Справа № 803/897/14
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року Справа № 803/897/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А. Я.,

при секретарі судового засідання
Піянзіну О. К.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Ковельської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення податкового
боргу,

ВСТАНОВИВ:

Ковельська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Волинській
області (Ковельська ОДПІ ГУ Міндоходів)
звернулася в суд із позовом про
стягнення з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 315 190
грн. 85 коп., в тому числі по податку на
додану вартість (ПДВ) в сумі 290 416 грн. 32
коп. та по податку з доходів фізичних
осіб в сумі 24 774 грн. 53 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач є платником
загальнодержавних податків та зборів,
однак в порушення норм податкового
законодавства за останнім рахується
податковий борг в сумі 315 190 грн. 85 коп., в
тому числі по ПДВ в сумі 290 416 грн. 32 коп.
та по податку з доходів фізичних осіб в
сумі 24 774 грн. 53 коп. Відповідачем не
погашено податковий борг у визначені
законодавством терміни, тому позивач
просить стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 податковий
борг по ПДВ в сумі 290 416 грн. 32 коп. та по
податку з доходів фізичних осіб в сумі
24 774 грн. 53 коп.

В судове засідання позивач
представника не направив, 20 травня 2014
року подав клопотання про розгляд
справи за відсутності його
представника. Позовні вимоги підтримує
в повному обсязі.

Відповідач заперечень проти позову не
подав. Копії ухвал про відкриття
провадження в адміністративній справі
та про закінчення підготовчого
провадження і призначення справи до
судового розгляду, а також повістка про
виклик до суду, надіслані відповідачу,
повернулись до суду з відміткою
відділення поштового зв'язку - «за
зазначеною адресою не проживає», тобто
не вручені адресату з незалежних від
суду причин, а тому відповідно до
частини одинадцятої статті 35 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважається, що останній належним чином
був повідомлений про розгляд справи.
Тому суд вважає можливим вирішення
справи на підставі наявних в ній
доказів.

У відповідності до статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
справу вирішено у відсутності сторін
на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши подані суду письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
приходить до висновку про необхідність
задовольнити позов з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності
Любомльською районною державною
адміністрацією Волинської області 7
листопада 2007 року та взятий на облік в
Любомльській міжрайонній державній
податковій інспекції (далі -
Любомльська МДПІ) як платник податків 8
листопада 2007 року за № 2376, що
підтверджується Свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця серії НОМЕР_2 та
довідкою № 756 від 8 листопада 2007 року.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 20 березня 2013 року
№ 229 «Про утворення територіальних
органів Міністерства доходів і зборів»
утворено як юридичні особи публічного
права територіальні органи
Міністерства доходів і зборів шляхом
реорганізації (приєднання) до
відповідних органів Міністерства
доходів і зборів територіальних
органів Державної податкової служби та
Державної митної служби. Так, утворено
Ковельську об'єднану державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів у Волинській
області шляхом приєднання Ковельської
об'єднаної державної податкової
інспекції ДПС та Любомльської
міжрайонної державної податкової
інспекції ДПС.

Таким чином, Ковельська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Волинській області є правонаступником
Любомльської міжрайонної державної
податкової інспекції ДПС.

Станом на 25 квітня 2014 року за
відповідачем рахується податковий
борг в сумі 315 190 грн. 85 коп., в тому числі
по ПДВ в сумі 290 416 грн. 32 коп. та по
податку з доходів фізичних осіб в сумі
24 774 грн. 53 коп., що підтверджується
розрахунком заборгованості по
податках і платежах до бюджету.

Податковий борг по ПДВ в сумі 290 416 грн. 32
коп. виник за рахунок несплати
відповідачем узгодженої суми
грошового зобов'язання донарахованого
Любомльською МДПІ згідно податкового
повідомлення-рішення від 14 травня 2010
року за № /0, прийнятого на
підставі акту перевірки від 6 травня 2010
року № 115/17-.

Податковий борг з податку з доходів
фізичних осіб в сумі 24 774 грн. 53 коп.
виник за рахунок несплати відповідачем
суми грошового зобов'язання
донарахованого Любомльською МДПІ
згідно податкового
повідомлення-рішення від 14 травня 2010
року за № /0, прийнятого на
підставі акту перевірки від 6 травня 2010
року № 115/17-.

Крім того, постановою Волинського
окружного адміністративного суду від 3
вересня 2010 року у справі 2а-1934/10/0370,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 12 грудня 2013 року, в задоволенні
адміністративного позову фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 до
Любомльської МДПІ про визнання
нечинними податкових
повідомлень-рішень №/0 та №/0
від 14 травня 2010 року відмовлено
повністю.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач вживав заходи спрямовані на
погашення податкового боргу, а саме:
відповідачу було надіслано податкову
вимогу від 24 вересня 2010 року № 1/195, яка
залишилася без належного реагування. В
зв'язку з введенням в дію Податкового
кодексу України від 2 грудня 2010 року №
2755-VI друга податкова вимога не
формувалася і не надсилалася та
рішення про стягнення коштів та продаж
інших активів платника податків не
приймалося.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті
36, пунктом 38.1 статті 38 Податкового
кодексу України, передбачено, що
платники податків зобов'язані
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.
Податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи. Виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
грошове зобов'язання платника податків
- сума коштів, яку платник податків
повинен сплатити до відповідного
бюджету як податкове зобов'язання
та/або штрафну (фінансову) санкцію, що
справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним вимог
податкового законодавства та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Сума узгодженого грошового
зобов'язання, згідно підпункту 14.175
пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу
України, (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання є податковим
боргом.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового
кодексу України визначено, що у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87
Податкового кодексу України орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Таким чином, оскільки за відповідачем
рахується податковий борг, щодо
наявності та розміру якого
відповідачем не подано до суду
письмових заперечень, вжиті податковим
органом заходи не призвели до його
погашення, тому позовні вимоги про
стягнення з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 315 190
грн. 85 коп., в тому числі по ПДВ в сумі 290
416 грн. 32 коп. та по податку з доходів
фізичних осіб в сумі 24 774 грн. 53 коп.
підлягають до задоволення.

Керуючись частиною третьою статті 160,
статтями 128, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, на підставі Податкового
кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) в дохід Державного
бюджету Любомльського району
податковий борг по податку на додану
вартість в сумі 290 416 (двісті дев'яносто
тисяч чотириста шістнадцять) грн. 32 коп.
та в дохід місцевого бюджету
Гущенської сільської ради податковий
борг по податку з доходів фізичних осіб
в сумі 24 774 (двадцять чотири тисячі
сімсот сімдесят чотири) грн. 53 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Суддя
А. Я. Ксензюк