Справа № 813/2594/14
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 813/2594/14
зал судових засідань № 6
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,
секретар судового засідання Павлишин
представника позивача Галевич Н.Г.,
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області до ОСОБА_3 про
зобов'язання до вчинення дій, -
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області звернулася до суду
з позовом до ОСОБА_3, в якому просить суд
зобов'язати відповідача виконати
вимоги припису №118/11-з від 06.11.2013р., а
саме: знести об'єкт самочинного
будівництва прибудови до квартири
АДРЕСА_1 (влаштовану над самочинною
прибудовою до АДРЕСА_2) та привести
АДРЕСА_1 до попереднього стану (згідно з
технічною документацією на квартиру).
Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем не виконано у
шістдесятиденний строк, встановлений
для добровільного виконання, вимоги
припису №118/11-з від 06.11.2013р. про знесення
об'єкта самочинного будівництва
прибудови до квартири АДРЕСА_1
(влаштовану над самочинною прибудовою
до АДРЕСА_2) та приведення АДРЕСА_1 до
попереднього стану (згідно з технічною
документацією на квартиру). Позивач
зазначає, що посадові особи інспекцій
державного архітектурно-будівельного
контролю під час здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
мають право видавати обов'язкові для
виконання приписи щодо усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.
Відповідач подав до суду заперечення
на позовну заяву, в якому просить суд
відмовити у задоволенні позовних
вимог. Свої заперечення обґрунтовує
тим, що відповідачу не надсилалось
повідомлення про те, що його прибудова
не відповідає державним будівельним чи
іншим нормам та не надавався строк для
усунення недоліків прибудови.
Відповідач зазначає, що в приписі
позивача №118/11-з від 06.11.2013р. не
зазначено жодного доказу, який би
вказував на те, що спірна прибудова не
відповідає державним будівельним чи
іншим нормам. Відповідач вважає, що до
спірних відносин не можуть
застосовуватись норми ст.376 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України),
оскільки спірна прибудова здійснена до
другого поверху багатоповерхового
будинку. Крім того, на думку
відповідача, знесення самочинного
будівництва є крайньою мірою, яка
застосовується лише тоді, коли
використані всі передбачені
законодавством України заходи
реагування та притягнення винної особи
до відповідальності.
Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, наведених у позовній заяві.
Просив суд позовні вимоги задовольнити
Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечив з підстав, наведених у
письмових запереченнях на позовну
заяву. Просив суд у задоволенні позову
Заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково, виходячи з
06.11.2013р. Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області (далі - ІДАБК у
Львівській області) проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, за
результатами якої складено Акт №118/11-з
Перевіркою встановлено, що співвласник
квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 здійснив
одноосібно (згідно з письмовим
поясненням) будівництво добудови до
АДРЕСА_1, яка знаходиться на другому
поверсі будинку над самочинною
прибудовою до АДРЕСА_2 без виготовлення
та затвердження проектної
документації та без права на виконання
будівельних робіт, чим порушено ст.7, 9, 27
Закону України «Про архітектурну
діяльність» та ст.34 Закону України «Про
регулювання містобудівної
За результатами перевірки ІДАБК у
Львівській області видала ОСОБА_3
припис №118/11-з від 06.11.2013р. про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил,
яким зобов'язано відповідача у 60-денний
термін з дня отримання вказаного
припису з метою усунення істотного
порушення знести об'єкт самочинного
будівництва прибудови до квартири
АДРЕСА_1 (влаштовану над самочинною
прибудовою до АДРЕСА_2) та привести до
АДРЕСА_1 до попереднього стану (згідно з
технічною документацією на квартиру).
Постановою №1з/404-ф від 29.11.2013р. у справі
про адміністративне правопорушення
ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.8 ст.96 КпАП України, яке
полягало у будівництві прибудови до
АДРЕСА_1 без виготовлення та
затвердження проектної документації
та без права на виконання будівельних
робіт, накладено на ОСОБА_3 штраф у
31.01.2014р. позивачем проведено перевірку
виконання вимог припису №118/11-з від
06.11.2013р. та встановлено, що на час
перевірки вказаний припис
відповідачем не виконано, порушення у
сфері містобудівної діяльності не
усунуто. За результатами перевірки
складено акт проведення перевірки
№8/01-з від 31.01.2014р.
Позивач звернувся до суду з вимогою
зобов'язати відповідача виконати
вимоги припису №118/11-з від 06.11.2013р., а
саме знести об'єкт самочинного
будівництва прибудови до квартири
АДРЕСА_1 (влаштовану над самочинною
прибудовою до АДРЕСА_2) та привести до
АДРЕСА_1 до попереднього стану (згідно з
технічною документацією на квартиру).
Суд при вирішенні спору виходить з
Правові та організаційні засади
здійснення архітектурної діяльності,
спрямованої на формування
сприятливого життєвого середовища,
досягнення естетичної виразності,
економічної доцільності і надійності
будинків, споруд та їх комплексів
визначаються Законом України «Про
архітектурну діяльність».
Статтею 10 Закону України «Про
архітектурну діяльність» передбачено,
що державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд здійснюється для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, місцевих
правил забудови населених пунктів,
вимог вихідних даних, а також з метою
захисту державою прав споживачів
будівельної продукції. Державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд здійснює центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - орган державного
архітектурно-будівельного контролю).
Згідно з п.1 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2011 р. N 553 державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється Держархбудінспекцією та
її територіальними органами.
Як вбачається з матеріалів справи
позивачем проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил ОСОБА_3
за адресою: АДРЕСА_1, за результатами
якої складено Акт №118/11-з від 06.11.2013р.
Перевіркою встановлено, що відповідач
здійснив одноосібно будівництво
добудови до АДРЕСА_1, яка знаходиться на
другому поверсі будинку над самочинною
прибудовою до АДРЕСА_2 без виготовлення
та затвердження проектної
документації та без права на виконання
Суд встановив, що підставою для
проведення вказаної перевірки була
заява гр.ОСОБА_4 (вхідн. №7/13/13/9-1365) від
Відповідно до ст.32 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
усі об'єкти будівництва поділяються на
I, II, III, IV і V категорії складності.
Згідно з п.7 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2011 р. N 553, позаплановою
перевіркою вважається перевірка, яка
не передбачена планом роботи
інспекції. Підставою для проведення
позапланової перевірки є, зокрема,
звернення фізичних чи юридичних осіб
про порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства
З аналізу наведеного суд робить
висновок про підставність проведення
позивачем позапланової перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
Щодо доводів відповідача про те, що
прибудова до квартири АДРЕСА_1 не може
вважатися об'єктом самочинного
будівництва, суд зазначає таке.
Статтею 376 Цивільного кодексу України
передбачено, що житловий будинок,
будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без відповідного
документа, який дає право виконувати
будівельні роботи чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.
З наведеної норми випливає, що нерухоме
майно вважається самочинним
будівництвом за наявності хоча б одної
з чотирьох умов, а саме: 1) воно
збудоване або будується на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети; 2) без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи; 3) без належно затвердженого
проекту; 4) з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.
З акта перевірки №118/11-з від 06.11.2013р.
випливає, що відповідач здійснив
одноосібно (згідно з письмовим
поясненням) будівництво добудови до
АДРЕСА_1, яка знаходиться на другому
поверсі будинку над самочинною
прибудовою до АДРЕСА_2 без виготовлення
та затвердження проектної
документації та без права на виконання
будівельних робіт, чим порушено ст.7, 9, 27
Закону України «Про архітектурну
діяльність» та ст.34 Закону України «Про
регулювання містобудівної
Під належним дозволом, в розумінні ст.376
Цивільного кодексу України, слід
розуміти передбачений Законом України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» дозвільний документ, що
дає право виконувати підготовчі та
будівельні роботи саме того об'єкту і
на тій земельній ділянці, яка передана
з цією метою певній особі.
Відповідно до ст.34 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
замовник має право виконувати
будівельні роботи після:
1) направлення замовником повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт центральному органу виконавчої
влади, що реалізує державну політику з
архітектурно-будівельного контролю
(далі - орган державного
архітектурно-будівельного контролю) -
щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі будівельного
паспорта, які не потребують реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт або отримання
дозволу на виконання будівельних робіт
згідно з переліком об'єктів
будівництва, затвердженим центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування. Форма
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт та порядок його
подання визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування;
2) реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I-III
категорій складності;
3) видачі замовнику органом державного
архітектурно-будівельного контролю
дозволу на виконання будівельних робіт
- щодо об'єктів будівництва, що належать
до IV і V категорій складності.
Згідно з ст.36 вказаного Закону України
право на виконання підготовчих робіт
(якщо вони не були виконані раніше
згідно з повідомленням або
зареєстрованою декларацією про
початок виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт на об'єктах, що
належать до I-III категорій складності,
підключення об'єкта будівництва до
інженерних мереж та споруд надається
замовнику та генеральному підряднику
чи підряднику (у разі якщо будівельні
роботи виконуються без залучення
субпідрядників) після реєстрації
декларації про початок виконання
Статтею 37 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
передбачено, що право на виконання
підготовчих робіт (якщо вони не були
виконані раніше згідно з повідомленням
або зареєстрованою декларацією про
початок виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт на об'єктах
будівництва, що належать до IV і V
категорій складності, підключення
об'єкта будівництва до інженерних
мереж та споруд надається замовнику та
генеральному підряднику чи підряднику
(у разі якщо будівельні роботи
виконуються без залучення
субпідрядників) після отримання
дозволу на виконання будівельних
робіт. Дозвіл на виконання будівельних
робіт видається органами державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі протягом десяти
робочих днів з дня реєстрації заяви
Відповідач не надав суду дозвільного
документу, що дає право виконувати
підготовчі та будівельні роботи по
Під проектом, в розумінні ст.367
Цивільного кодексу України, слід
розуміти залежно від категорії об'єкта
будівництва відповідний склад
документації, визначеної статтями 1, 7
та 8 Закону України «Про архітектурну
діяльність», отриманої відповідно до
статей 29, 31 Закону «Про регулювання
містобудівної діяльності», а також
будівельний паспорт та технічні умови,
отримані відповідно до статей 27, 30
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».
Відповідно до ст.1 Закону України «Про
архітектурну діяльність» проект -
документація для будівництва об'єктів
архітектури, що складається з креслень,
графічних і текстових матеріалів,
інженерних і кошторисних розрахунків,
які визначають містобудівні,
об'ємно-планувальні, архітектурні,
конструктивні, технічні та
технологічні рішення, вартісні
показники конкретного об'єкта
архітектури, та відповідає вимогам
державних стандартів, будівельних норм
Згідно з ст.7 вказаного Закону проект
об'єкта архітектури розробляється під
керівництвом або з обов'язковою участю
головного архітектора проекту та/або
головного інженера проекту, які мають
відповідний кваліфікаційний
сертифікат. Проект об'єкта архітектури
завіряється підписом і скріплюється
особистою печаткою головного
архітектора проекту та/або головного
інженера проекту, які мають
кваліфікаційний сертифікат.
Статтею 31 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
передбачено, що проектна документація
на будівництво об'єктів розробляється
у порядку, встановленому центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування, з
урахуванням вимог містобудівної
документації та вихідних даних і
дотриманням вимог законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил та затверджується замовником.
Затвердження проектної документації
на будівництво об'єктів, що
споруджуються із залученням бюджетних
коштів, коштів державних і комунальних
підприємств, установ та організацій, а
також кредитів, наданих під державні
гарантії, здійснюється у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
Згідно з таблицею додатку А ДБН 1.1-12:2006
будівництво у сейсмічних районах
України м.Львів належить до складної
інженерно-геологічної та техногенної
сейсмічної зони, а тому, будівництво
слід здійснювати лише за проектами, що
пройшли відповідну експертизу.
Відповідач не надав суду доказів
наявності належним чином
затвердженого проекту щодо самовільно
збудованого ним об'єкту нерухомості за
адресою: АДРЕСА_1, що пройшов відповідну
Суд не бере до уваги доводи відповідача
про протиправність дій представників
ІДАБК при винесенні припису №118/11-з від
06.11.2013р., які полягали в незазначенні
істотних порушень будівельних норм і
правил при здійсненні прибудови до
квартири АДРЕСА_1. Суд зазначає, що у
вказаному приписі встановлено
здійснення відповідачем будівництва
без відповідного документа, який дає
право виконувати будівельні роботи та
без належно затвердженого проекту, що є
самостійними підставами для визнання
прибудови об'єктом самочинного
будівництва та не потребує додаткового
встановлення порушень будівельних
Поданий відповідачем звіт про
проведення технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж об'єкту, затверджений 31.03.2014р.
фізичною особою-підприємцем
кандидатом технічних наук ОСОБА_5,
засвідчує відповідність спірної
прибудови вимогам надійності і
безпечної експлуатації і можливість її
безпечної експлуатації, проте, не
спростовує висновків ІДАБК у
Львівській області про спорудження
вказаного об'єкта без відповідного
документа, який дає право виконувати
будівельні роботи та без належно
затвердженого проекту.
З огляду на наведене, суд дійшов
висновку, що прибудова до квартири
АДРЕСА_1, збудована ОСОБА_3, є об'єктом
самочинного будівництва.
Щодо доводів відповідача про те, що
знесення об'єкту самочинного
будівництва є крайнім заходом, який
допускається лише за умови
неможливості застосувати до порушника
інші заходи реагування суд зазначає
Частиною 7 ст.376 Цивільного кодексу
України передбачено, що у разі
істотного відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил
суд за позовом відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво,
зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

Суд зазначає, що у спірному випадку
здійснення перебудови самовільно
збудованого об'єкту нерухомості є
неможливим, оскільки таке допускається
за умови істотного відхилення від
проекту, а ОСОБА_3 проект щодо спірного
об'єкту нерухомості не затверджувався.

Таким чином, суд дійшов висновку про
правомірність вимог позивача щодо
знесення самовільно збудованого
об'єкту нерухомості.

Згідно з ч.1 ст.38 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
у разі виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта, перебудова якого з
метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа органу
державного архітектурно-будівельного
контролю видає особі, яка здійснила
(здійснює) таке будівництво, припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил з визначенням строку для
добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк
добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі, орган
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого об'єкта
та компенсацію витрат, пов'язаних з
таким знесенням.

З аналізу вказаного нормативного
положення випливає, що ІДАБК у
Львівській області володіє достатніми
повноваженнями для винесення приписів
про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил, в т.ч.
приписів про знесення самочинного
збудованого об'єкта нерухомості, а
також для звернення до суду з позовом у
разі їх невиконання.

Відповідно до ч.2 ст.38 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» за рішенням суду самочинно
збудований об'єкт підлягає знесенню в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України, з компенсацією
витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта,
за рахунок особи, яка здійснила
(здійснює) таке самочинне будівництво.
Замовником робіт із знесення
зазначеного об'єкта є орган державного
архітектурно-будівельного контролю, за
позовом якого прийнято відповідне
рішення суду.

У межах цього спору позивач просить суд
зобов'язати відповідача виконати
вимоги припису №118/11-з від 06.11.2013р., а
саме: знести об'єкт самочинного
будівництва прибудови до квартири
АДРЕСА_1 (влаштовану над самочинною
прибудовою до АДРЕСА_2) та привести
АДРЕСА_1 до попереднього стану (згідно з
технічною документацією на квартиру).
Проте, суд зазначає, що ст.38 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності»
передбачений інший порядок знесення
об'єктів самочинного будівництва, а
саме такі роботи виконуються за
замовленням органу державного
архітектурно-будівельного контролю з
компенсацією витрат, пов'язаних із
знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка
здійснила таке самочинне будівництво.

З огляду на наведене, суд вважає, що
позивач обрав неправильний спосіб
захисту, оскільки знесення самочинно
збудованого об'єкта нерухомості слід
здійснювати за замовленням ІДАБК у
Львівській області з компенсацією
витрат, пов'язаних із таким знесенням,
за рахунок ОСОБА_3.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги Інспекції ІДАБК у
Львівській області є законними і
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади і їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає,
що суди при вирішенні справи керуються
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному та об'єктивному
дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню частково.

У відповідності до вимог ст. 94 КАС
України судові витрати стягненню зі
сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Адміністративний позов задовольнити
частково.

2. Знести об'єкт самочинного
будівництва прибудови до АДРЕСА_1
(влаштовану над прибудовою АДРЕСА_2) та
привести АДРЕСА_1 до попереднього стану
(згідно з технічною документацією на
квартиру) з компенсацією витрат,
пов'язаних із таким знесенням, за
рахунок ОСОБА_3.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду складений
і підписаний 04.06.2014р.

Суддя
А.Г.Гулик