Справа № 824/2505/13-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 824/2505/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Лелюк О.П.
Суддя-доповідач: Білоус О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Державної податкової
інспекції у м.Чернівцях Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Чернівецькій області
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
про припинення підприємницької
діяльності , -

В С Т А Н О В И В :

ДПІ у м.Чернівцях звернулась до
Чернівецького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до ФОП ОСОБА_2
про припинення підприємницької
діяльності. Позовні вимоги мотивовано
тим, що ОСОБА_2 більше як протягом
одного року не подає до податкових
органів податкових декларацій,
документів фінансової звітності,
відтак просили винести рішення про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця.

Відповідно до постанови Хмельницького
окружного адміністративного суду від
18.12.2013 року адміністративний позов
задоволено. Не погоджуючись із
рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить суд скасувати постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду та ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись при цьому на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, які мають значення для справи
та порушення норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення спору.

В судове засідання представники сторін
не з'явилися, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлялися
своєчасно та належним чином. Про
причини неявки в судове засідання суд
не повідомили, клопотань про
відкладення розгляду справи не
направляли.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про його дату, час і
місце, а також враховуючи те, що їх явка
в судове засідання не визнавалась
обов'язковою, колегія суддів визнала за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження, відповідно до
п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, за наявними у
справі матеріалами, при цьому, згідно
частини 6 статті 12, частини 1 статті 41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - скасуванню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Частиною 1 ст. 195 КАС України визначено,
що суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги.

Як встановлено судом першої інстанції,
та підтверджується матеріалами справи,
ОСОБА_2 зареєстрований як фізична
особа-підприємець, перебуває на
податковому обліку в Державній
податковій інспекції у м.Чернівцях з 23
листопада 1992 року за №16688.

Згідно довідки Державної податкової
інспекції у м.Чернівцях Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у Чернівецькій області
№3772/6/24-12-11-02-10 від 05 листопада 2013 року у
відповідача відсутня заборгованість
із сплати податків, зборів
(обов'язкових платежів). Судом першої
інстанції зроблено висновок, що
оскільки відповідач не подає до
органів державної податкової служби
податкових декларацій більше року,
його підприємницька діяльність
підлягає припиненню, а позов -
задоволенню. Колегія суддів
апеляційного суду вважає такий
висновок передчасним і
необґрунтованим, враховуючи наступні
обставини.

Згідно підпункту 16.1.3. пункту 16.1. статті
16 Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів. Відповідно до пункту 49.2. статті
49 Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний за кожний
встановлений цим Кодексом звітний
період подавати податкові декларації
щодо кожного окремого податку,
платником якого він є, відповідно до
цього Кодексу незалежно від того, чи
провадив такий платник податку
господарську діяльність у звітному
періоді.

Частиною першою статті 46 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців" від 15 травня 2003 року № 755-IV
передбачено, що державна реєстрація
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця
проводиться у разі постановлення
судового рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця.

Згідно ж положень частини другої
указаної статті підставою для
постановлення судового рішення про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця є неподання
протягом року органам доходів і зборів
податкових декларацій, документів
фінансової звітності відповідно до
закону.

Колегія суддів звертає увагу, що
відповідно до підпункту 20.1.37. пункту 20.1.
статті 20 Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо припинення
юридичної особи та припинення фізичною
особою - підприємцем підприємницької
діяльності та/або про визнання
недійсними установчих (засновницьких)
документів суб'єктів господарювання.

При цьому наведеною законодавчою
нормою не визначено коло випадків та
підставі, за яких податковий орган
вправі реалізувати наведене
повноваження на подання до суду
адміністративного позову.

За змістом частини четвертої статті 50
Кодексу адміністративного судочинства
України суб'єкт владних повноважень
може звернутися з позовом про
тимчасову заборону (зупинення) окремих
видів або всієї діяльності об'єднання
громадян; про примусовий розпуск
(ліквідацію) об'єднання громадян; про
примусове видворення іноземця чи особи
без громадянства з України; про
обмеження щодо реалізації права на
мирні зібрання (збори, мітинги, походи,
демонстрації тощо); в інших випадках,
встановлених законом.

Послідовний аналіз переліку підстав
для звернення суб'єкта владних
повноважень до суду дає можливість
дійти висновку, що він повинен мати
достатні адміністративні можливості
для здійснення визначених йому законом
завдань та функцій, і лише у випадках,
коли Конституцією чи законами України
встановлені судові обмеження його
діяльності, він звертається до суду з
позовом по суті для отримання судового
дозволу.

Такі звернення мають бути обумовлені
необхідністю виконання покладених на
них завдань та функцій, а
використовувати свої повноваження
вони можуть лише з метою, з якою це
повноваження надане.

Апеляційний суд наголошує на тому, що
завданнями органів державної
податкової служби є, зокрема,
здійснення контролю за додержанням
податкового законодавства,
запобігання злочинам та іншим
правопорушенням, віднесеним законом до
компетенції податкової міліції, їх
розкриття, припинення, розслідування
та провадження у справах про
адміністративні правопорушення.
Скасування державної реєстрації
суб'єкта підприємницької діяльності є
одним із заходів, спрямованих на
запобігання порушенню податкового
законодавства або його припиненню.

Суб'єкт владних повноважень має діяти
виключно в межах та у спосіб, що
встановлені законом, оскільки він
виконує державні функції, і лише
держава шляхом законодавчого
регулювання визначає його завдання,
межі його повноважень та спосіб, у який
він здійснює ці повноваження.
Розширене тлумачення суб'єктом владних
повноважень способів здійснення своїх
повноважень не допускається. У зв'язку
з цим визначений законом предмет
позову, з яким суб'єкт владних
повноважень може звернутися до суду
при здійсненні ним владних
управлінських функцій, не підлягає
розширеному тлумаченню.

А відтак податкові органи відповідно
до підпункту 20.1.37 пункту 20.1 статті 20
Податкового кодексу України мають
право звертатися до суду з позовною
заявою про припинення підприємницької
діяльності фізичної особи виключно у
випадках, прямо передбачених законом, з
метою виконання покладених на них
завдань і функцій.

Отже, податковий орган вправі
використовувати підстави щодо
припинення юридичної особи, визначені
у частині другій статті 38 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», лише у розрізі
виконання своїх функцій з контролю у
сфері оподаткування. Аналогічна
правова позиція висловлена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 29.01.2014 року у справі №0670/10922/11
(К9991/26758/12).

З матеріалів справи судом не
встановлено порушення відповідачем
податкової дисципліни, заборгованості
зі сплати податків за ним не рахується.
Більш того, з 01.10.2013 року ОСОБА_2
перейшов на спрощену систему
оподаткування, про що отримав
відповідне свідоцтво (а.с. 25),
відповідачем сплачений єдиний податок
та єдиний соціальний внесок (а.с. 24).

При цьому колегія суддів вказує також
на очевидну невідповідність посилання
податкового органу встановленим
обставинам справи. Зокрема, відповідно
до вимог п. 291.3. ст. 291 ПК України, фізична
особа - підприємець може самостійно
обрати спрощену систему оподаткування,
якщо така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
главою. При цьому відповідність
критеріям, встановленим ПК України для
переходу на спрощену систему
оподаткування (використання праці
найманих осіб, вид діяльності, обсяг
доходу протягом календарного року),
перевіряється не інакше, як на підставі
поданої заявником звітності за
попередні періоди. З матеріалів справи
судом встановлено, що 11.09.2013 року
(а.с.22-23) відповідачем подавалась заява
про застосування спрощеної системи
оподаткування з розрахунком доходу за
попередній календарний рік, що
спростовує твердження податкового
органу щодо неподання відповідачем
звітності. Тому жодних підстав для
задоволення позову суд не вбачає.

Доводи апеляційної скарги дають
підстави для висновку про порушення
судом першої інстанції норм права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, тобто прийнята постанова не
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, і підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
судом норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання, а так само неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Враховуючи порушення судом першої
інстанції норм права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, колегія суддів
вбачає підстави для скасування
оскаржуваної постанови суду першої
інстанції та прийняття нової постанови
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити
повністю .

Постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Державної податкової
інспекції у м.Чернівцях Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Чернівецькій області
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
про припинення підприємницької
діяльності, - скасувати .

Прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Білоус О.В.

Судді
Курко О. П.

Сторчак В. Ю.