Справа № 142/559/14-а
Суддя: Щерба Н. Л.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 142/559/14-а
П О С Т А Н О В А

02.06.2014
Іменем України
смт.Піщанка

Піщанський районний суд
Вінницької області

В складі:

головуючого судді
Щерби Н.Л.,

з участю секретаря
Курасевич В.В.,

представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт. Піщанка
Вінницької області

адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до заступника
начальника Вінницької митниці
Міністерства доходів і зборів України,
начальника УБК та МП Барабаша Степана
Івановича про визнання дій посадової
особи протиправними, скасування
постанови в справі про порушення
митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
заступника начальника Вінницької
митниці Міністерства доходів і зборів
України, начальника УБК та МП Барабаша
Степана Івановича про визнання дій
посадової особи протиправними,
скасування постанови в справі про
порушення митних правил № 0012/401000001/14
від 04 лютого 2014 року про притягнення
його до адміністративної
відповідальності за вчинення
порушення митних правил, передбаченого
ч. 3 ст. 481 МК України.

Свої вимоги позивач мотивує тим,
що постановою в справі про порушення
митних правил № 0012/401000001/14 від 04 лютого
2014 року, заступником начальника
Вінницької митниці Міністерства
доходів і зборів України, начальником
УБК та МП Барабаш С. І., його було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за вчинення
порушення митних правил, передбаченого
ч. 3 ст. 481 МК України із застосуванням
адміністративного стягнення в виді
штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч)
гривень, а саме за те, що він в порушення
вимог ч. 1 ст. 380, ч. 5 ст. 380 МК України
перевищив строк тимчасового ввезення
на митну територію України товару :
автомобіля NISSAN PATHFINDER, реєстраційний
номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, більше
ніж на 10 діб.

Позивач вважає, що притягнутий
до адміністративної відповідальності
незаконно, а постанова в справі про
порушення митних правил № 0012/401000001/14
від 04 лютого 2014 року про притягнення
його до адміністративної
відповідальності за вчинення
порушення митних правил, передбаченого
ч. 3 ст. 481 МК України підлягає
скасуванню з наступних підстав.

06 грудня 2013 року, він ввіз
автомобіль NISSAN PATHFINDER, реєстраційний
номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, до митної
території України та використовував
його для особистих потреб. Відповідно
до ч. 1 ст. 380 МК України, тимчасове
ввезення громадянами-нерезидентами на
митну територію України транспортних
засобів особистого користування
дозволяється на строк до одного року.
Цей строк може бути продовжено
органами доходів і зборів з
урахуванням дії обставин непереборної
сили та особистих обставин громадян,
які ввезли такі транспортні засоби, за
умови документального підтвердження
цих обставин, але не більш як на 60 днів.
Обов'язковою умовою допуску зазначених
транспортних засобів до тимчасового
ввезення на митну територію України є
реєстрація цих транспортних засобів в
уповноважених органах іноземних
держав, що підтверджується відповідним
документом. Відповідно до ч. 5 ст. 380 МК
України, тимчасово ввезені транспортні
засоби особистого користування
повинні бути вивезені за межі митної
території України з дотриманням
строків, установлених відповідно до
вимог цього Кодексу, або поміщені у
митні режими відмови на користь
держави, знищення або руйнування чи
можуть бути оформлені для вільного
обігу на митній території України за
умови сплати митних платежів, які
відповідно до закону підлягають сплаті
при імпорті таких транспортних
засобів. 02 грудня 2013 року, за чотири дні
до закінчення граничного строку
перебування автомобіля на митній
території України, сталася технічна
поломка даного автомобіля, і він
втратив можливість самостійно
рухатися, а тому його було доправлено
до станції технічного обслуговування
ВПП «Славутич» в смт. Крижопіль
Піщанського району Вінницької області.
Того ж дня він звернувся до Піщанського
митного поста по вул.. Леніна, 40, для
того, щоб повідомити про поломку та
написати заяву про подовження строку
перебування автомобіля в Україні та
отримати роз'яснення про те, як
написати заяву, оскільки як громадянин
іншої держави не обізнаний з митним
законодавством України. На території
посту невідома особа попросила його
покинути приміщення посту та не надала
йому можливості подати заяву про
продовження строку перебування
автомобіля на території України. Після
того, як автомобіль було
відремонтовано, він поїхав до митного
посту «Болган», намагаючись отримати
роз'яснення про те, як він має вчинити в
ситуації, яка склалася, але його лише
пішки пропустили на територію Молдови.
Крім того, в ст.. 481 МК України не
вказано, що заяву про продовження
строку перебування товару на митній
території України необхідно подавати
до регіональних відділень митниць
Міндоходів. А тому, він вважає, що діяв
правомірно та повідомив відповідний
орган про необхідність продовжити
строк перебування, але протиправні дії
представника митниці завадили йому
отримати відповідний дозвіл. Тому він
вважає, що відносно нього постанова
складена з грубим порушенням норм
адміністративного процесуального
права, а також порушено його права,
передбачені ст.. 268 КУпАП, зокрема права
на правову допомогу. В результаті
вказаних порушень з боку відповідача
він змушений був звернутися до суду за
захистом своїх прав.

Від представника відповідача на
адресу суду надійшли заперечення на
позовну заяву ОСОБА_2 до заступника
начальника Вінницької митниці
Міністерства доходів і зборів України,
начальника УБК та МП Барабаша Степана
Івановича про визнання дій посадової
особи протиправними, скасування
постанови в справі про порушення
митних правил № 0012/401000001/14 від 04 лютого
2014 року, в яких він вважає позовні
вимоги безпідставними та
необґрунтованими, а тому просить суд
залишити позовну заяву без
задоволення, а постанову Вінницької
митниці Міндоходів у справі про
порушення митних правил без змін. Свої
заперечення представник відповідача
обґрунтовує наступним. 04 лютого 2014 року
постановою заступника начальника
Вінницької митниці Міндоходів -
начальника УБК та МП Барабаша С. І.,
ОСОБА_2 було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
вчинення порушення митних правил,
передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України та
накладено на нього стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 17 тисяч гривень. Під
час розгляду справи ОСОБА_2 був
особисто присутнім та отримав копію
вказаної постанови, про що свідчить
його підпис та дата отримання рішення -
04 лютого 2014 року. Під час розгляду
справи йому також було повідомлено про
його право на оскарження постанови та
10-денний термін такого оскарження,
тобто до 15 лютого 2014 року. Проте,
позовна заява про скасування
зазначеної постанови, всупереч вимогам
ч. 4 ст. 529 МК України та ст.. 289 КУпАП, до
суду подано лише 04 квітня 2014 року, тобто
з пропущенням встановленого 10-денного
строку. Більше того, в позові не
зазначаються причини пропуску такого
строку і відсутня вимога про його
поновлення. Також представник
відповідача вказав, що 14 січня 2014 року
головним інспектором
оперативно-аналітичного відділу УБК та
МП Вінницької митниці Міндоходів
Кузнєцовим Р. В. складений протокол за
ознаками порушення митних правил,
передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України у
відношенні громадянина Російської
Федерації ОСОБА_2 матеріали справи
свідчать, що 26 грудня 2013 року до
Вінницької митниці Міндоходів
звернувся ОСОБА_2 з приводу не
вивезення ним у встановлений термін, а
саме до 06 грудня 2013 року транспортного
засобу, автомобіля NISSAN PATHFINDER,
реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов №
НОМЕР_2, який 06 грудня 2012 року тимчасово
ввезено на митну територію України в
зоні діяльності митного поста
«Піщанка» Вінницької митниці ОСОБА_2
який є громадянином Російської
Федерації, тобто нерезидентом.
Відповідно до ч. 1 ст. 380 МК України,
тимчасове ввезення громадянами -
нерезидентами на митну територію
України транспортних засобів
особистого користування дозволяється
на строк до одного року. Цей строк може
бути продовжено органами доходів і
зборів з урахуванням дії обставин
непереборної сили та особистих
обставин громадян, які ввезли такі
транспортні засоби,з умови
документального підтвердження цих
обставин, але не більше як на 60 днів.
При цьому громадянину слід звернутися
до органу доходів і зборів до моменту
закінчення такого строку, в даному
випадку до 06 грудня 2013 року,за
наявності документів, що підтверджують
дію обставин непереборної сили. Проте
всупереч вказаним вимогам ОСОБА_2
Вінницьку митницю Міндоходів про факт
поломки автомобіля повідомив лише 26
грудня 2013 року. Із заявою щодо
продовження строку тимчасового
ввезення зазначеного автомобіля до
митниць Міндоходів ОСОБА_2 не
звертався. Окрім того, на думку
представника відповідача, відповідно
до вимог ч. 1 ст. 460 МК України, поломка
тимчасово ввезеного автомобіля не є
обставиною, що звільняє від
відповідальності за порушення митних
правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК
України. Таким чином, ОСОБА_2 в
порушення вимог ч. 1 ст. 380, ч. 5 ст. 380 МК
перевищив строк тимчасового ввезення
на митну територію України автомобіля
NISSAN PATHFINDER, реєстраційний номер НОМЕР_1,
кузов № НОМЕР_2, більше ніж на 10 діб.
Твердження ОСОБА_2 щодо звернення на
митний пост у смт. Піщанка 02 грудня 2013
року з приводу продовження терміну
тимчасового ввезення автомобіля не
підтверджено документально і слідує
лише з його слів, а тому не може бути
доказом у справі. Твердження ОСОБА_2 з
приводу того, що його не ознайомлено з
правом на юридичну допомогу не
відповідає дійсності, про що свідчить
його підпис у відповідній графі
протоколу. А тому враховуючи викладене,
представник відповідача, вважає
позовні вимоги безпідставними та
необґрунтованими та просить суд
залишити позовну заяву без
задоволення, а постанову Вінницької
митниці Міндоходів у справі про
порушення митних правил № 0012/401000001/14
від 04 лютого 2014 року без змін.

Позивач ОСОБА_2 в судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, наполягає
на їх задоволенні.

Представник позивача, ОСОБА_1 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав повністю, просить суд позов
задовольнити, визнати дії заступника
начальника Вінницької митниці
Міністерства доходів і зборів України
протиправними та скасувати постанову в
справі про порушення митних правил,
якою ОСОБА_2 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
вчинення порушення митних правил,
передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України.

Представник відповідача в
судовому засідання підтримав позицію,
викладену в запереченнях на
адміністративний позов, просив
вімовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та
матеріали справи про порушення митних
правил, суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України,
основним завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових та
службових осіб, інших суб"єктів при
здійсненні ними управлінських функцій.

Частиною 2 ст. 71 КАС України
визначено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, покладений на нього
обов'язок щодо доказування суду
правомірності своїх дій виконав
частково та лише частково спростував
доводи позивача.

В судовому засіданні
встановлено, що 04 лютого 2014 року
відносно громадянина Російської
Федерації ОСОБА_2, заступником
начальника Вінницької митниці
міністерства доходів і зборів,
начальником УБК та МП, Барабаш Степаном
Івановичем було винесено постанову в
справі про адміністративне порушення
митних правил № 0012/401000001/14 від 04 лютого
2014 року, відповідно до якої ОСОБА_2 було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за вчинення
порушення митних правил, передбаченого
ч. 3 ст. 481 МК України із застосуванням
адміністративного стягнення в виді
штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч)
гривень, а саме за те, що він в порушення
вимог ч. 1 ст. 380, ч. 5 ст. 380 МК України
перевищив строк тимчасового ввезення
на митну територію України товару :
автомобіля NISSAN PATHFINDER, реєстраційний
номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, більше
ніж на 10 діб.

З матеріалів справи, а саме з
протоколу про порушення митних правил
№ 0012/401000001/14 від 14 січня 2014 року та з
постанови в справі про порушення
митних правил № 0012/401000001/14 від 04 лютого
2014 року, вбачається, що 26 грудня 2013 року
до Вінницької митниці Міндоходів
звернувся ОСОБА_2 з приводу невивезення
ним у встановлений термін, а саме до 06
грудня 2013 року, транспортного засобу,
автомобіля NISSAN PATHFINDER, реєстраційний
номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2. Під час
проведення перевірки, на підставі
інформації Єдиної автоматизованої
інформаційної системи Держмитслужби
України встановлено, що транспортний
засіб NISSAN PATHFINDER, реєстраційний номер
НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, 06 грудня 2012 року
тимчасово ввезено на митну територію
України в зоні діяльності митного
поста «Піщанка» Вінницької митниці
Міндоходів громадянином ОСОБА_2 на
термін до одного року, оскільки
громадянин ОСОБА_2 є громадянином
Російської Федерації, тобто
нерезидентом.

В своїх поясненнях ОСОБА_2 вказав,
що він вчасно не вивіз автомобіль NISSAN
PATHFINDER, реєстраційний номер НОМЕР_1,
кузов № НОМЕР_2, а саме в строк до 06
грудня 2013 року, в зв'язку з поломкою
даного транспортного засобу.
Відповідно до довідки № 8 від 26 грудня
2013 року, виданою Виробничим приватним
підприємством «Славутич», автомобіль
NISSAN PATHFINDE, 2000 року виробництва,
реєстраційний номер НОМЕР_1, належний
ОСОБА_2 перебував на ремонті СТО
Виробничого приватного підприємства
«Славутич» з 02 грудня 2013 року по 26
грудня 2013 року в зв'язку з технічною
несправністю системи охолодження
двигуна автомобіля і відсутністю
необхідних запасних частин. Даний факт
підтверджує також акт виконаних робіт
№ 995 від 26 грудня 2013 року по виконанню
робіт з ремонту системи охолодження
автомобіля NISSAN PATHFINDE, 2000 року
виробництва, реєстраційний номер
НОМЕР_1, на суму 200 гривень та рахункова
квитанція серії АЗАА № 994846 про оплату
даних робіт.

Відповідно до ч. 4 ст.2 КУпАП,
питання щодо адміністративної
відповідальності за порушення митних
правил регулюються Митним кодексом
України.

Частиною 1 статті 9 КУпАП
встановлено, що адміністративним
правопорушенням (проступком)
визнається протиправна, винна (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає га громадський порядок,
власність, права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Частина 3 статті 481 МК передбачає
адміністративну відповідальність за
перевищення строку тимчасового
ввезення товарів на митну територію
України або строку тимчасового
вивезення товарів за межі митної
території України більше ніж на десять
діб,а санкція цієї статті передбачає
накладення штрафу в розмірі однієї
тисячі неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України,
порушення митних правил є
адміністративним правопорушенням, яке
являє собою протиправні, винні (умисні
або з необережності) дії чи
бездіяльність, що посягають на
встановлений цим Кодексом та іншими
актами законодавства України порядок
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України,
пред'явлення їх органам доходів і
зборів для проведення митного контролю
та митного оформлення, а також
здійснення операцій з товарами, що
перебувають під митним контролем або
контроль за якими покладено на органи
доходів і зборів цим Кодексом чи іншими
законами України, і за які цим Кодексом
передбачена адміністративна
відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 МК України,
тимчасове ввезення
громадянами-нерезидентами на митну
територію України транспортних
засобів особистого користування
дозволяється на строк до одного року.
Цей строк може бути продовжено
органами доходів і зборів з
урахуванням дії обставин непереборної
сили та особистих обставин громадян,
які ввезли такі транспортні засоби, за
умови документального підтвердження
цих обставин, але не більш як на 60 днів.
Обов'язковою умовою допуску зазначених
транспортних засобів до тимчасового
ввезення на митну територію України є
реєстрація цих транспортних засобів в
уповноважених органах іноземних
держав, що підтверджується відповідним
документом. Відповідно до ч. 5 ст. 380 МК
України, тимчасово ввезені транспортні
засоби особистого користування
повинні бути вивезені за межі митної
території України з дотриманням
строків, установлених відповідно до
вимог цього Кодексу, або поміщені у
митні режими відмови на користь
держави, знищення або руйнування чи
можуть бути оформлені для вільного
обігу на митній території України за
умови сплати митних платежів, які
відповідно до закону підлягають сплаті
при імпорті таких транспортних
засобів.

При цьому, відповідно до п.п. «в»
п.33 ч. 1 ст. 4 МК України, до нерезидентів
віднесені фізичні особи: іноземці та
особи без громадянства, громадяни
України, які мають постійне місце
проживання за межами України, у тому
числі ті, які тимчасово перебувають на
території України.

Частиною 1 статті 460 МК України
передбачено, що вчинення порушень
митних правил, передбачених частиною
третьою статті 469, статтею 470, частиною
третьою статті 478, статтею 481 цього
Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин
непереборної сили або протиправних дій
третіх осіб, що підтверджується
відповідними документами, а також
допущення у митній декларації помилок,
які не призвели до неправомірного
звільнення від сплати митних платежів
або зменшення їх розміру, до
незабезпечення дотримання заходів
тарифного та/або нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності, якщо такі помилки не
допускаються систематично (стаття 268
цього Кодексу), не тягне за собою
адміністративної відповідальності,
передбаченої цим Кодексом.

При цьому суд бере до уваги також
п. 2 Правил митного контролю та митного
оформлення транспортних засобів, що
переміщуються громадянами через
митний кордон України, затверджених
Наказом Державної митної служби
України 17.11.2005 N 1118(у редакції наказу
Держмитслужбивід 17.03.2008 N 229) обставини
непереборної сили - смерть власника ТЗ;
стихійне лихо (пожежа, повінь, інше
стихійне лихо чи сезонне природне
явище, зокрема замерзання моря, проток,
портів тощо, закриття шляхів, проток,
каналів, перевалів); військові дії чи
надзвичайний стан у регіоні, через який
переміщується ТЗ; страйк; злочинні дії
третіх осіб, спрямовані проти власника
ТЗ; дорожня пригода за участю ТЗ, яка
спричинила повне або часткове його
пошкодження; неможливість подальшого
руху ТЗ, якщо зсув або ожеледиця
створює небезпеку чи загрозу
дорожньому руху, життю чи здоров'ю
людей або навколишньому середовищу;
інші схожі за характером обставини чи
події. Тобто даний перелік не є
вичерпним, і до нього можуть бути
включені інші події, зокрема і поломка
транспортного засобу, через яку він
втратив можливість рухатися, яка
підтверджена документально: актом
виконаних робіт № 995, рахунковою
квитанцією серії А3АА №994846 від 26 грудня
2013 року, довідкою ВПП «Славутич»
(станція технічного обслуговування
автомобілів, про перебування
автомобіля на ремонті з 02 грудня 2013
року по 26 грудня 2013 року.

Відповідно до ст. 486 МК України,
завданнями провадження у справах про
порушення митних правил є своєчасне,
всебічне, повне та об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її з дотриманням вимог
закону, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
порушень митних правил, та запобігання
таким правопорушенням. Провадження у
справі про порушення митних правил
включає в себе виконання процесуальних
дій, зазначених у статті 508 цього
Кодексу, розгляд справи, винесення
постанови та її перегляд у зв'язку з
оскарженням (внесенням подання
прокурора).

Згідно із нормами статті 489 МК
України, посадова особа при розгляді
справи про порушення митних правил
зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують та/або обтяжують
відповідальність, чи є підстави для
звільнення особи, що вчинила
правопорушення, від адміністративної
відповідальності, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

В статті 498 МК України,
передбачено, що особи, які притягуються
до адміністративної відповідальності
за порушення митних правил, та власники
товарів, транспортних засобів,
зазначених у пункті 3 статті 461 цього
Кодексу (заінтересовані особи), під час
розгляду справи про порушення митних
правил у органі доходів і зборів або
суді мають право знайомитися з
матеріалами справи, робити з них
витяги, одержувати копії рішень,
постанов та інших документів, що є у
справі, бути присутніми під час
розгляду справи у органі доходів і
зборів та брати участь у судових
засіданнях, подавати докази, брати
участь у їх дослідженні, заявляти
клопотання та відводи, під час розгляду
справи користуватися юридичною
допомогою захисника, виступати рідною
мовою і користуватися послугами
перекладача, давати усні і письмові
пояснення, подавати свої доводи,
міркування та заперечення, оскаржувати
постанови органу доходів і зборів, суду
(судді), а також користуватися іншими
правами, наданими їм законом. Зазначені
в цій статті особи зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 501 МК України,
представник органу доходів і зборів,
посадові особи якого здійснювали
провадження у справі про порушення
митних правил, підтримує позицію цього
органу щодо притягнення до
адміністративної відповідальності
особи, яка вчинила правопорушення, під
час розгляду зазначеної справи судом.
Згідно з ч. 2 ст. 501 МК України,
представник органу доходів і зборів
здійснює свої повноваження в суді на
підставі належно оформленої
довіреності, виданої органом доходів і
зборів.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 МК України,
постанова митниці у справі про
порушення митних правил може бути
оскаржена до центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, або до
місцевого загального суду як
адміністративного суду в порядку,
передбаченому Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Частиною 1 статті 530 МК України
передбачено, що законність та
обґрунтованість постанови митниці у
справі про порушення митних правил
можуть бути перевірені судом або
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, а
постанови центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, - судом у
зв'язку з поданням адміністративного
позову, внесенням подання прокурора
або в порядку контролю.

Згідно з ч. 6 ст. 530 МК України,перевірка
законності та обґрунтованості
постанови у справі про порушення
митних правил судом здійснюється у
порядку, встановленому Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Згідно із вимогами ст.. 280 КУпАП,
орган (посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно п.4 ч.1 ст. 293 КУпАП,
орган (посадова особа) при розгляді
скарги або протесту на постанову по
справі про адміністративне
правопорушення перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
може прийняти рішення про зміну заходу
стягнення в межах, передбачених
нормативним актом про
відповідальність за адміністративне
правопорушення, з тим, однак, щоб
стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст.162 КАС
України, при вирішенні справи по суті
суд може задовольнити
адміністративний позов повністю або
частково чи відмовити в його
задоволенні повністю або частково.

В абзацах 2 і 3 ч. 2 статті 162 КАС
України, передбачено, що суд може
прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень. Суд за адміністративним
позовом суб'єкта владних повноважень
може прийняти іншу постанову у
випадках, встановлених законом.

Таким чином, враховуючи
характер, ступінь суспільної безпеки
вчиненого правопорушення, дію обставин
непереборної сили, які не залежали від
позивача, суд, вважає за можливе
звільнити ОСОБА_2 від адміністративної
відповідальності за порушення митних
правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК
України у виді штрафу та обмежитись
усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 22, 122, 268, 279, 293 КУпАП України,
ст.ст. 159, 160, 162, 163, 166, 171-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ст.. 4, 380, 458, 460, 481, 486, 489, 498, 501, 529,
530 Правилами митного контролю та
митного оформлення транспортних
засобів, що переміщуються громадянами
через митний кордон України,
затверджених Наказом Державної митної
служби України 17.11.2005 N 1118(у редакції
наказу Держмитслужби від 17.03.2008 N 229) суд,
-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Постанову в справі про порушення
митних правил № 0012/401000001/14 від 04 лютого
2014 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
вчинення порушення митних правил,
передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України, в
частині накладення адміністративного
стягнення змінити, звільнивши його від
адміністративної відповідальності у
виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцяти
тисяч) гривень, за малозначністю
вчиненого адміністративного
правопорушення та обмежитись усним
зауваженням.

Постанова остаточна і оскарженню
не підлягає.

Суддя: