Справа № 2а-2452/11
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року
Справа №
64688/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Кушнерика М.П.,

суддів -
Мікули О.І., Курильця А.Р.

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Снятинському районі на
постанову Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 07
червня 2011 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Снятинському районі
Івано-Франківської області про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА :

16.05.2011 року позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача про визнання
дій протиправними та зобов»язання
здійснити виплату державної допомоги
дитині війни з 01 січня 2008 по 2010 роки, та
з 2011 року і надалі, відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

Ухвалою Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 26
травня 2011 року адміністративний позов
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Снятинському районі
Івано-Франківської області період з 01
січня 2008 року до 16 листопада 2010 року
залишено без розгляду.

Постановою Снятинського районного
суду Івано-Франківської області від 07
червня 2011 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії відповідача
та зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Снятинському районі
Івано-Франківської області нарахувати
та виплатити на користь ОСОБА_1
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 16 листопада 2010 року, з
урахуванням виплачених сум. Постанова
звернена до негайного виконання в
межах суми стягнення за один місяць.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, управління Пенсійного
фонду України в Снятинському районі
Івано-Франківської області подало
апеляційну скаргу до Львівського
апеляційного адміністративного суду, в
якій просить скасувати оскаржувану
постанову і прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В апеляційній скарзі апелянт вказує на
те, що судом першої інстанції порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС
України суд апеляційної інстанції
прийшов до висновку про можливість
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього
Кодексу.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду без змін з наступних підстав.

Колегія суддів вважає підставними
заявлені вимоги позивача в частині
зобов'язання відповідача нараховувати
і виплачувати підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
з 16 листопада 2010 року, оскільки дія норм
ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» не була зупинена чи
обмежена іншими нормативними актами.

Колегія суддів також вважає за
необхідне зазначити про те, що
відсутність бюджетного фінансування
на виплату, передбачених Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни», підвищення до пенсії не може
бути причиною невиконання відповідним
суб'єктом владних повноважень
покладених на нього зобов'язань,
оскільки реалізація особою права, що
пов'язане з отриманням бюджетних
коштів, яке базується на спеціальних та
чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актах національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі "Кечко проти України").

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком, а
тому доводи апелянта в цій частині є
необґрунтованими.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання про
підставність заявлених позовних вимог
в частині зобов'язання відповідача
провести нарахування та виплату на
користь позивача підвищення до пенсії
з 16 листопада 2010 року,у відповідності
до заявлених вимог.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати пенсії позивачу
здійснює Пенсійний фонд України в
особі Управління Пенсійного фонду
України в Снятинському районі
Івано-Франківської області, обов'язок
щодо нарахування і виплати спірної
допомоги правильно покладено на
відповідача у справі.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивача у
передбаченому ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» розмірі
колегія суддів не вбачає.

Беручи до уваги, що правові положення,
які передбачають виплату підвищення до
пенсії особам, на яких поширюється дія
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» є чинними, а позивач
належить до вказаної групи осіб і має
право на її отримання, органи державної
влади не можуть свідомо зменшувати
розмір такої допомоги.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи, ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст.160, 195, ст. 196, ч.1 ст.197, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Снятинському районі
Івано-Франківської області залишити
без задоволення, а постанову
Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 07
червня 2011 року по адміністративній
справі № 2а-2452/11 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
М.П. Кушнерик

Судді:
А.Р. Курилець

О.І. Мікула