Справа № 2а-928/12
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
Справа №
82276/12 Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційні скарги
управління Пенсійного фонду України в
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області та прокурора Кам'янка-Бузького
району Львівської області на постанову
Кам'янка-Бузького районного суду
Львівської області від 13.12.2011 року у
справі за позовом прокурора
Кам'янка-Бузького району Львівської
області в інтересах ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області про стягнення недоплаченого
підвищення до пенсії,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2010 року прокурор
Кам'янка-Бузького району Львівської
області в інтересах ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області про стягнення недоплаченого
підвищення до пенсії.

Прокурор посилався на те, що в
2007-2010 роках відповідач зобов'язаний був
здійснити перерахування пенсії ОСОБА_1,
тобто привести у відповідність з ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" та рішеннями
Конституційного суду України розмір
виплати її пенсії з врахуванням права
на надбавку як дитині війни.

Прокурор просив зобов'язати
відповідача виплатити на користь
ОСОБА_1 недоплачену як дитині війни
доплату до пенсії за 2007-2010 роки та
здійснювати виплату такого підвищення
в подальшому.

Постановою Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 13.12.2011 року
позов задоволено частково.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Кам'янка-Бузькому
районі Львівської області провести
нарахування та виплату ОСОБА_1
недоплаченого підвищення до пенсії як
дитині війни за період з 27.04.2010 року по
22.07.2011 року включно відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» та з врахуванням ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

Постанову суду першої інстанції
оскаржили управління Пенсійного фонду
України в Кам'янка-Бузькому районі
Львівської області та прокурор
Кам'янка-Бузького району Львівської
області, подавши на неї апеляційні
скарги.

Управління Пенсійного фонду України в
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області в апеляційній скарзі зазначає,
що постанова суду першої інстанції є
необґрунтована та винесена з
порушенням норм матеріального права.

Управління Пенсійного фонду України в
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області звертає увагу на те, що
законодавством України не прийнято
жодного нормативного акту на виконання
вимог ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" про
підвищення розміру пенсій дітей війни,
не визначено, які саме органи мають
проводити такі виплати, за рахунок яких
коштів і джерел. Крім того, залишається
невизначеним порядок обчислення
такого підвищення та його розмір.
Просить врахувати, що встановлений ч.1
ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний розмір пенсії
за віком застосовується виключно для
визначення розміру пенсій, призначених
відповідно до зазначеного Закону, і не
може враховуватися для перерахунків
або підвищень інших пенсій.

Управління Пенсійного фонду України в
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області просить скасувати постанову
Кам'янка-Бузького районного суду
Львівської області від 13.12.2011 року та
прийняти нове рішення, яким відмовити
прокурору, який звернувся до суду в
інтересах ОСОБА_1 у повному обсязі
заявлених позовних вимог.

Прокурор в апеляційній скарзі
посилається на порушення судом першої
інстанції при прийнятті рішення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Прокурор просить змінити постанову
Кам'янка-Бузького районного суду
Львівської області від 13.12.2011 року та
зобов'язати відповідача виплатити
ОСОБА_1 доплату до пенсії як дитині
війни за період з 9.07.2007 року по день
прийняття судом першої інстанції
рішення.

Оскільки, клопотань від осіб, які
беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю не поступило, тому,
суд апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду
даної справи.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційні скарги прокурора та
відповідача слід залишити без
задоволення з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
прокурора м. Кам'янка-Бузького, який
звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1,
суд першої інстанції виходив з того, що
вона належить до категорії громадян, на
яких поширюються державні соціальні
гарантії дитини війни, а тому вона має
право на встановлене ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" підвищення до пенсії. Відмова
управління Пенсійного фонду України в
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області у проведенні перерахунку
пенсії ОСОБА_1 з врахуванням вимог ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" є неправомірною в межах
строку звернення до суду,
встановленого ст. 99 КАС України (в
редакції чинній на момент звернення до
суду з позовною заявою).

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права та є
правильними.

Встановлено, що ОСОБА_1 є дитиною війни
та відповідно до ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни", у
редакції, що була чинною на час
виникнення спірних правовідносин та
вирішення даного публічно-правового
спору судом, мала право на отримання
підвищення виплачуваної їй
управлінням Пенсійного фонду України в
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області пенсій за віком.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007 року визнано такими, що не
відповідають Конституції України
положення п. 12 ст. 71 Закону України "Про
Державний бюджет на 2007 рік", якими було
зупинено на 2007 рік дію вищевказаної ст.
6 Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", із вказівкою на те, що дане
рішення Конституційного Суду України
має преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
статей зазначених законів, що визнані
неконституційними, тому вимоги
прокурора в частині соціальних виплат
з 09.07.2007р. є підставними.

Рішенням Конституційного суду №10-рп/2008
від 22.05.2008 року нова редакція ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", відповідно до якої дітям
війни до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії,
виплачується підвищення у розмірі
надбавки, встановленої для учасників
війни, визнана неконституційною та
втратила чинність з дня ухвалення,
тобто була відновлена з 22.05.2008 року
колишня редакція статті 6 Законі та
надалі не зупинялась, тому вимоги
прокурора щодо виплати позивачці
підвищення до пенсії з 22.05.2008 року є
обґрунтованими.

14 червня 2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
який набрав чинності 19 червня 2011 року.
Пунктом 7 ч.1 цього Закону Прикінцеві
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
доповнено п.4, яким установлено, що у 2011
році норми і положення ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», ст.ст.
14, 22, 37 та ч.3 ст.43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік. На
виконання вимог Закону України від 14
червня 2011 року «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», - 06 липня 2011 року
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову № 745 «Про встановлення
деяких виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету»,
яка набрала чинності 23 липня 2011 року.

Отже, нарахування та виплата дітям
війни підвищення до пенсії або
щомісячного грошового довічного
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії за період до 23 липня 2011 року
повинні здійснюватися відповідно до
норм Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», а після 23 липня 2011
року відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 06 липня 2011 року №
745 «Про встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету».

Однак, ч.2 ст. 99 КАС України, в редакції,
що була чинною на момент виникнення
спірних правовідносин, встановлено, що
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналась або повинна була дізнатись
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволені
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Прокурором м. Кам'янка-Бузького, який
звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1
пропущено строк звернення до суду,
оскільки звернувся з позовом лише
27.04.2010 року.

Оскільки на застосуванні наслідків
пропуску річного строку звернення до
суду наполягав відповідач у своєму
запереченні на позовну заяву, тому в
задоволенні позовних вимог прокурора,
який звернувся в інтересах ОСОБА_1 за
період з 9.07.2007 року по 26.04.2009 року слід
відмовити.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання про
підставність позовних вимог прокурора
в частині нарахування та виплати
підвищення до пенсії ОСОБА_1 як дитині
війни за період з 27.04.2009 року по 22.07.2011
року включно.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії ОСОБА_1 у
передбаченому ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" розмірі
колегія суддів не вбачає.

Доводи управління Пенсійного
фонду України в Кам'янка-Бузькому
районі Львівської області в тій
частині, що законодавством України не
визначено поняття «мінімальна пенсія
за віком» як розрахункової величини
для підвищення пенсії згідно ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», не заслуговують на увагу,
оскільки за чинним законодавством
України розмір мінімальної пенсії за
віком визначається лише за правилами
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Однак, згідно ч.3 ст. 28
цього Закону мінімальний розмір пенсії
за віком, встановлений абзацом 1
частини 1 цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсії, призначених згідно з цим
Законом. Оскільки законодавством інший
мінімальний розмір пенсії за віком не
визначений, слід застосовувати цей
розмір.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги управління
Пенсійного фонду України в
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області та прокурора Кам'янка-Бузького
району Львівської області залишити без
задоволення.

Постанову Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 13.12.2011 року
по справі №2а-928/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
А.І. Рибачук

Д.М. Старунський