Справа № 806/2364/14
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
Житомир справа № 806/2364/14

категорія 8.2.3

Суддя Житомирського окружного
адміністративного суду Панкеєва В.А.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Житомирської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення 62000,00 грн,-

встановив:

Житомирська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області звернулася до
адміністративного суду з позовом, в
якому просила стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 податковий
борг в сумі 62000,00 грн. У обґрунтування
позовних вимог позивач зазначив, що
ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець
зареєстрований Житомирським міським
управлінням юстиції 31 грудня 2000 року та
як платник податків перебуває на
податковому обліку в Житомирській
ОДПІ. В період з 17 по 18 жовтня 2013 року
працівниками контролюючого органу
було проведено фактичну перевірку ФОП
ОСОБА_1 щодо дотримання порядку
здійснення платниками податків
розрахункових операцій, введення
касових операцій, наявності патентів,
ліцензій, свідоцтв, у тому числі
свідоцтв про державну реєстрацію,
виробництва та обігу підакцизних
товарів, результати якої оформлені
актом № 0156/06/30/22/НОМЕР_1 від 21 жовтня
2013 року. За результатами перевірки та
на підставі акту Житомирською ОДПІ 31
жовтня 2013 року прийнято податкове
повідомлення-рішення № 000240222 про
застосування фінансових санкцій до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в
сумі 62000 грн.

Представник позивача просив справу
слухати в письмовому провадженні,
надав відповідну заяву.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
судового засідання повідомлений
вчасно та належним чином. Про причини
неявки до суду не повідомив.

Суд вважає за можливе розглянути
справу у письмовому провадженні,
відповідно до ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 як фізична
особа-підприємець зареєстрований
Житомирським міським управлінням
юстиції 31 грудня 2000 року та як платник
податків перебуває на податковому
обліку в Житомирській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області.

В період з 17 жовтня 2013 року по 18 жовтня
2013 року працівниками Житомирської ОДПІ
було проведено фактичну перевірку ФОП
ОСОБА_1 щодо дотримання порядку
здійснення платниками податків
розрахункових операцій, введення
касових операцій, наявності патентів,
ліцензій, свідоцтв, у тому числі
свідоцтв про державну реєстрацію,
виробництва та обігу підакцизних
товарів, результати якої оформлені
актом № 0156/06/30/22/НОМЕР_1
від 21 жовтня 2013 року.

Під час проведення перевірки
податковим органом виявлено порушення
п.п.2.2, 2.6 Положення про ведення операцій
у національній валюті в Україні,
затвердженого постановою правління
НБУ від 15.12.2004 р. № 637, а саме не надано
будь-якого підтвердження щодо вчинення
платником будь-якого обліку з
отримання готівкової виручки у розмірі
12400 грн. А також встановлено порушення
п.296.1.1 Податкового кодексу України в
частинні ведення платником податків
книги обліку доходів.

За результатами перевірки та на
підставі акту № 0156/06/30/22/НОМЕР_1 від 21
жовтня 2013 року Житомирською ОДПІ 31
жовтня 2013 року прийнято податкове
повідомлення-рішення про застосування
фінансових санкцій № 000240222, яким до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
застосовано фінансові санкції в сумі
62000 грн.

Податкове повідомлення-рішення про
застосування фінансових санкцій
отримано особисто ОСОБА_1 про що
свідчить підпис на поштовому
повідомленні про вручення та оскаржене
ним в судовому порядку.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 14 січня 2014
року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні
позову до Житомирської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області про скасування
податкового повідомлення-рішення від
31.10.2013 № 000240222 (справа № 806/7848/13-а)
та встановлено, що фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 були
допущені порушення вимог Положення про
ведення операцій у національній валюті
в Україні, затвердженого постановою
правління НБУ від 15.12.2004 № 637 та
Податкового кодексу України,
відповідно, правомірно прийнято
податкове повідомлення-рішення про
застосування до позивача фінансових
санкцій у вигляді штрафу у сумі 62000 грн.
Ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 05 березня
2014 року залишено без змін постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 14 січня 2014
року.

Дана постанова набрала чинності.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже, обставини встановлені постановою
Житомирського окружного
адміністративного суду від 14 січня 2014
року не потребують доказування.

Статтею 67 Конституції України
закріплено обов'язок сплачувати
податки і збори у порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до п.п.16.1.2., 16.1.3., 16.1.4. п.16.1.
ст.16 Податкового кодексу України (далі -
ПК України) платник податків
зобов'язаний вести в установленому
порядку облік доходів і витрат,
складати звітність, що стосується
обчислення і сплати податків та зборів;
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів; сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Згідно із п.п.14.1.156., 14.1.175. п.14.1. ст.14 ПК
України податкове зобов'язання - сума
коштів, яку платник податків, у тому
числі податковий агент, повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податок або збір на підставі, в порядку
та строки, визначені податковим
законодавством (у тому числі сума
коштів, визначена платником податків у
податковому векселі та не сплачена в
установлений законом строк);
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Відповідно до п.57.3. ст.57 ПК України у
разі визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

У відповідності до п.59.1. ст.59 ПК України
у разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Податкова вимога повинна містити
відомості про факт виникнення
грошового зобов'язання та права
податкової застави, розмір податкового
боргу, який забезпечується податковою
заставою, обов'язок погасити
податковий борг та можливі наслідки
його непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

Між тим, пункт 59.5. статті 59 ПК України
передбачає, що у разі коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

Про необхідність сплатити
заборгованість відповідачу
направлялася податкова вимога від 03
квітня 2014 року за № 1516-25 із зазначенням
суми податкового боргу, яка отримана
ним 25 квітня 2014 року, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту
14.1. статті 14 ПК України грошове
зобов'язання у сумі 62000 грн вважається
податковим боргом.

Оскільки, наявність податкового боргу
підтверджена матеріалами справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Доказів сплати податкового боргу
відповідачем не надано.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України
судові витрати не стягуються.

Керуючись ст. ст.71, 86, 94, 128, 158-163, 167, 186, 254
КАС України, суд-

постановив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на користь Державного бюджету
України в особі Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
кошти в рахунок погашення податкового
боргу в сумі 62000 грн.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
В.А. Панкеєва