Справа № 815/6540/13-а
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
---------------------
У Х В А Л А

01 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/6540/13-а

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Іванов Е. А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю «Одеське
шляхо-будівельне управління» на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 18 жовтня 2013
року по справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Одеське
шляхо-будівельне управління» до
державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

13.09.2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Одеське
шляхо-будівельне управління»
звернулось до суду першої інстанції з
адміністративним позовом до державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 02.01.2012
року, яким до позивача застосовано
штрафні (фінансові) санкції у сумі 9728,76
грн.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 18.10.2013 року
у відмовлено задоволенні
адміністративного позову товариства з
обмеженою відповідальністю «Одеське
шляхо-будівельне управління».

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, 08.11.2013 року
товариство з обмеженою
відповідальністю «Одеське
шляхо-будівельне управління» подало
апеляційну скаргу на вказану постанову
суду.

Апелянт зазначає, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В своїй апеляційній скарзі товариство
з обмеженою відповідальністю «Одеське
шляхо-будівельне управління»
посилалось на те, що предметом розгляду
даної адміністративної справи є
податкове повідомлення-рішення №
від 02.01.2012 року, тоді як
відповідачем було надано до суду копію
податкового повідомлення-рішення №
від 02.01.2013 року. Позивач зазначив,
що судом першої інстанції було
необґрунтовано прийнято до розгляду
письмовий доказ наданий відповідачем
та не прийнято до уваги докази, які
надавались товариством, що свідчить
про упередженість суду при розгляді
справи.

Апелянт також посилався на те, що
державною податковою інспекцією у
Приморському районі м. Одеси було
порушено порядок прийняття та вручення
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення № від 02.01.2012
року, оскільки, як зазначає позивач,
його копію було отримано товариством
лише 18.09.2013 року.

ТОВ «Одеське шляхо-будівельне
управління» вказував на те, що як
вбачається з оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення №
від 02.01.2012 року, воно було
прийнято на підставі акту перевірки
від 18.12.2012 року, який було складено
майже через 12 місяців після прийняття
податкового повідомлення-рішення, що є
недопустимим.

Щодо суті виявлених порушень позивач
зазначив, що податковим органом не було
належним чином проведено перевірку та
не було перевірено відомості на
виплату грошей за період з 20 по 21 травня
2010 року, 24 травня 2010 року, та з 09 квітня
по 11 квітня 2012 року, що унеможливлює
здійснення висновку про перевищення
ліміту каси. Крім того, апелянт вважає,
що податковим органом неправомірно не
було враховано п. 2.10. Положення про
ведення касових операцій.

На підставі викладеного ставиться
питання про скасування постанови
Одеського окружного адміністративного
суду від 18.10.2013 року та постановлення
нової, якою задовольнити позовні
вимоги ТОВ «Одеське шляхо-будівельне
управління».

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть учать у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах апеляційної скарги, вивчивши
матеріали справи колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
товариство з обмеженою
відповідальністю «Одеське
шляхо-будівельне управління» є
правонаступником товариства з
обмеженою відповідальністю
«Шляхо-будівельне управління ОТГМ №1».

В свою чергу, у період з 31.10.2012 року по
11.12.2012 року державною податковою
інспекцією в Приморському районі м.
Одеси на підставі наказу від 16.10.2012 року
№ 2307 та направлень від 26.10.2012 року №
003190/2848, № 00391/2849, № 003189/2847, № 003188/2846, №
002655/2891, від 29.10.2012 року № 003233/2900, від
31.10.2012 року №003053/2925 була проведена
планова виїзна перевірка ТОВ
«Шляхо-будівельне управління ОТГМ №1»
з питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2009 року по 30.06.2012 року.

За результатами проведеної перевірки
складено акт від 18.12.2012 року
№7834/22-1/36191005, в якому зафіксовані
порушення ТОВ «Шляхо-будівельне
управління ОТГМ №1» вимог Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», Закону України «Про
податок на додану вартість»,
Податкового кодексу України, Закону
України «Про порядок зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими
фондами»,Інструкції про порядок
обчислення та сплати збору за
забруднення навколишнього природного
середовища, затвердженої наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища та ядерної
безпеки України, Державної податкової
адміністрації України від 19.07.1999 року №
162/379, а також Положення «Про ведення
касових операцій в національній валюті
в Україні», затвердженого постановою
правління НБУ від 15.12.2004 року № 637.

В подальшому, державною податковою
інспекцією в Приморському районі м.
Одеси було прийнято податкове
повідомлення-рішення № , яким до
позивача застосовано штрафні
(фінансові) санкції у сумі 9728,76 грн. за
порушення п. 2.8 глави 2, п. 3.5 глави 3
Положення «Про ведення касових
операцій в національній валюті в
Україні», затвердженого постановою
правління НБУ від 15.12.2004 року № 637.

В акті перевірки податковим органом
зазначено, що при перевірці ліміту
залишку готівки в касі було
встановлено, що у деяких випадках
видача готівкових коштів не
підтверджена підписом одержувача, а
також встановлено понадлімітні
залишки готівки в касі підприємства на
загальну суму 4864, 38 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим
повідомленням-рішенням № від
02.01.2012 року, ТОВ «Одеське
шляхо-будівельне управління»
оскаржило його до суду першої
інстанції, посилаючись на те, що в
оскаржуваному повідомленні-рішенні
підставою накладання штрафних санкцій
відповідач зазначає акт перевірки від
18.12.2012 року №7834/22-10/36191005, тоді як
вказаний акт перевірки було складено
після прийняття повідомлення-рішення,
а отже, на момент прийняття
повідомлення-рішення у відповідача не
було для цього достатньо правових
підстав. Крім того позивач зазначив, що
жодного акту перевірки ТОВ «Одеське
шляхо-будівельне управління» під
номером №7834/22-10/36191005 ніколи позивачеві
не надавався.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції стосовно відмови
у задоволенні позовних вимог ТОВ
«Одеське шляхо-будівельне управління»,
зважаючи на наступне:

Ліміт залишку готівки в касі, згідно
п.п. 1.2 п. 1 Положення про ведення касових
операцій в національній валюті в
Україні, затвердженого постановою
правління НБУ від 15.12.2004 року № 637 (далі -
Положення № 637) - це граничний розмір
суми готівки, що може залишатися в касі
в позаробочий час.

Відповідно до пункту 2.8 Положення № 637
підприємства можуть тримати у своїх
касах готівкову виручку (готівку) в
межах, що не перевищує установлений
ліміт каси. Готівкова виручка (готівка),
що перевищує встановлений ліміт каси,
обов'язково здається до банків для її
зарахування на банківські рахунки.
Установлення ліміту каси проводиться
підприємствами самостійно на підставі
розрахунку встановлення ліміту
залишку готівки в касі, що підписується
головним (старшим) бухгалтером та
керівником підприємства (або
уповноваженою ним особою).
Установлений ліміт каси
затверджується внутрішніми наказами
(розпорядженнями) підприємства.
Підприємства не повинні накопичувати
готівкову виручку (готівку) у своїх
касах понад установлений ліміт каси
для здійснення потрібних витрат до
настання строків цих виплат (п. 2.9
вказаного Положення).

Згідно акту перевірки, за період, що
перевірявся, ліміт залишку готівки у
касі підприємства затверджувався
наказами № 15/к від 01.11.2009 року та № 7/к
від 01.02.2010 року у сумі 2000 грн., що також
підтверджується наданими наказами
підприємства (т. 1 а.с. 179, 181).

П.п. 3.5, п. 3 Положення № 637 встановлено,
що у разі видачі окремим фізичним
особам готівки (у тому числі
працівникам підприємства) за
видатковим касовим ордером або
видатковою відомістю касир вимагає
пред'явити паспорт чи документ, що його
замінює, записує його найменування і
номер, ким і коли він виданий. Фізична
особа розписується у видатковому
касовому ордері або видатковій
відомості про одержання готівки із
зазначенням суми, використовуючи
чорнильну або кулькову ручку з
чорнилом темного кольору. Якщо
видаткова відомість складена на видачу
готівки кільком особам, то одержувачі
також пред'являють паспорти чи
документи, що їх замінюють, і
розписуються у відповідній графі
документа.

Для виведення залишку готівки в касі не
приймаються видаткові касові ордери
або видаткові відомості, з яких видача
готівки з каси не підтверджена
підписом одержувача.

Разом з цим, згідно п. 3.10 цього Порядку
прибуткові касові ордери і квитанції
до них, а також видаткові касові ордери
і видаткові відомості мають
заповнюватися бухгалтером чорнилом
темного кольору чорнильною або
кульковою ручкою, за допомогою
друкарських машинок, комп'ютерних
засобів чи іншими способами, які
забезпечили б належне збереження цих
записів протягом установленого для
зберігання документів терміну.

У касових ордерах зазначається
підстава для їх складання і
перелічуються додані до них документи.
Видача касових ордерів і видаткових
відомостей на руки особам, що вносять
або одержують готівку, забороняється.

Податковий орган посилався на те, що
перевіркою дотримання ТОВ «ШБУ ОТГМ
№1» ліміту залишку готівки в касі
встановлено:

- у видатковому касовому ордері від
19.05.2010 року № 346 видача готівкових
коштів ОСОБА_2 у сумі 2550 грн. не
підтверджена підписом одержувача;

- у видатковому касовому ордері від
19.05.2010 року №349 видача готівкових
коштів ОСОБА_3 у сумі 1000 грн. не
підтверджена підписом одержувача;

- у видатковому касовому ордері від
19.05.2010 року №346 видача готівкових
коштів ОСОБА_4 у сумі 210 грн., не
підтверджена підписом одержувача;

- у видатковому касовому ордері від
06.04.2012 року №521 видача готівкових
коштів ДП «УМІТ» ВАТ «Одесатрансбуд» у
сумі 2680 грн., не підтверджена підписом
одержувача;

- у видатковій відомості на виплату
грошей №10 видача готівкових коштів
ОСОБА_5 у сумі 134,38 грн. не підтверджена
підписом одержувача.

Зазначені обставини підтверджуються
копіями видаткових касових ордерів (т.
1, а.с. 171-177).

В свою чергу, позивачем були надані
оригінали видаткових касових ордерів,
в яких містяться підписи одержувачів
готівкових коштів.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції стосовно того, що
вказані ордери не можуть спростовувати
факт виявленого порушення, оскільки на
копіях ордерів, отриманих під час
перевірки та засвідчених печаткою ТОВ
«Одеське шляхо-будівельне управління»,
підписи отримувачів коштів відсутні (т.
1, а.с. 171-177).

Крім того, свідком - ОСОБА_6, який працює
на посаді завідуючого сектору контролю
за обігом марок акцизного податку
управління контролю за обігом та
оподаткуванням підакцизних товарів
Головного управління Міндоходів в
Одеській області, та який приймав
участь у проведенні перевірки ТОВ
«Шляхо-будівельне управління ОТГМ №1»,
було підтверджено що під час перевірки
на видаткових касових ордерах, які були
надані позивачем були відсутні підписи
одержувачів готівкових коштів.

Відповідно до п.п. 7.24, п. 7 Положення № 637
у разі виявлення під час перевірок
видаткових касових ордерів або
видаткових відомостей, у яких видача
готівки з каси не підтверджена
підписом одержувача (абзац другий
пункту 3.5 цього Положення), сума готівки
за такими видатковими документами
додається до залишку готівки в касі
виключно в день, у якому оформлено
зазначені видаткові документи, і
надалі зазначена сума не береться для
розрахунку понадлімітних залишків
готівки.

В свою чергу, через порушення п.п. 2.8. п. 2,
п.п. 3.5 п. 3 Положення «Про ведення
касових операцій в національній валюті
в Україні» понадлімітні залишки
готівки в касі підприємства 19.05.2010 року
та 06.04.2012 року склали загальну суму 4864,38
грн.

Крім того, в ході розгляду справи судом
першої інстанції були встановлені
розбіжності між даними касової книги
позивача, ордерів та окремих сторінок
касової книги відокремлених від неї та
які дублюють її.

Згідно з частиною 1 ст. 238
Господарського кодексу України за
порушення встановлених законодавчими
актами правил здійснення
господарської діяльності до суб'єктів
господарювання можуть бути
застосовані уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків.

П.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу
України встановлено, що контролюючий
орган зобов'язаний самостійно
визначити суму грошових зобов'язань,
зменшення (збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо,
зокрема, згідно з податковим та іншим
законодавством особою, відповідальною
за нарахування сум податкових
зобов'язань з окремого податку або
збору, застосування штрафних
(фінансових) санкцій та пені, у тому
числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
контролюючий орган.

Відповідно до Указу Президента України
«Про застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки» у разі порушення юридичними
особами всіх форм власності, фізичними
особами - громадянами України,
іноземними громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами
підприємницької діяльності, а також
постійними представництвами
нерезидентів, через які повністю або
частково здійснюється підприємницька
діяльність, норм з регулювання обігу
готівки у національній валюті, що
встановлюються Національним банком
України, до них застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу,
зокрема, за перевищення встановлених
лімітів залишку готівки в касах - у
двократному розмірі сум виявленої
понадлімітної готівки за кожний день.

Зважаючи на те, що товариством з
обмеженою відповідальністю
«Шляхо-будівельне управління ОТГМ №1»
було порушено вимоги п.п. 2.8. п. 2, п.п. 3.5 п.
3 Положення «Про ведення касових
операцій в національній валюті в
Україні», затвердженого Постановою
правління НБУ від 15.12.2004 року №637, що
виразилось у видачі готівки з каси без
підтвердження її отримання
одержувачем, внаслідок чого було
перевищено встановлені ліміти залишку
готівки в касах, колегія суддів суду
апеляційної інстанції вважає, що
державною податковою інспекцією у
Приморському районі м. Одеси Одеської
області ДПС було правомірно
застосовано до підприємства штрафні
(фінансові) санкції у двократному
розмірі сум виявленої понадлімітної
готівки за кожний день, а саме, в сумі
9728,76 грн. згідно податкового
повідомлення-рішення №.

Посилання позивача, як на підставу для
скасування оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення на те, що воно
було прийнято на підставі акту
перевірки від 18.12.2012 року, який було
складено майже через 12 місяців після
прийняття податкового
повідомлення-рішення, а також на те, що
жодний акт перевірки під №7834/22-10/36191005
ніколи позивачу не надавався, а
посилання на вказаний акт в
податковому повідомленні-рішенні є
безпідставним, є необґрунтованими та
не можуть бути підставою для
скасування податкового
повідомлення-рішення №.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судом першої інстанції було
встановлено, що за наслідками
проведеної ДПІ у Приморському районі м.
Одеси Одеської області ДПС перевірки
ТОВ «Шляхо-будівельне управління ОТГМ
№1» було складено акт перевірки
№7834/22-1/36191005 від 18.12.2012 року, який в свою
чергу став підставою для прийняття
податкового повідомлення-рішення
№ від 02.01.2013 року (т. 1 а.с. 67-112, 114).

В свою чергу, в судовому засіданні суду
першої інстанції представник
відповідача зазначив, що в податковому
повідомленні-рішенні від 02.01.2013 року №
було допущено технічну помилку,
що виразилося в зазначені невірного
номеру акту перевірки на підставі
якого воно приймалось, а саме
№7834/22-10/36191005 замість вірного
№7834/22-1/36191005.

Матеріалами справи підтверджено, що
акт перевірки від 18.12.2012 року
№7834/22-1/36191005, був отриманий посадовою
особою ТОВ «Шляхо-будівельне
управління ОТГМ №1», що
підтверджується підписом на
останньому аркуші акту перевірки (т. 1
а.с. 112).

Відповідно до п. 58.3. ст. 58 Податкового
кодексу України податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) платнику
податків, якщо його передано посадовій
особі такого платника податків під
розписку або надіслано листом з
повідомленням про вручення.

Отримання ТОВ «Шляхо-будівельне
управління ОТГМ №1» оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення
підтверджується копією поштового
повідомлення про вручення поштового
відправлення, в якому міститься
відмітка про отримання 14.01.2013 року (т. 1
а.с. 115).

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції вважає, що посилання
позивача на помилки в оформленні
податкового повідомлення-рішення не
можуть бути підставою для скасування
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, оскільки
зазначене не нівелює факт порушення
позивачем законодавства з питань обігу
готівки та не є підставою для
звільнення його від відповідальності
за це порушення.

Судом першої та апеляційної інстанції
встановлена наявність підстав для
застосування до позивача штрафу за
допущені порушення вимог Положення про
ведення касових операцій в
національній валюті в Україні,
затвердженого постановою правління
НБУ від 15.12.2004 року № 637, а тому спірне
податкове повідомлення-рішення не може
бути скасовано лише з формальних
підстав.

Зважаючи на все вищезазначене колегія
суддів дійшла висновку, що позовні
вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю «Одеське
шляхо-будівельне управління» є
необґрунтованими та не підлягають
задоволенню.

Оскільки судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, правильно по суті вирішено
справу, та постановлено судове рішення
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, відповідно до ст.
200 КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Одеське
шляхо-будівельне управління» залишити
без задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 18
жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Бойко

Судді: Т.М.
Танасогло

О.В. Яковлєв