Справа № 2а-4606/11
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
Справа №
6544/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Рибачука А.І., Старунського Д.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільській області на постанову
Заліщицького районного суду
Тернопільської області від 27.05.2011 року
в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області про
перерахунок та виплату доплати до
пенсії та додаткової пенсії,

В С Т А Н О В И В :

6 травня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільській області про
перерахунок та виплату доплати до
пенсії та додаткової пенсії.

Позивачка посилалася на те, що вона
проживає у АДРЕСА_1, яке згідно із
постановою Кабінету Міністрів України
№ 106 від 23 липня 1991 року знаходиться з
зоні посиленого радіоекологічного
контролю та наділена правом на
отримання доплати до пенсії в розмірі
однієї мінімальної заробітної плати та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 15 % мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст.ст. 39, 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», однак відповідач
виплачував додаткову пенсії та доплату
до пенсії у значно меншому розмірі.

Позивачка просила зобов'язати
відповідача провести перерахунок та
виплату додаткової пенсії та доплати
до пенсії в розмірах визначених ст. ст.
39, 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» починаючи з 15.12.2010 року.

Постановою Заліщицького районного
суду Тернопільської області від 27.05.2011
року, яка прийнята в скороченому
провадженні, позов задоволено.

Зобов'язано Головне управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільській області здійснити
перерахунок і виплатити ОСОБА_1
доплату до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, що проживає в зоні
посиленого радіоекологічного контролю
в розмірі однієї мінімальної
заробітної плати та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі,
віднесеної до 4 категорії в розмірі 15%
мінімальної пенсії за віком відповідно
ст. ст. 39, 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» починаючи з 15.12.2010 року, з
урахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідач оскаржив її в
апеляційному порядку та просив
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначено, що відповідач, як
суб'єкт владних повноважень, діяв в
межах наданої компетенції та у
відповідності до вимог законодавства,
зокрема чинних постанов Кабінету
Міністрів України. Крім того,
відповідно до ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом
першим частини першої цієї статті,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно цим Законом та не
може застосовуватись при призначенні
додаткової пенсії та доплати до пенсії
передбаченої Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Оскільки, клопотань від осіб, які
беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю не поступило, тому,
суд апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду
даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є
непрацюючим пенсіонером та постійно
проживає на території зони посиленого
радіоекологічного контролю, віднесена
до 4-ої категорії громадян, які
постраждали внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС, що підтверджується
відповідним посвідченням.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачка має право на отримання
доплати до пенсії, як непрацюючий
пенсіонер за проживання у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
у розмірі однієї мінімальної
заробітної плати та додаткової пенсії
за шкоду заподіяну здоров'ю відповідно
до вимог ст. ст. 39, 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в межах
шестимісячного строку звернення до
суду, встановленого ст. 99 КАС України.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції та
вважає їх правильними з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення, зокрема у
зоні посиленого радіоекологічного
контролю - провадиться доплата в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати. Пенсії непрацюючим пенсіонерам,
які проживають на цих територіях, і
стипендії студентам, які там
навчаються, підвищуються у розмірах,
встановлених частиною першою цієї
статті.

Згідно із ст. 51 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 4, додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі 15 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Згідно із пп. пп. 9, 13 п. 28 розділу 2 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» внесено
зміни до ст. ст. 39, 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а саме:
частини першу та другу статті 39
замінено однією частиною такого змісту
«Громадянам, які працюють на
територіях радіоактивного
забруднення, провадиться доплата в
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України», а текст
статті 51 викладено у такій редакції:
«Особам, віднесеним до категорії 2,
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, призначається в
розмірі 15 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність. Особам, віднесеним до
категорії 3, щомісячна додаткова пенсія
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається в розмірі 10 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Особам,
віднесеним до категорії 4, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається в розмірі 5
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.
Розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
визначається на момент виплати
додаткової пенсії згідно із законом
про Державний бюджет України і не може
коригуватися іншими
нормативно-правовими актами»

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року у справі № 1-28/2008, визнано
неконституційними зазначені положення
Закону України «Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
тому з 22 травня 2008 року позивач має
право на отримання доплати до пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірах, визначених ст. ст.
39, 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Згідно із положеннями частини 4 ст. 9 КАС
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу. Тому при визначенні розміру
оспорюваних виплат слід застосовувати
норми Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не постанов Кабінету
Міністрів України, на що посилається
апелянт.

Ч. 1 та ч. 2 ст. 99 КАС України встановлено,
що адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Позивачка звернулася з позовом 6.05.2011
року.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання про
підставність позовних вимог ОСОБА_1
починаючи з 15.12.2010 року.

При здійсненні позивачці доплати до
пенсії згідно ст. 39 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» слід
застосовувати розмір мінімальної
заробітної плати, який встановлюється
Законом України «Про Державний бюджет
України на відповідний рік».

Безпідставними є доводи апелянта про
те, що оскільки відповідно до ч. 3 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом
першим частини першої цієї статті,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій
призначених згідно з цим Законом і не
може застосовуватись для визначення,
зокрема, розміру пенсії, призначеної
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», оскільки
наявність такої норми за відсутності
іншого мінімального розміру пенсії за
віком не є підставою для відмови в
реалізації позивачем конституційної
гарантії та права на отримання
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено статтею 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області залишити без
задоволення.

Постанову Заліщицького районного суду
Тернопільської області від 27.05.2011 року
по справі № 2а-2571/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
А.І. Рибачук

Д.М. Старунський