Справа № 2а-7254/11/1512
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-7254/11/1512

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції:
Калашнікова(Бойко) Ольга Іванівна
Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченко
В.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Київського районного суду
м.Одеси від 15 лютого 2012 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до Департаменту
праці та соціальної політики Одеської
міської ради про стягнення щорічної
разової грошової допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

23.12.2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради про
визнання незаконними дій та стягнення
недосплаченої одноразової грошової
допомоги до 05 травня в розмірі 5
мінімальних пенсій за віком за 2009, 2010 та
2011 р.р., з урахуванням проведених
виплат.

В обґрунтування позову, позивачка
зазначила, що є учасником бойових дій,
на підставі ст.12 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» має право на
отримання щорічної грошової допомоги
до 05 травня в розмірі 5 мінімальних
пенсій за віком. Однак, за 2009-2011 роки
зазначена допомога була нарахована та
виплачена відповідачем в значно
меншому розмірі.

Ухвалою Київського районного суду
м.Одеси від 15 лютого 2012 року позовні
вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення
недосплаченої одноразової грошової
допомоги до 05 травня в розмірі 5
мінімальних пенсій за віком за період з
2009-2010 р.р. - залишено без розгляду.

Постановою Київського районного суду
м.Одеси від 15 лютого 2012 року у
задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в
частині стягнення недосплаченої
одноразової грошової допомоги до 05
травня в розмірі 5 мінімальних пенсій
за віком за 2011 р. - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду 1-ї інстанції, ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій
зазначає, що судом, при винесенні
оскаржуваної постанови порушено норми
процесуального та матеріального права
та просить скасувати постанову
Київського районного суду м.Одеси від
15.02.2012 р., прийняти нову постанову, якою
задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю
та/або неприбуття жодної з осіб, які
беруть участь у справі, сповіщених
належним чином про дату, час і місце
судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача та
перевіривши матеріали і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про наявність
підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1, відповідно посвідчення
серії НОМЕР_1, є учасником бойових дій.

У 2011 р. позивачці була виплачена разова
грошова допомога до 05 травня у розмірі
460 грн.

Приймаючи рішення по справі та
відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач не мав право на отримання
грошової допомоги у 2011 р. в розмірі,
встановленому Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» - 5 мінімальних
пенсій за віком (з урахуванням
виплаченої частини).

Однак, судова колегія не
погоджується з цими висновками суду
першої інстанції, виходячи з
наступного.

Відповідно до приписів ст.12
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» в редакції, що діяла на момент
виникнення спірних правовідносин,
щорічно до 5 травня учасникам бойових
дій, статус якого має позивач,
виплачується разова грошова допомога у
розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

Згідно частинам 1 та 4 ст. 17-1 названого
Закону вказану виплату здійснюють
органи праці та соціального захисту
населення через відділення зв'язку або
через установи банків (шляхом
перерахування на особовий рахунок
отримувача) пенсіонерам - за місцем
отримання пенсії, а особам, які не є
пенсіонерами, - за місцем їх проживання
чи одержання грошового утримання.
Особи, які не отримали разової грошової
допомоги до 5 травня, мають право
звернутися за нею та отримати її до 30
вересня відповідного року, в якому
здійснюється виплата допомоги.

Однак, Законом України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» частину 5 статті 12
Закону «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
викладено в новій редакції, відповідно
до якої інвалідам війни щорічно до 5
травня виплачується разова грошова
допомога у розмірах, які визначаються
Кабінетом Міністрів України в межах
бюджетних призначень, встановлених
законом про Державний бюджет України.
Положення вказаної статті у 2011 р. не
змінювалось та не встановлювались інші
розміри разової грошової допомоги.

Положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» щодо
встановлення на 2008 рік розміру
щорічної допомоги до п'ятого травня
учасникам бойових дій - втратило
чинність, як таке, що визнано
неконституційним, на підставі Рішення
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року №10-рп/08.

Таким чином, з 22 травня 2008 року
відновлено дію частини 5 статті 12
Закону «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»,
відповідно до якої розмір грошової
допомоги учасникам бойових дій має
становити 5 мінімальних пенсій за
віком.

Отже, наявність у позивача права на
отримання допомоги у вказаному розмірі
є визначальним для вирішення даного
спору.

Крім того, це право гарантується і ч. 2
ст.46 Конституції України.

Правові засади формування та
застосування державних соціальних
стандартів і нормативів, спрямованих
на реалізацію закріплених
Конституцією України та законами
України основних соціальних гарантій,
до яких відносяться і пенсії,
визначаються Законом України «Про
державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії».

Відповідно до ст.17 зазначеного Закону
мінімальний розмір пенсії за віком, як
основна державна соціальна гарантія,
встановлюється законами.

Встановлення ж розміру мінімальної
пенсії за віком Кабінетом Міністрів
України суперечить наведеним нормам
закону.

Крім того, слід зазначити, що згідно з
положеннями ч.3 ст.46 Конституції
України, пенсії, інші види соціальних
виплат та допомоги, що є основним
джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчий
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Із врахуванням наведеної
конституційної норми, розмір
мінімальної пенсії за віком, з якого
має обраховуватися щорічна разова
грошова допомога позивачу, не може бути
нижчим від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Аналогічне положення щодо визначення
розміру мінімальної пенсії за віком
міститься в ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», який набрав
чинності з 01 січня 2004 року.

Так, відповідно до ч.1 ст.28 названого
Закону мінімальний розмір пенсії за
віком за наявності у чоловіків - 25, а у
жінок - 20 років страхового стажу
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.

Будь-якими іншими чинними
законодавчими актами розмір
мінімальної пенсії за віком не
визначається.

З врахуванням викладеного, колегія
суддів апеляційного суду приходить до
висновку щодо не взяття до уваги
положень ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, оскільки наявність такої
норми та відсутність іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання грошової допомоги у
встановлених законом розмірах.

Безпідставними є і посилання
відповідача на відсутність коштів щодо
забезпечення виплати зазначеної
грошової допомоги у вказаному розмірі,
оскільки органи державної влади не
можуть посилатися на відсутність
коштів як на причину невиконання своїх
зобов'язань.

За таких обставин, судова колегія
доходить висновку, що ОСОБА_1 має право
на отримання щорічної допомоги до 5
травня у розмірі, встановленому ст.12
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та що, судом першої інстанції,
в даному випадку, було грубо порушено
норми матеріального і процесуального
права, що, в свою чергу, призвело до
неправильного вирішення справи, до
того ж, висновки суду не відповідають
обставинам справи та ґрунтуються на
невірному тлумаченні норм діючого у
цій сфері законодавства.

Враховуючи, що судом першої інстанції
порушені норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, а також, що висновки суду не
відповідають обставинам справи, судова
колегія, керуючись ст..ст.202 КАС України,
вважає необхідним скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову
постанову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду
м.Одеси від 15 лютого 2012 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зобов'язати Департамент праці та
соціальної політики Одеської міської
ради здійснити перерахунок і виплатити
ОСОБА_1 одноразову грошову щорічну
допомогу до 05 травня, відповідно до ст.12
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» у розмірі восьми мінімальних
пенсій за віком, встановленої ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за 2011 рік, з урахуванням
фактично проведених виплат за вказаний
період.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Ю.В. Осіпов

Судді:
О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко