Справа № 826/4952/14
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2014-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2014 року 11:05
№ 826/4952/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Скочок Т.О., при секретарі Новик В.М.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомПублічного акціонерного
«Укргазвидобування»доУправління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області (відповідач-1) Відділу
державної виконавчої служби
Машівського районного управління
юстиції Полтавської області
(відповідач-2) провизнання дій
протиправними та скасування постанов, -
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернулося Публічне
акціонерне товариство
«Укргазвидобування» (надалі - позивач
або ПАТ «Укргазвидобування») з позовом
до Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області (надалі -
відповідач-1), Відділу державної
виконавчої служби Машівського
районного управління юстиції
Полтавської області (надалі -
відповідач-2), в якому просить:
- визнати протиправними дії
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області з винесення
постанови ВП №42564020 від 20.03.2014 року про
відкриття виконавчого провадження;
- визнати протиправними дії Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області з винесення постанови ВП №42563727
від 20.03.2014 року про відкриття
виконавчого провадження;
- визнати протиправними дії Відділу
державної виконавчої служби
Машівського районного управління
юстиції Полтавської області щодо
винесення постанови ВП №7986231 від 02.07.2008
року про стягнення з боржника
- скасувати постанову Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області від 20.03.2014 року ВП №42564020 про
відкриття виконавчого провадження;
- скасувати постанову Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області від 20.03.2014 року ВП №42563727 про
відкриття виконавчого провадження;
- скасувати постанову Відділу
державної виконавчої служби
Машівського районного управління
юстиції Полтавської області щодо
винесення постанови від 02.07.2008 року ВП
№ 7986231 про стягнення з боржника
- судові витрати покласти на
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05.05.2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі, закінчено
підготовче провадження та призначено
справу до судового розгляду у судовому
засіданні на 15.05.2014 року.
В обґрунтування позовних вимог
представник позивача зазначає, що
оскаржувані постанови винесені
відповідачем в порушення вимог
положень Закону України «Про виконавче
У судове засідання 15.05.2014 року з'явився
представник позивача, який позовні
вимоги підтримав у повному обсязі та
просив суд задовольнити їх з підстав,
викладених у позовній заяві.
Відповідачі у судове засідання не
з'явилися, явку своїх представників не
забезпечили, хоча належним чином
повідомлені про дату, час та місце
судового розгляду у відповідності до
положень ст. 35 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України), що
підтверджується наявними у матеріалах
справи повідомленнями про вручення
поштового відправлення. Про причини
неявки у судове засідання суду не
повідомляли, клопотань чи заяв про
розгляд справи без їх участі або про
відкладення судового засідання не
Суд у судовому засіданні 15.05.2014 року на
підставі ч. 6 ст. 128 КАС України,
враховуючи відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта, ухвалив
про перехід до розгляду справи у
порядку письмового провадження.
При цьому, 20.05.2014 року від представника
відповідача-2 через канцелярію суду
надійшли письмові заперечення на
позов, в яких останній наголошував, що
оскаржувана постанова Відділу
державної виконавчої служби
Машівського районного управління
юстиції Полтавської області від 02.07.2008
року у ВП № 7986231 про стягнення з
боржника виконавчого збору винесена у
зв'язку з невиконанням боржником
судового рішення у добровільному
порядку, а, відтак, за твердженнями
останнього, є правомірною. Разом з тим,
витребуваних від відповідачів ухвалою
суду від 05.05.2014 року матеріалів
виконавчих проваджень до суду не
надійшло, з огляду на що справа
підлягає розгляду на підставі наявних
Розглянувши наявні в матеріалах справи
документи і матеріали, заслухавши
пояснення позивача, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає про наступне.
Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Відділу державної
виконавчої служби Машівського
районного управління юстиції від 25.06.2008
року відкрито виконавче провадження з
виконання наказу №20/38, виданого 31.03.2008
року Господарським судом Полтавської
області про стягнення з Дочірньої
компанії «Укргазвидобування»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» в особі філії
Управління з переробки газу та
газового конденсату на користь
стягнення з Дочірньої компанії
«Укртрансгаз» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» в особі філії Управління
магістральних газопроводів
«Харківтрансгаз» 29 878,67 грн. пені, 48 673,28
грн. інфляційних нарахувань, 3% річних в
сумі 10 496,94 грн., витрат по сплаті
державного мита у сумі 4 438,93 грн. та
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу у сумі 118
грн., а також встановлено боржнику
строк до 02.07.2008 року для добровільного
виконання наказу №20/38 від 31.03.2008 року
(ВП №7986231).
У межах вказаного виконавчого
провадження №7986231 винесено постанову
про стягнення з боржника виконавчого
збору від 02.07.2008 року, якою у зв'язку з
невиконанням наказу №20/38 від 31.03.2008
року в наданий боржнику термін
постановлено стягнути з боржника
виконавчий збір у розмірі 9 360,58 грн.
Також, у виконавчому провадженні №7986231
старшим державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області Конозом В.М.
винесено постанову про стягнення з
боржника - ПАТ «Укргазвидобування» -
витрат на проведення виконавчих дій у
сумі 51,87 грн. від 07.03.2014 року.
Надалі, старшим державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області Конозом В.М. за
результатами розгляду постанови про
закінчення виконавчого провадження ВП
№42563727 від 07.03.2014 року про примусове
виконання постанови №7986231, виданої
02.07.2008 року Відділом державної
виконавчої служби Машівського
районного управління юстиції
Полтавської області про стягнення з
ПАТ «Укргазвидобування» виконавчого
збору у розмірі 9 360,58 грн., винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 20.03.2014 року (ВП №42563727).
Також, старшим державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області Конозом В.М. за
результатами розгляду постанови про
закінчення виконавчого провадження ВП
№7986231 від 07.03.2014 року про примусове
виконання постанови №7986231, виданої
07.03.2014 року відділом примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області про стягнення з ПАТ
«Укргазвидобування» витрат на
проведення виконавчих дій у сумі 51,87
грн., винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження від 20.03.2014 року
(ВП №42564020).
Вважаючи дії відповідачів щодо
винесення постанов ВП №42564020 від 20.03.2014
року, ВП №42563727 від 20.03.2014 року та ВП
№7986231 від 02.07.2008 року протиправними, а
дані постанови такими, що підлягають
скасуванню, позивач звернувся з
позовом до суду.
Розглядаючи справу по суті, суд
виходить з наступного.
Нормативно-правовим актом, яким
врегульовано умови і порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до
закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку є Закон України
«Про виконавче провадження» від 21.04.1999
року № 606-XIV (надалі - Закон №606).
Відповідно до ст. 1 Закону №606,
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).
Частиною 1 ст. 6 Закону №606 визначено, що
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
Разом з тим, приписами ч. 1 ст. 11 Закону
№606 зазначено, що державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії,
зокрема, у процесі здійснення
виконавчого провадження накладати
стягнення у вигляді штрафу на фізичних,
юридичних та посадових осіб у випадках,
передбачених законом (п. 13 ч. 2 ст. 11
Закону №606).
Щодо позовних вимог про визнання
протиправними дії Відділу державної
виконавчої служби Машівського
районного управління юстиції
Полтавської області щодо винесення
постанови ВП №7986231 від 02.07.2008 року про
стягнення з боржника виконавчого збору
та скасування даної постанови суд
зазначає про наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону №606 у
редакції, яка діяла станом на момент
винесення оскаржуваної постанови ВП
№7986231 від 02.07.2008 року, у разі
невиконання рішення у строк,
установлений для добровільного його
виконання, з боржника постановою
державного виконавця, яка
затверджується начальником
відповідного органу державної
виконавчої служби, якому він
безпосередньо підпорядкований,
стягується виконавчий збір у розмірі 10
відсотків від фактично стягненої суми
або вартості майна боржника, яке
передане стягувачу за виконавчим
документом, а в разі невиконання
рішення немайнового характеру в строк,
встановлений для добровільного його
виконання, з боржника після повного
виконання рішення в тому ж порядку
стягується виконавчий збір у розмірі
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян з боржника -
громадянина і в розмірі п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян - з боржника - юридичної особи.

Наказом Міністерства палива та
енергетики України від 10.11.2005 року №568
до Переліку підприємств
паливно-енергетичного комплексу, які
прийняли рішення про участь у
процедурі погашення заборгованості та
відповідають вимогам пункту 1.1 статті 1
Закону України «Про заходи, спрямовані
на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу»,
включено Дочірню компанію
«Укргазвидобування» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України».

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону №606 у
редакції, яка діяла станом на момент
винесення оскаржуваної постанови ВП
№7986231 від 02.07.2008 року, виконавче
провадження підлягає обов'язковому
зупиненню, зокрема, у випадку внесення
підприємства паливно-енергетичного
комплексу до Реєстру підприємств
паливно-енергетичного комплексу, які
беруть участь у процедурі погашення
заборгованості відповідно до Закону
України «Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу».

Згідно п. 3.7 ст. 3 Закону України «Про
заходи, спрямовані на забезпечення
сталого функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу» від
23.06.2005 року №2711-ІV у редакції, яка діяла
станом на момент винесення
оскаржуваної постанови ВП №7986231 від
02.07.2008 року, на строк участі
підприємства паливно-енергетичного
комплексу у процедурі погашення
заборгованості підлягають зупиненню
виконавчі провадження та заходи
примусового виконання рішень щодо
цього підприємства, що підлягають
виконанню в порядку, встановленому
Законом України «Про виконавче
провадження».

Разом з тим, п. 3.4 ст. 3 Закону України
«Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу» (із змінами та доповненнями)
встановлено, що процедура погашення
заборгованості підприємствами
паливно-енергетичного комплексу діє до
1 січня 2014 року.

Таким чином, виконавче провадження
№7986231 підлягало зупиненню з моменту
його відкриття та до 1 січня 2014 року.

Разом з тим, за своєї правовою природою
виконавчий збір - це санкція
відповідальності майнового характеру,
що накладається на боржника за
невиконання рішення у строк,
встановлений для його самостійного
виконання.

З огляду на викладене вище, суд дійшов
висновку, що за наявності обставин, які
зумовлювали обов'язкове зупинення
виконавчого провадження, дії
відповідача-2 щодо прийняття постанови
від 02.07.2008 року у ВП №7986231 про стягнення
виконавчого збору є протиправними, а
сама постанова підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про визнання
протиправними дій Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області з винесенням постанов ВП №42563727
від 20.03.2014 року та ВП №42564020 від 20.03.2014
року про відкриття виконавчого
провадження та скасування вказаних
постанов суд зазначає про наступне.

У разі завершення виконавчого
провадження з виконання рішення
немайнового характеру та в разі
закінчення виконавчого провадження з
підстав, передбачених статтею 49 цього
Закону, якщо виконавчий збір не
стягнуто, державний виконавець не
пізніше наступного робочого дня після
завершення (закінчення) такого
виконавчого провадження відкриває
виконавче провадження за постановою
про стягнення виконавчого збору (ч. 7 ст.
29 Закону №606 тут і надалі у редакції, що
діяла станом на момент винесення
оскаржуваних постанов від 20.03.2014 року).

Вказані вище правові норми
кореспондуються також з приписами п.
3.7.4 Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої на виконання положень
Закону №606 наказом Міністерства
юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 у
редакції, що діяла станом на момент
винесення оскаржуваних постанов від
20.03.2014 року (надалі - Інструкція №512/5).

Водночас, вказана Інструкція №512/5
містить аналогічне положення й щодо
витрат на організацію та проведення
виконавчих дій.

Так, відповідно до п. 3.13.2 Інструкції
№512/5, у разі якщо виконавче провадження
було завершено, а витрати на
організацію та проведення виконавчих
дій не були стягнуті, постанова про
стягнення витрат на організацію та
проведення виконавчих дій виділяється
в окреме провадження в порядку,
передбаченому підпунктом 3.7.4 пункту 3.7
цього розділу.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 17 Закону №606,
відповідно до цього Закону, зокрема
постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій і
накладенням штрафу, підлягають
виконанню державною виконавчою
службою.

Державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону: 1) за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення; 2) за
заявою прокурора у випадках
представництва інтересів громадянина
або держави в суді; 3) у разі якщо
виконавчий лист надійшов від суду на
підставі ухвали про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду в порядку,
встановленому законом; 4) в інших
передбачених законом випадках (ч. 1 ст. 19
Закону №606).

При цьому, державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби (ч. 1 ст. 25 Закону №606).

Державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі: 1) пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання; 2)
неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом; 3) якщо
рішення, на підставі якого видано
виконавчий документ, не набрало
законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання; 4) пред'явлення виконавчого
документа до органу державної
виконавчої служби не за місцем або не
за підвідомчістю виконання рішення; 5)
якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення; 6)
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону; 6-1) офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури; 7) якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів; 8) наявності
інших передбачених законом обставин,
що виключають здійснення виконавчого
провадження (ч. 1 ст. 26 Закону №606).

З огляду на викладене вище вбачається,
що державний виконавець при винесенні
оскаржуваних постанов керувався
вищенаведеними положеннями Закону №606
та Інструкції №512/5, оскільки,
оскаржувані постанови винесені у
зв'язку з виділенням в окреме виконавче
провадження постанов про стягнення з
боржника виконавчого збору від 02.07.2008
року та стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій від 07.03.2014
року.

Враховуючи викладене вище, факт
скасування постанови про стягнення
виконавчого збору від 02.07.2008 року у ВП
№7986231 не є, на думку суду, підставою для
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження від 20.03.2014 року
у ВП №42563727, оскільки дана обставина
виникла вже після винесення
вищезазначеної оскаржуваної постанови
про відкриття виконавчого провадження,
а, відтак, станом на момент її винесення
відповідач-1 діяв у межах наданих йому
чинним законодавством повноважень.

Натомість, слід зазначити, що позивач
не позбавлений права на звернення до
відповідача-1 із заявою про закінчення
виконавчого провадження на підставі п.
4 ч. 1 ст. 49 Закону №606, положенням якого
передбачено, що виконавче провадження
підлягає закінченню, зокрема, у разі
скасування рішення суду або іншого
органу (посадової особи), на підставі
якого виданий виконавчий документ, або
визнання судом виконавчого документа
таким, що не підлягає виконанню.

Суд також критично оцінює твердження
представника позивача щодо
відсутності акта про витрати на
проведення виконавчих дій як підставу
для визнання протиправними дії
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області з винесенням
постанови ВП №42564020 від 20.03.2014 року про
відкриття виконавчого провадження та
скасування даної постанови, оскільки,
враховуючи предмет розглядуваного
позову, а також не наданням позивачем
доказів щодо скасування постанови про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій від 07.03.2014
року у ВП №7986231, яка і стала підставою
для винесення оскаржуваної постанови
про відкриття виконавчого провадження
від 20.03.2014 року у ВП №42564020.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їх посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії
відповідача, виходить з критеріїв
оцінки рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень,
встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до
яких, зокрема, відносяться вчинення дій
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню в частині
визнання протиправними дії Відділу
державної виконавчої служби
Машівського районного управління
юстиції щодо винесення постанови про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 02.07.2008 року у ВП №7986231 та скасування
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору від 02.07.2008 року у ВП
№7986231. В іншій частині позову суд
дійшов висновку про відмову у його
задоволенні.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 181, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії
Відділу державної виконавчої служби
Машівського районного управління
юстиції Полтавської області щодо
винесення постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору від 02.07.2008
року у ВП №7986231.

3. Скасувати постанову Відділу
державної виконавчої служби
Машівського районного управління
юстиції про стягнення з боржника
виконавчого збору від 02.07.2008 року у ВП
№7986231.

4. В іншій частині позову
відмовити.

5. Стягнути на користь Публічного
акціонерного товариства
«Укргазвидобування» (ідентифікаційний
код: 30019775, адреса: 04053, м. Київ, вул.
Кудрявська, 26/28) судові витрати з
видатків Державного бюджету України,
спрямованих на асигнування діяльності
Відділу державної виконавчої служби
Машівського районного управління
юстиції (ідентифікаційний код: 35011079,
адреса: 39400, Полтавська обл., Машівський
район, селище міського типу Машівка,
вул. Леніна, будинок 111) у розмірі 197,31
грн. (ста дев'яноста семи грн. 31 копійки).

Постанова набирає законної сили в
строк і порядку, передбачені ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Т.О. Скочок