Справа № 826/4401/14
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2014 року 08:10
№ 826/4401/14
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді Шулежка В.П.,
при секретарі Пасічнюк С.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до Київської обласної ради, за
участю третьої особи - товариства з
обмеженою відповідальністю
«Томилівська дача» про визнання
незаконним та скасування рішення в
З позовом до Окружного
адміністративного суду міста Києва
звернулись ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Київської обласної
ради, за участю третьої особи -
товариства з обмеженою
відповідальністю «Томилівська дача»
про визнання незаконним та скасування
рішення від 17.09.2013р. №667-34-VІ в частині
надання у користування мисливськими
угіддями для ведення мисливського
господарства терміном на 25 років ТОВ
«Томилівська дача» загальною площею 4874
га на території Білоцерківського
району та в межах згідно з додатком 3.

Свої позовні вимоги позивачі
обґрунтовують тим, що відповідно до
подання Державного агентства лісових
ресурсів України від 15.08.2013р. №03-01/3355-13
до Київської обласної ради направлені
матеріали про надання у користування
мисливських угідь на території
Білоцерківського району ТОВ
«Томилівська дача», та зазначено, що
матеріали направляються за
погодженням землевласників та
землекористувачів.

Але такі твердження не відповідають
дійсності, оскільки жодних погоджень
позивачі як власники земельних ділянок
ні до Томилівської сільської ради, ні
до Білоцерківської районної державної
адміністрації не надавали.

У судовому засіданні представники
позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали
повністю, просили суд позов
задовольнити.

ОСОБА_5 у судове засідання не прибула,
явку свого уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечила, через канцелярію суду
подала клопотання про розгляд справи
за її відсутності.

Представник відповідача проти
заявлених позовних вимог заперечував з
підстав, викладених у письмових
запереченнях та зазначив суду, що
Київською обласною радою при прийнятті
оскаржуваного рішення отримано
погодження відповідного користувача
земельних ділянок, а не власника, що
допускається ст. 22 Закону України «Про
мисливське господарство та полювання».

Окрім того, відповідно до пункту 3
оскаржуваного рішення Київському
обласному та по м. Києву управлінню
лісового та мисливського господарства
доручено укласти із ТОВ «Томилівська
дача» договір про умови ведення
мисливського господарства. Таким
чином, всі неузгодженні питання, права
та обов'язки користувачів угідь
регулюються положеннями відповідного
договору, за яким користувачі
отримують певні права та на них
покладаються відповідні обов'язки.

Представник третьої особи явку свого
уповноваженого представника у судове
засідання не забезпечив, хоча про дату,
час та місце судового засідання
повідомлений належним чином, письмових
заперечень чи пояснень суду не надав.

Відповідно до вимог частини шостої
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене та з
урахуванням вимог ст.128 КАС України, суд
прийшов до висновку про доцільність
розгляду справи у письмовому
провадженні на підставі наявних
матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали судом
встановлено наступне.

Відповідно до подання Державного
агентства лісових ресурсів України від
15.08.2013р. №03-01/3355-13 до Київської обласної
ради направлені матеріали про надання
у користування мисливських угідь на
території Білоцерківського району ТОВ
«Томилівська дача» загальною площею 6138
га.

У вказаному поданні зазначено, що
матеріали направляються за
клопотанням Київського обласного та по
м. Києву управління лісового та
мисливського господарства,
Білоцерківської районної державної
адміністрації, за погодженням
землевласників та землекористувачів.

Окрім того, у листі голови Київської
обласної державної адміністрації від
16.09.2013р. № 11-20/17259 «Про погодження
подання» зазначено, що структурними
підрозділами Київської обласної
державної адміністрації розглянуто
листи Державного агентства лісових
ресурсів України стосовно погодження
подання від 15.08.2013р. № 03-01/4455-13 про
надання у користування мисливських
угідь площею 6138 га ТОВ «Томилівська
дача» на території Білоцерківського
району Київської області.

За результатами розгляду, керуючись
Законами України «Про місцеві державні
адміністрації», «Про мисливське
господарство та полювання» у вказаному
листі повідомлено, що Київська
облдержадміністрація погоджує, за
умови врахування інформації,
зазначеної у листах департаменту
екології та природних ресурсів
Київської обласної державної
адміністрації від 16.09.2013р. №05.2-08.2/376 та
від 16.09.2013р. №05.2-08.2/379 вищезазначене
подання Державного агентства лісових
ресурсів України про надання у
користування мисливських угідь площею
6138 га ТОВ «Томилівська дача» на
території Білоцерківського району
Київської області.

Рішенням Київської обласної ради
шостого скликання від 17.09.2013р. № 667-34-VІ
«Про закріплення мисливських угідь на
території Київської області», зокрема,
надано у користування мисливськими
угіддями для ведення мисливського
господарства терміном на 25 років ТОВ
«Томилівська дача» загальною площею 4874
га на території Білоцерківського
району та в межах згідно з додатком 3.

Підставою прийняття оскаржуваного
рішення Київської обласної ради є
надання погодження Білоцерківською
районною державною адміністрацією на
користування ТОВ «Томилівська дача»
мисливськими угіддями на території
Білоцерківського району (лист
погодження від 18.07.2013р. № 1272/06-27).

Вважаючи оскаржуване рішення таким, що
порушує їх права та свободи, позивачі
звернулись до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 13 Конституції України
земля, її надра, атмосферне повітря,
водні та інші природні ресурси, які
знаходяться в межах території України,
природні ресурси її континентального
шельфу, виключної (морської)
економічної зони є об'єктами права
власності Українського народу. Від
імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 9 Закону України «Про
мисливське господарство та полювання»
від 22.02.2000р. № 1478-III (надалі Закон №
1478-III), до повноважень Верховної Ради
Автономної Республіки Крим, обласних,
районних, Київської і Севастопольської
міських рад у галузі мисливського
господарства та полювання належить:
затвердження відповідних програм
розвитку мисливського господарства;
вирішення в установленому порядку
питань надання і користування
мисливських угідь; вирішення інших
питань у межах своїх повноважень.

Закон № 1478-III визначає правові,
економічні та організаційні засади
діяльності юридичних і фізичних осіб у
галузі мисливського господарства та
полювання, забезпечує рівні права усім
користувачам мисливських угідь у
взаємовідносинах з органами державної
влади щодо ведення мисливського
господарства, організації охорони,
регулювання чисельності, використання
та відтворення тваринного світу.

Згідно зі статтею 22 Закону № 1478-III,
мисливські угіддя для ведення
мисливського господарства надаються у
користування Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, обласними,
Київською та Севастопольською
міськими радами за поданням місцевого
органу спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади у
галузі мисливського господарства та
полювання, погодженим з Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
обласними, Київською та
Севастопольською міськими державними
адміністраціями, місцевими органами
спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади у
галузі охорони навколишнього
природного середовища, а також
власниками або користувачами
земельних ділянок.

Таким чином, запровадження на
законодавчому рівні погоджень всіх
землекористувачів зумовлене
необхідністю узгодження реалізації
власниками земельних ділянок, на яких
знаходиться мисливське угіддя, прав на
землю з реалізацією користувачем
мисливських угідь права на ці угіддя.

Провівши системний аналіз
вищезазначених норм права, суд дійшов
до висновку, що право на користування
мисливськими угіддями може виникнути
лише за наявності згоди всіх без
виключення землевласників та
землекористувачів, отриманої у
встановленому законодавством порядку.

Судом встановлено, що позивачі є
власниками земельних ділянок, які
передані для ведення мисливського
господарства ТОВ «Томилівська дача».

Право власності позивачів
підтверджуються копіями державних
актів серії ЯБ № 150326, виданого на ім'я
ОСОБА_4, серії ЯБ № 137839 на ім'я ОСОБА_5,
серії ЯБ № 148072 на ім'я ОСОБА_3, серії ЯБ
№ 150351 на ім'я ОСОБА_2, серії ЯД № 721862 на
ім'я ОСОБА_1

При цьому, слід зазначити, що згідно зі
статтею 22 Закону № 1478-III власники та
користувачі земельних ділянок мають
переважне право на користування
мисливськими угіддями.

Проте, всупереч положенням вказаної
статті Закону № 1478-III погодження на
передачу спірних мисливських угідь
землевласниками ні до Томилівської
сільської ради, ні до Білоцерківської
РДА надано не було.

Таким чином, право користування
мисливськими угіддями може вплинути
лише за наявності згоди всіх без
виключення землевласників та
землекористувачів, отриманої у
встановленому законодавством порядку.

Зокрема, як встановлено судом позивачі,
як власники земельних ділянок, що були
надані у користування для ведення
мисливського господарства терміном на
25 років ТОВ «Томилівська дача», своєї
згоди у встановленому законодавством
порядку не надавали.

Вказані обставини підтверджуються
наданими під час судового розгляду
справи поясненнями представників
позивачів.

Більш того, в судовому засіданні
представник відповідача пояснив, що
перевіряючи вказані обставини та
відповідні документи, з'ясовано, що
дійсно позивачами, тобто власниками
земельних ділянок, що були надані у
користування для ведення мисливського
господарства, не було надано погоджень,
у зв'язку з чим проти скасування
спірного рішення не заперечував.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що оскаржуване рішення
прийняте відповідачем з порушенням
процедури, без обов'язкового
погодження передачі у користування
мисливських угідь із землевласниками,
а відтак рішення є незаконним та
підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку відповідач, як суб'єкт
владних повноважень не виконав
покладений на нього законом обов'язок і
не довів правомірність прийняття
оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог і наявність підстав для їх
задоволення.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати
рішення Київської обласної ради від
17.09.2013р. №667-34-VІ в частині надання у
користування мисливськими угіддями
для ведення мисливського господарства
терміном на 25 років ТОВ «Томилівська
дача» загальною площею 4874 га на
території Білоцерківського району та в
межах згідно з додатком 3.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Окружного адміністративного суду
міста Києва апеляційної скарги на
постанову протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя
В.П. Шулежко