Справа № 805/5888/14
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 р.
Справа № 805/5888/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд в складі головуючого судді
Тарасенка І.М., розглянувши в порядку
письмового провадження,
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
місті Єнакієве Донецької області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання України в
місті Єнакієве про стягнення
заборгованості за період 01.01.2014 року по
31.03.2014 року у сумі 457, 02 грн., -

В С Т
А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
місті Єнакієве Донецької області
звернулось до Донецького окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в місті Єнакієве
про стягнення заборгованості за
період 01.01.2014 року по 31.03.2014 року у сумі
457, 02 грн.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що на обліку в Управління
Пенсійного фонду України в місті
Єнакієве Донецької області (далі -
позивач) знаходиться ОСОБА_1, який є
інвалідом 3 групи та отримує пенсію по
інвалідності в наслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, що
підтверджується актом про нещасний
випадок на виробництві від 31.08.1978 року
та довідкою МСЕК.

Позивач вказує, що відповідач
відмовився відшкодовувати зазначені
вище суми. Просить стягнути з
відповідача виплачені пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 року по 31.03.2014
року у сумі 457, 02 грн.

Позивач у судове засідання не заявився,
про дату, час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином. 29.05.2014
року через канцелярію суду за Вх. №
19476/14 позивачем надано клопотання про
розгляд справи без участі
представника, у зв'язку із зайнятістю в
іншому процесі.

Відповідач у судове засідання не
заявився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином.29.05.2014 року через канцелярію суду
за Вх. № 19460/14 представником
відповідача надано клопотання про
розгляд справи в порядку письмового
провадження.

Також, відповідачем 28.05.2014 року через
канцелярію суду за Вх.№19366/14 надані
письмові заперечення, відповідно до
яких просив відмовити у задоволені
позову з огляду на його
необґрунтованість.

Крім того, в письмових заперечення
відповідач зазначає, що справа ОСОБА_1
до відділення Фонду не передавалася та
даний потерпілий на обліку у
відповідача не знаходиться, тому
відшкодовувати витрати відділення
Фонду не повинно.

Відповідач у своїх запереченнях
посилався на пункт 2 ст. 7 ("Прикінцеві
положення") Закону України "Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності",
який набрав чинності з 01.04.2001 року,
встановлено, що Фонд сплачує страхові
виплати та надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), які
потерпіли на виробництві до 01.04.2001 року,
з того часу, коли відповідні
підприємства передали в установленому
порядку фонду документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу за
відсутності сторін на підставі наявних
у справі документів.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач - Управління Пенсійного фонду
України в м. Єнакієве Донецької області
є органом виконавчої влади, який в цих
правовідносинах здійснює
повноваження, покладені на нього ст. 12
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", Положенням про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 6 квітня
2011 року № 384/2011 з наступними змінами та
доповненнями.

У відповідності до п. 12 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", у період до перетворення
Пенсійного фонду України в
неприбуткову самоврядну організацію
він функціонує як центральний орган
виконавчої влади на підставі норм
цього Закону (крім норм, зазначених в
абзаці шостому пункту 1 цього розділу)
та Положення про Пенсійний фонд
України, яке затверджує Президент
України. Бюджет Пенсійного фонду
України в зазначений період затверджує
Кабінет Міністрів України.

Згідно зі ст. 1 Положення про Пенсійний
фонд України, затвердженого Указом
Президента України від 6 квітня 2011 року
N 384/2011 з наступними змінами та
доповненнями, Пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Віце-прем'єр-міністра
України - Міністра соціальної політики
України.

Згідно із ст. 7 Положення, Пенсійний
фонд України здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
утворені в установленому порядку
територіальні органи.

У відповідності до ст. 4 вказаного
Положення організовує, координує та
контролює роботу головних управлінь
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, управлінь у районах,
містах, районах у містах, а також
управлінь у містах та районах (далі -
територіальні органи) щодо
забезпечення додержання
підприємствами, установами,
організаціями та громадянами актів
законодавства про пенсійне
забезпечення і законодавства про збір
та ведення обліку єдиного внеску;
повного і своєчасного обліку платників
єдиного внеску; забезпечення збору та
ведення обліку надходжень від сплати
єдиного внеску, інших коштів
відповідно до законодавства;
здійснення контролю за додержанням
законодавства про збір та ведення
обліку єдиного внеску, про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, правильністю нарахування,
обчислення, повнотою і своєчасністю
сплати єдиного внеску, страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування (далі -
страхові внески) та інших платежів,
призначенням (перерахунком) і виплатою
пенсій, щомісячного довічного
грошового утримання суддям у відставці
та іншими виплатами, які згідно із
законодавством здійснюються за
рахунок коштів Пенсійного фонду
України, інших джерел, визначених
законодавством; стягнення у
передбаченому законодавством порядку
своєчасно не нарахованих та/або не
сплачених сум єдиного внеску,
страхових внесків та інших платежів;
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання та інших виплат,
які згідно із законодавством
здійснюються за рахунок коштів
Пенсійного фонду України та інших
джерел, визначених законодавством.

Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" встановлено, що
страхування від нещасного випадку
здійснює Фонд соціального страхування
від нещасних випадків - некомерційна
самоврядна організація, що діє на
підставі статуту, який затверджується
її правлінням.

Виконавча дирекція Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань відповідно до п. 1.1
Загальних положень про виконавчу
дирекцію Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 15 від 20.04.2001 року (із наступними
змінами та доповненнями) є постійно
діючим виконавчим органом правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України (далі -
Фонд), що здійснює реалізацію завдань
та основних принципів страхування від
нещасного випадку.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач направив на адресу відповідача
акти щомісячної звірки витрат по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Проте, зазначені акти
звірок відділенням Фонду не підписані
у повному обсязі, а саме не врахована
сума по особовій справі ОСОБА_1, якому
виплачено пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, який отримав трудове
каліцтво за період з 01.01.2014 року по
31.03.2014 року у сумі 457, 02 грн.

Відповідно до зазначених актів
відділення Фонду не приймає суму
витрат по особовій справі пенсіонера
ОСОБА_1, який з 01.02.1991р. визнаний
інвалідом 3 групи, отримує з 1992 року
пенсію, згідно довідок МСЕК інвалідом
позивач став внаслідок нещасного
випадку на виробництві, який стався
31.08.1979 р. м.Єнакієве.

Стаття 19 Конституції України
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З набранням чинності Закону України
від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (надалі - Закон № 1105),
обов'язок щодо відшкодування шкоди,
заподіяної працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті при настанні страхового
випадку, зокрема, виплати йому або
особам, які перебувають на його
утриманні пенсій по інвалідності у
зв'язку із втратою годувальника,
покладено на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань (підпункти "г", "д" пункту 1
статті 21 Закону). Відповідно до
частини 2 статті 24 Закону № 1105, якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Згідно з частиною 2 статті 7 Закону
України від 22 лютого 2001 року № 2272-III "Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
(далі - Закон № 2272-III) Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
сплачує страхові виплати та надає
соціальні послуги працівникам (членам
їх сімей), які потерпіли на виробництві
до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли
відповідні підприємства передали в
установленому порядку Фонду документи,
що підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку. Потерпілі, документи яких не
передані до Фонду, продовжують
отримувати належні виплати та
соціальні послуги від свого
роботодавця, Пенсійного фонду України
та Фонду соціального страхування
України.

Відповідно до статті 21 Закону № 1105 та
Порядку відповідач зобов'язаний у
встановленому законом порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, а саме суму пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, суму пенсії
у зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, допомога на поховання
сім'ї померлого, суми витрат Пенсійного
фонду з виплати і доставки вказаних
пенсій. Наведений перелік
відшкодування шкоди при ушкодженні
здоров'я являється вичерпним та
розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно із ч. 16 ст. 34 Закону України №
1105-XIV виплата пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання провадиться потерпілому
відповідно до законодавства про
пенсійне забезпечення, крім випадків,
передбачених пунктом 2 статті 8 та
статтею 9 цього Закону.

Частиною 3 статті 30 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року, № 1058 ІV
(далі - Закон № 1058 ІV) передбачено, що
пенсія по інвалідності від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання призначається відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Статтею 7 Закону України №2272 від 22.02.2001
р. "Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" передбачено, що органи
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків,
починаючи з 01 квітня 2001 року,
відшкодовують органам Пенсійного
фонду пенсії, сплачені особам, яким
призначено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Механізм відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві Пенсійному
фонду України витрат, пов'язаних з
виплатою пенсій по інвалідності та у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок нещасного випадку на
виробництві визначено Порядком,
затвердженим постановою правління ПФУ
від 03.03.2003 р. № 5-4 та правління Фонду
соцстрахування від нещасних випадків
України від 04.03.2003 р. № 4, зареєстрованим
у Міністерстві юстиції України 16.05.2003р.
за №376/7697.

П. 2 вказаного Порядку визначає
механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України (далі - Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків) Пенсійному фонду України
(далі - Пенсійний фонд) витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що
органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10
числа місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 1), та списку
померлих осіб і осіб, знятих з обліку з
інших причин, які отримували пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 2), проводять з
відділеннями виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
районах та містах обласного значення
(далі - відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків) звірку витрат за
особовими справами потерпілих,
складають акт щомісячної звірки витрат
за особовими справами потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 3), у якому
визначають загальну суму витрат, що
підлягає відшкодуванню, та до 15 числа
місяця, наступного за звітним, подають
його відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду ' України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі - головні
управління Пенсійного фонду) і
управлінням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Згідно ст. 10 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" - пенсійне
забезпечення громадян здійснюється
органами Пенсійного фонду України, а
ст. 81 цього Закону передбачено, що
призначення пенсій і оформлення
документів для їх виплати здійснюється
органами Пенсійного фонду України.

Відповідно ч.1 ст. 1 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", - громадяни
України мають право на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених Законом.

Згідно ч.2 ст. 2 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", якою встановлено, що
особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР про відшкодування шкоди,
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до
вищевказаного Закону.

Відповідно ст. 24 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесення витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат,
тобто, колегія суддів вважає, що
Пенсійний фонд має право звернутися до
Фонду соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат з
виплати пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, факт отримання
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві ОСОБА_1
підтверджений актом про нещасний
випадок на виробництві та довідкою
МСЕК.

Враховуючи наведене та те, що факт
отримання інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві
підтверджений актом про нещасний
випадок на виробництві та довідкою
МСЕК, суд вважає позовну заяву такою, що
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Оскільки постановами Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 06.06.2013 року у справі № 805/3941/13-а, від
07.06.2013 р. у справі №805/14252/13-а, від 17.03.2014 у
справі 805/1908/14 вже були встановлені
обставини відносно ОСОБА_1, суд прийняв
до відома встановлені обставини у
вищезазначених постановах, які не
підлягають повторному доказуванню.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна, довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на зазначене та беручи до
уваги докази, які наявні у матеріалах
справи, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги Управління Пенсійного фонду
України в місті Єнакієве Донецької
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в місті Єнакієве
про стягнення заборгованості за
період 01.01.2014 року по 31.03.2014 року у сумі
457, 02 грн. підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.2-15, 17-18, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99,
104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

П О С Т А
Н О В И В:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в місті
Єнакієве Донецької області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання України в
місті Єнакієве про стягнення
заборгованості за період 01.01.2014 року по
31.03.2014 року у сумі 457, 02 грн.- задоволено.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в місті Єнакієве
() на користь Управління
Пенсійного фонду України в місті
Єнакієве Донецької області() заборгованість за період 01.01.2014
року по 31.03.2014 року у сумі 457(чотириста
п'ятдесят сім) грн. 02 коп.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд з одночасним надісланням
апеляційної скарги особою, яка її подає
до Донецького апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
складання постанови в повному обсязі
відповідно до статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Тарасенко І.М.