕС
через неправильне застосування
коефіцієнта кратності.

03.07.2013 року до Управління Пенсійного
фонду України в Кіровському районі м.
Донецька позивач подав заяву про
ознайомлення з матеріалами його
пенсійної справи, що згодом і було
зроблено. Після ознайомлення з
пенсійним справою позивач 20.08.2013 року
подав заяву до Управління ПФУ, в якому
навів доводи щодо незгоди з діями
відповідача при перерахунку його
заробітної плати та обчисленні розміру
пенсії.

Позивач вказує, що у його пенсійній
справі є розпорядження № 158578 від 25.01.2002
року з викладенням рішення ради
фахівців при Управлінні ПФУ. Згідно з
рішенням позивачу проведений
перерахунок пенсії з 01.02.1997 року
відповідно до постанови КМУ № 523 від
30.05.1997 року по фактично виплаченими
сумами, так як при перевірці ГлавУРП
архівні документи на виплату
заробітної плати не збереглися, і
зробити розшифровку виплачених сум
немає можливості .

Таким чином, Управлінням ПФУ вказані
дві причини, за якими зроблений
перерахунок заробітної плоти сходячи з
фактично виплаченої позивачу
заробітної плати, а не нарахованої
бухгалтерією підприємства заробітної
плати:

• в ГлавУРП не збереглися архівні
документи на виплату заробітної плати
позивача;

• зробити розшифровку виплачених
позивачу сум заробітної плати немає
можливості.

Фактично виплачені суми заробітної
плати працівника підприємства,
установи, організації на той період
часу вказувалися у видаткових касових
ордерах і платіжних відомостях по
заробітній платі, термін зберігання
яких на підприємстві становить всього
три роки.

Розрахункові відомості по нарахуванню
заробітної плати працівнику (але не
виплаті) повинні зберігатися на
підприємстві або в архіві 75 років.

У справі також є розрахунок заробітку
позивача для призначення йому пенсії
згідно з постановою КМУ № 523 від 30.05.1997
року і зазначений його обчислений
середньомісячний заробіток у сумі 4115
рублів (у грошовій одиниці СРСР).

Таким чином, фахівці Управління ПФУ при
розрахунку середньомісячного
заробітку позивача за час роботи у зоні
ЧАЕС, який є основою для обчислення
його пенсії, як учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, застосували 4-й варіант розрахунку,
зазначений у методичному листі про
порядок застосування постанови КМУ від
30.05.1997р. № 523.

Згідно методичного листа, варіант
розрахунку застосовують у випадках,
коли в довідці про заробіток заробітна
плата за роботу в зоні відчуження
позначена загальною сумою, а дані про
суми доплат і роботу у вихідні та
святкові дні розшифрувати неможливо у
зв'язку з відсутністю первинних
підтверджуючих документів.

Позивач вважає, що фахівці Управління
ПФУ при розрахунку його
середньомісячного заробітку
зобов'язані були застосувати не 4 -й
варіант розрахунку, а 3 -т варіант
розрахунку, зазначений у методичним
листі для застосування на місцях у
зв'язку з прийняттям постанови КМУ № 523.
Згідно з листом, третій варіант
розрахунку застосовують у випадках,
коли особа працювала у зоні відчуження
в робочі, вихідні та святкові дні.

У період з 16 по 30 травня 1986 року
вихідними днями (субота і неділя) були
17, 18, 24 і 25 травня 1986 р. Тобто, за час
перебування в зоні ЧАЕС позивач
працював не тільки в
загальновстановлені робочі дні тижня (
понеділок - п'ятниця ), а й у вихідні дні.

Більш того, в пенсійній справі позивача
маються ксерокопії всіх первинних
документів, що підтверджують його
участь у роботах з ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
в період з 16 травня по 30 травня 1986 року.
Такими документами є:

- посвідчення про відрядження НОМЕР_1 в
м. Чорнобиль Київської області;

- довідка Мінвуглепрому УРСР № 13/172 про
роботу позивача в складі зведеного
загону МУП СРСР у м. Чорнобилі з 16
травня по 30 травня 1986 року;

- табель обліку робочого часу позивача
у м. Чорнобилі в період з 16 по 30 травня
1986 року із зазначенням часу по кожному
дню його роботи в зоні ЧАЕС.

Крім того, до своїх заяв про
перерахунок пенсії від 14.07.1995 року та
від 15.08.2001 року позивач докладав
довідки про перерахунок його
заробітної плати за час роботи в зоні
ЧАЕС у травні 1986 року та розрахунки до
цими довідками на двох сторінках.

Виходячи з відомостей первинних
документів, що підтверджують роботу
позивача в зоні ЧАЕС у період з 16 по 30
травня 1986 р. ( посадовий оклад в сумі 130
руб. , табель обліку робочого часу,
довідку № 13/172) , а також Постанова РМ
УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986р. № 207-7 та
КЗпП України, при розрахунку
середньомісячної заробітної плати
позивача по 3-му варіанту методичного
листа, його заробітна плата за роботу в
зоні ЧАЕС у травні 1986 р. повинна була
скласти 8606 рублів.

Різниця між розмірами
середньомісячної заробітної плати за
роботу позивача в зоні ЧАЕС у травні 1986
року, розрахованої ПФУ по 3-му варіанту
(8606 руб.) і по 4-му варіанту методичного
листа ( 4115 руб. ), склала суму 4491 рублів (
8606 - 4115 ).

Таким чином, з вини працівників
Управління ПФУ середньомісячна
заробітна плата позивача за його
роботу в зоні ЧАЕС, яка приймалася для
обчислення його державної пенсії,
починаючи з 1 лютого 1997 року та по
теперішній час, була зменшена на 4491
рубль.

З 01 січня 2012 р. Управління ПФУ нараховує
позивачу пенсію згідно з Постановою КМ
України від 23 листопада 2011р. № 1210. В
основу розрахунку його пенсії прийнята
невірно розрахована зарплата по 4-му
варіанту методичного листа в сумі 732
руб. 19 коп. і необгрунтовано переведена
в 0,00732 гривню з наступним множенням на
коефіцієнт 5,62 . Цей розрахунок
помилковий, оскільки до теперішнього
часу в природі не існує
нормативно-правового акту, що регулює
порядок переведення рубля, як грошової
одиниці СРСР в гривню, як грошову
одиницю України .

На свою заяву від 20.08.2013 року позивач
отримав повідомлення Управління ПФУ
від 03.09.2013 року, в якому зазначено, що
питання правильності обчислення
розміру пенсії буде розглянуто, і про
результати його розгляду він буде
проінформований. 14.10.2013 року позивач
отримав повідомлення Управління ПФУ, в
якому було наведено витяги з постанови
КМ України від 23.11.2011 року № 1210 про
порядок розрахунку при призначенні
пенсії, але без вказівки конкретних
цифрових даних за розрахунком пенсії
та їх правового обгрунтування. У цьому
ж повідомленні зазначено, що
Управління ПФУ не має підстав для
обчислення заробітної плати позивача
по 3-му варіанту методичного листа.

08.11.2013 року позивач подав заяву у
Головне управління ПФУ в Донецькій
області, в якій навів обгрунтування
своїх доводів щодо незаконності дій
Управління ПФУ у Кіровському районі м.
Донецька.

23.11.2013 року позивач отримай письмове
повідомлення Головного управління ПФУ
в Донецькій області, в якому зазначені
причини відмови в задоволенні його
заяви від 08.11.2013 року та заяви від 20.08.2013
року.

Однак доводи Головного управління ПФУ
про те, що перерахунок карбованців
(рублів) колишнього Радянського Союзу
проведено з урахуванням Указу
Президента України від 25.08.1996 року «Про
грошову реформу в Україні» та п. 2
постанови КМ України від 26.08.1996 року №
1002, з юридичної точки зору є
помилковими.

Таким чином, позивач вважає що
Управління ПФУ незаконно помилково
здійснило перерахунок його
середньомісячної заробітної плати за
роботу в зоні ЧАЕС у період з 16 по 30
травня 1986 р. і неправильно нарахувало
його пенсію.

За таких обставин, позивач просить суд
визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Кіровському районі
міста Донецька щодо відмови у
перерахунку йому пенсії відповідно до
чинного законодавства України -
неправомірними, зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі міста Донецька провести йому як
інваліду 2 групи, постраждалого
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
категорії 1, перерахунок
середньомісячної заробітної плати за
його роботу з ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС по третьому варіанту
Методичного листа до Постанови КМ
України від 30.05.1997 року № 523, а також
провести перерахунок його державної
пенсії , виходячи з вищевказаного
перерахунку його середньомісячної
заробітної плати, зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м. Донецька
призвести йому перерахунок
середньомісячної заробітної плати за
його роботу з ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС відповідно до постанови
КМ України від 23.11.2011 року № 1210,
виходячи з його посадового окладу в
травні 1986 року в розмірі 130 рублів і на
підставі даних первинних документів,
що підтверджують його роботу у м.
Чорнобилі з 16 по 30 травня 1986р. та
стягнути на його користь з Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі міста Донецька недоотриману
пенсію за період з 1997 року по
теперішній час.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
свої позовні вимоги підтримав, надав
пояснення аналогічні викладеним,
просив суд задовольнити позов у
повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3, яка
діяла на підставі довіреності, в
судовому засіданні позов не визнала,
вважала що не має підстав для
перерахунку пенсії позивачу, просила
суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Так, в судовому засіданні було
встановлено, що позивач ОСОБА_1 у період
з 16 по 30 травня 1986 року приймав участь у
роботах з ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС, що підтверджується
відповідними довідками.

У відповідності до розрахунку
заробітної плати ОСОБА_1 за роботу з
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС в м. Чорнобилі з 16
травня 1986 року по 30 травня 1986 року,
наданого ДП «Головне управління
робітничого постачання вугільної
промисловості», ОСОБА_1, старший
ревізор КРО УРПа вугільної
промисловості, працював у зведеному
загоні МУП СРСР в м. Чорнобилі
Київської області з ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
з 16 травня 1986 року по 30 травня 1986 року.
Роботу проводив в зоні № 2. Відпрацював
15 змін загальною тривалістю 178 годин, у
тому числі: 1 зміна тривалістю 8 годин, 7
змін тривалістю 12 годин, 3 зміни
тривалістю 10 годин, 4 зміни тривалістю 14
годин, з них у вихідні дні субота та
неділя 17,18,24,25 травня - усього 50 годин, що
підтверджується табелем обліку
робочого часу ОСОБА_1

Внаслідок перебування і виконання
робіт в зоні ЧАЕС позивач втратив
працездатність і став інвалідом.

У вересні 1992 року позивачу призначена
пенсія на підставі ст. 54 Закону України
«Про соціальний статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Обчислення пенсії проведено з
розрахунку середньої заробітної плати
позивача за період фактичного
виконання цих робіт (з 16 по 30 травня 1986
р.) та на підставі довідки від 28 серпня
1992 року, яку склало і представило до
Управління соціального захисту
населення в Кіровському районі міста
Донецька Донецьке
торгівельно-виробниче об'єднання
«Донецьквугілляторгобслуговування» -
один з правонаступників УРП. У
зазначеній довідці була відображена
заробітна плата із застосуванням
коефіцієнта кратності 3.

Рішенням Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 17.11.2004 року по
цивільній справі № 2-492/2004 про стягнення
заборгованості по заробітній платі
встановлено, що позивачу не нарахована
та не виплачена заробітна плата в сумі
804 рубля 84 копійки за час виконання
робіт з ліквідації наслідків на ЧАЕС
через неправильне застосування
коефіцієнта кратності.

У відповідності до Постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
нового Порядку обчислення пенсій по
інвалідності,що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
№ 523 від 30.05.1997 року, якщо особа
пропрацювала у 1986 - 1990 роках у зоні
відчуження менше календарного місяця,
пенсія обчислюється за її бажанням із
заробітку, одержаного за роботу у зоні
відчуження за весь фактично
відпрацьований час, в одному із
неповних календарних місяців роботи
протягом цих років, без додавання суми
заробітку за період роботи за межами
зони відчуження. У такому разі
заробіток за весь фактично
відпрацьований час ділиться на число
відпрацьованих днів, а одержана сума
множиться на 25,4. Коли дні роботи
припали на вихідні і святкові дні,
розрахунок заробітку за 25,4 робочих дня
здійснюється у такому ж порядку, як і за
роботу у робочі дні, а доплата за
вихідні і святкові дні нарахована за
фактично відпрацьований час, з
урахуванням установленої кратності,
додається до суми обчисленого
заробітку.

Листом Міністерства України з питань
надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи,
Міністерства праці України,
Міністерства соціального захисту
населення України від 17.06.1997 року за №
01-3/1027-013-6, передбачено обчислення
пенсії у випадках, коли особа працювала
у зоні відчуження у робочі, вихідні та
святкові дні.

Факт роботи позивача у вихідні дні
підтверджується відповідними
документами, а також рішенням
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 17.11.2004 року по цивільній
справі № 2-492/2004.

Відповідач при обґрунтуванні
безпідставності позову посилається на
те, що довідка про заробітну плату, яка
була надана ОСОБА_1 15.08.2001 року для
перерахунку пенсії, видана Головним
управлінням робітничого постачання,
яке не є правонаступником КРВ філіал
УРСа вугільної промисловості.

Однак вказане ствердження
спростовується рішенням
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 17.11.2004 року по цивільній
справі № 2-492/2004, у відповідності з яким
суд вважає неспроможними доводи
відповідача про те, що вони не є
правонаступником Головного управління
робітничого постачання. Оскільки в
судовому засіданні встановлено, що за
період, який сплинув з 1987 року,
неодноразово проводилось перетворення
Головного управління робітничого
постачання. Усі наступні підприємства
утворювались на основі Головного
управління робітничого постачання. При
цьому не змінювалась юридична адреса
підприємства, його керівник.

Державне підприємство ГлавУРП
підприємств вугільної галузі створено
у відповідності з Наказом Міністра
вугільної промисловості України від
30.01.1995 року № 23 (перейменоване у
відповідності з наказом Мінтопенерго
України від 27.12.2000 року № 609). Юридичний
статус підприємства згідно ст. 3.1
Статуту - «підприємство є
правонаступником державного
підприємства «Головне управління
робітничого постачання вугільної
промисловості».

За таких обставин, приймаючи до уваги
що пенсія позивачу була нарахована без
урахування третього варіанту Листу
Міністерства України з питань
надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи,
Міністерства праці України,
Міністерства соціального захисту
населення України від 17.06.1997 року за №
01-3/1027-013-6 та Постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
нового Порядку обчислення пенсій по
інвалідності,що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
№ 523 від 30.05.1997 року, суд вважає що його
позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог позивача
щодо зобов?язання відповідача зробити
перерахунок пенсії з 01.02.1997 року, суд
вважає що в цій частині вони не
підлягають задоволенню, оскільки за
даним перерахунком позивач звертався
із заявою 20.08.2013 року. За таких обставин,
суд вважає за необхідне зобов?язати
відповідача зробити перерахунок
пенсії позивачу саме з моменту
звернення за даним перерахунком - з
20.08.2013 року.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», Постановою Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
нового Порядку обчислення пенсій по
інвалідності,що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
№ 523 від 30.05.1997 року, Постановою
Кабінету Міністрів України «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 1210 від
23.11.2011 року, ст. ст. 18,90, 94, 104-107 КАС , -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Кіровському районі м.
Донецька «про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії» - задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Кіровському районі
міста Донецька щодо відмови у
перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно
до чинного законодавства України -
неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Кіровському районі
міста Донецька призвести ОСОБА_1, як
інваліду 2 групи, постраждалого
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
категорії 1, перерахунок
середньомісячної заробітної плати за
його роботу з ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС по третьому варіанту
Методичного листа до Постанови КМ
України від 30.05.1997 року № 523, а також
провести перерахунок його державної
пенсії, виходячи з вищевказаного
перерахунку його середньомісячної
заробітної плати .

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Кіровському районі м.
Донецька призвести ОСОБА_1 перерахунок
середньомісячної заробітної плати за
його роботу з ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС відповідно до постанови
КМ України від 23.11.2011 № 1210, виходячи з
його посадового окладу в травні 1986 року
в розмірі 130 рублів і на підставі даних
первинних документів, що підтверджують
його роботу у м. Чорнобилі з 16 по 30
травня 1986р. - з 20.08.2013 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з
Управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі міста Донецька
недоотриману пенсію за період з 20.08.2013
року по теперішній час.

На постанову суду може бути подана
апеляційна скарга протягом 10 днів з
моменту його проголошення.

Суддя:
Д. В. Жолтий