Справа № 2а-606/10/1806
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/50752/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І. (доповідач), Лиски Т.О.,
Іваненко Я.Л.,

розглянувши в порядку письмового
касаційного провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Сумах про перерахунок
пенсії,

в с т а н о в и в :

У вересні 2009 року позивач звернуся до
суду із вказаним позовом.

В обгрунтування позовних вимог
зазначав, що у січні 2008 року він
звернувся до Управління Пенсійного
фонду України в Ковпаківському районі
м. Суми (далі - Управління) із заявою про
призначення пенсії за вислугою років,
однак йому відмовлено у призначенні
пенсії відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення». Як підставу для такої
відмови Управлінням зазначено про
відсутність первинних документів, які
свідчать про зарахування заявника до
експедицій, партій, загону, дільниці чи
бригади, перебування в яких є однією із
умов для призначення пенсій за
вислугою років згідно п. б ч. 1 ст. 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Постановою Ковпаківського районного
суду м. Суми від 8 жовтня 2010 року позов
задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління
щодо відмови у виплаті ОСОБА_4 з 29 січня
2008 року пенсії за вислугою років згідно
п. б ч. 1 ст. 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення». Зобов'язано
відповідача призначити позивачу
пенсію за вислугою років з 29 січня 2008
року згідно п. б ч. 1 ст. 55 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» та
оформити документи для її виплати.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25 квітня 2012
року рішення суду першої інстанції
скасовано в частині визнання
неправомірними дій Управління щодо
відмови у виплаті ОСОБА_4 пенсії за
вислугою років згідно п. б ч. 1 ст. 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» і зобов'язання
відповідача призначити позивачу
пенсію за вислугою років згідно п. б ч. 1
ст. 55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та оформити документи
для її виплати за період з 29 січня 2008
року по 16 вересня 2008 року і позовні
вимоги в цій частині залишено без
розгляду. В іншій частині це судове
рішення залишено без змін.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій з підстав порушення цими
судами норм матеріального та
процесуального права і прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 працював
в Сумському комплексному відділі
Східно-Українського державного
інституту інженерно-технічних
вишукувань» УкраСхіДІІНТВ» на
польових інженерно-геологічних
роботах.

Листом Управління від 7 вересня 2009 року
№ 14742 позивача було повторно
повідомлено, що технічною радою в
Управлінні йому відмовлено у
призначені пенсії по вислузі років у
зв'язку з відсутністю первинних
документів про підтвердження
спеціального стажу роботи в польових
умовах терміном 12 років 6 місяців.

Відповідно до положень статті 52 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
від 05.11.1991 року № 1788-XII ( в редакції, на
час виникнення спірних правовідносин)
(далі - Закон) право на пенсію за вислугу
років мають працівники експедицій,
партій, загонів, дільниць і бригад,
безпосередньо зайняті на польових
геологорозвідувальних, пошукових,
топографо-геодезичних, геофізичних,
гідрографічних, гідрологічних,
лісовпорядних і розвідувальних
роботах.

Згідно пункту «б»частини першої статті
55 Закону право на пенсію за вислугу
років мають працівники експедицій,
партій, загонів, дільниць і бригад,
безпосередньо зайняті на польових
геологорозвідувальних, пошукових,
топографо-геодезичних, геофізичних,
гідрографічних, гідрологічних,
лісовпорядних і розвідувальних
роботах: чоловіки - після досягнення 55
років і при загальному стажі роботи не
менше 25 років, з них не менше 12 років 6
місяців на зазначеній роботі; жінки -
після досягнення 50 років і при
загальному стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначеній роботі.

При цьому період роботи безпосередньо
в польових умовах протягом півроку або
більше півроку зараховується за рік
роботи, менше півроку - за фактичною
тривалістю, а на сезонних роботах -
відповідно до статті 61 цього Закону.

Статтею 62 Закону передбачено, що
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до пункту 1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 року №637,
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 20 Порядку встановлено, що у тих
випадках коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

Таким чином, довідки мають надаватися в
разі, коли взагалі відсутні відомості в
трудовій книжці про працю громадян у
спірний період, що визначає його право
на пенсію на пільгових умовах.

Судами попередніх інстанцій на
підставі досліджених у трудовій книжці
позивача відомостей, а також довідки
Сумської філії державного інституту
інженернотехнічних і екологічних
вишукувань «Укр НДІІНТВ» № 33 від 28
січня 2008 року встановлено, що позивач
працював на польових
інженерно-геологічних роботах:
помічником бурильника 2 розряду з 1
грудня 1979 року по 1 липня 1984 року,
бурильником 3 розряду-водієм з 17 лютого
1986 року по 1 січня 1989 року; машиністом
бурової установки з 1 січня 1989 року по 13
вересня 1993 року; машиністом бурильної
установки ІV розряду з 2 березня 1994 року
по 16 серпня 1994 року; машиністом бурової
установки ІV розряду з 2 серпня 1999 року
по 31 грудня 2007 року. Крім того, судами
зазначено, що наказом Держбуду УРСР №
124 від 28 листопада 1991 року Сумський
комплексний відділ
Східно-Українського державного
інституту інженерно-технічних і
екологічних вишукувань
«УкрСхідДІІНТВ» було реорганізовано в
ОП «СумиДІНТВ», а з 1 квітня 1996 року
наказом Держкоммістобудування № 48 ОП
«СумиДІІНТВ» перейменовано в Сумську
філію «УкрНДІІНТВ».

В матеріалах справи містяться за кожен
рік копії наказів на відрядження
позивача для виконання
інженерно-геологічних робіт та копії
технічних звітів, де вказано, що той
виконував польові роботи. Тобто ці
документи свідчать про наявність у
позивача зазначеного спеціального
стажу в період з 1979 року по 2007 рік.

Виходячи з встановлених обставин
справи та наведених вимог
законодавства, а також зважаючи на те,
що при розгляді справи в судах першої
та апеляційної інстанцій відповідач
всупереч вимогам частини другої статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України не довів
правомірності оскаржуваних позивачем
дій, колегія суддів погоджується з
висновками судів про наявність у
позивача спеціального трудового стажу,
необхідного для призначення пенсії за
вислугу років згідно п. «б»ч. 1 ст. 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Доводи касаційної скарги висновків
судів попередніх інстанцій не
спростовують і не дають підстав
вважати, що цими судами при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини 2 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що підстав для скасування чи
зміни оскаржених судових рішення не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах
залишити без задоволення, а постанову
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 8 жовтня 2010 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25 квітня
2012року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і :
В.І. Бутенко

Т.О. Лиска

Я.Л. Іваненко