Справа № 823/364/14
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
823/364/14 Головуючий
у 1-й інстанції: Орленко В.І.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
- Троян Н.М.,

суддів
- Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря
- Костюченка М.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 03
березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Реєстраційної служби Черкаського
міського управління юстиції
Черкаської області, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача ОСОБА_3
про скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 03 березня
2014 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною
постановою, подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить суд
скасувати постанову та прийняти нову,
якою позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи, рішенням
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 25.05.2004 у справі №2-240-2004 за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на частку жилого будинку і
розподіл спільного майна подружжя,
позовні вимоги задоволено; визнано за
ОСОБА_3 право власності на 60 %
домоволодіння та 60 % земельної ділянки
площею 356 кв.м.; визнано за ОСОБА_2 право
власності на 40 % домоволодіння та 40 %
земельної ділянки площею 237 кв.м.

Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 20.11.2008 у справі №2-5852-2008 за
позовом ОСОБА_3 до Черкаської міської
ради, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2
про визнання права власності на
самочинно збудоване нерухоме майно,
позов задоволено, визнано за ОСОБА_3
право власності на самовільно
збудований житловий будинок літ. Б-2 по
АДРЕСА_1.

На підставі вказаного судового рішення
11 жовтня 2013 року відповідачем прийнято
та зареєстровано за реєстраційним
номером 3333584 в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно заяву
уповноваженої особи ОСОБА_6 про
державну реєстрацію права власності на
об'єкт, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, за ОСОБА_3

Також, рішенням державного реєстратора
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Черкаського міського
управління юстиції Черкаської області
Носок Л.М. від 24.10.2013 №7165675 проведено
державну реєстрацію права власності на
житловий будинок; відкрито розділ в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно та реєстраційну справу
на об'єкт нерухомого майна.

Відповідно до витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності №11502818
від 24.10.2013, сформованого державним
реєстратором Носок Л.М., 11.10.2013р. до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності внесено запис №3041698, згідно з
яким за ОСОБА_3 на підставі рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 20.11.2008р., рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 25.05.2004р.,
було зареєстровано на праві спільної
часткової власності з часткою 3/5
домоволодіння, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, і складається з
житлового будинку з прибудовою А-І, а;
житлового будинку Б-2; погрібу В;
вбиральні Г; огорожі 1 - 4, 7; водоколонки
6; замощення І; вигрібної ями 8.

Однак, рішенням Апеляційного суду
Черкаської області від 28.11.2013 у справі
№22-ц/793/2995/13 апеляційну скаргу ОСОБА_2
задоволено; рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 20.11.2008
скасовано; ухвалено нове рішення, яким
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
Черкаської міської ради, треті особи
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання
права власності на самочинно збудоване
нерухоме майно, позов задоволено,
визнано за ОСОБА_3 право власності на
самовільно збудований житловий
будинок літ. Б-2 по АДРЕСА_1. - відмовлено.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку
реєстраційного органу та з метою їх
відновлення ОСОБА_2 звернулась за
захистом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що у
відповідача відсутні були правові
підстави для відмови у державній
реєстрації права власності на нерухоме
майно за ОСОБА_3, а тому під час
прийняття оскаржуваного рішення
державний реєстратор діяв на підставі,
у межах повноважень, та у спосіб,
визначений законом.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на таке.

Так, відповідно до частин першої та
другої статті 182 ЦК України право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обтяження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Порядок проведення державної
реєстрації прав на нерухомість та
підстави відмови в ній встановлюються
законом.

Водночас, таким законом є Закон України
від 01.07.2004 №1952-IV (Закон №1952-IV),
преамбулою якого закріплено, що він
визначає правові, економічні,
організаційні засади проведення
державної реєстрації речових та інших
прав, які підлягають реєстрації за цим
Законом, та їх обтяжень і спрямований
на забезпечення визнання та захисту
державою цих прав, створення умов для
функціонування ринку нерухомого майна.

Стаття 4 Закону 1952-IV визначено, що
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема, право власності на нерухоме
майно.

Відповідно до частини першої статті 15
Закону України від 01.07.2004р. №1952-IV
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації;

4) внесення записів до Державного
реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Разом з тим, частиною другою вказаної
статті Закону №1952-IV визначено, що орган
державної реєстрації прав, державні
реєстратори зобов'язані надати до
відома заявників інформацію про
необхідний перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав.

Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав, порядок
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, а також порядок
надання інформації з Державного
реєстру прав встановлює Кабінет
Міністрів України.

Водночас, слід акцентувати увагу на,
положеннях частини першої статті 19
Закону №1952-IV визначено, що державна
реєстрація прав проводиться зокрема на
підставі: договорів, укладених у
порядку, встановленому законом; інших
документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

На реалізацію наведених вище банкетних
норм, постановою Кабінету Міністрів
України від 22 червня 2011 року №703
затверджено Порядок державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, який визначає процедуру
проведення державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень (державна реєстрація прав),
перелік документів, необхідних для її
проведення, права та обов'язки
суб'єктів у сфері державної реєстрації
прав, а також процедуру взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна.

Відповідно до пункту 4 зазначеного
Порядку, для проведення державної
реєстрації прав заявник подає органові
державної реєстрації прав, нотаріусові
заяву про державну реєстрацію, форму та
вимоги до заповнення якої встановлює
Мін'юст.

Згідно з пунктом 23 Порядку № 703
державний реєстратор приймає рішення
про відмову в державній реєстрації
прав та їх обтяжень виключно за
наявності підстав для відмови в
державній реєстрації прав, що
визначені у Законі України від 01.07.2004р.
№1952-IV.

Однією з підстав для відмови в
державній реєстрації права, згідно
пункту 4 частини 1 статті 24 названого
Закону, є подання документів, які не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Також, пунктом 27 названого Порядку
визначено перелік документів для
проведення державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно необхідні для
виникнення, переходу або припинення
права власності.

Відповідно до пункту 42 Порядку
державний реєстратор у встановлених
законом випадках за результатами
розгляду заяви про державну реєстрацію
видає свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, на підставі якого
проводить державну реєстрацію права
власності на нерухоме майно.

Згідно з пунктом 46 Порядку №703 для
проведення державної реєстрації прав з
видачею свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у зв'язку з набуттям
права власності на новозбудовані чи
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна заявник, крім документів, що
зазначені у пунктах 28, 29 і 31 цього
Порядку, подає органові державної
реєстрації прав: документ, що посвідчує
речове право на земельну ділянку (крім
випадків реконструкції квартири,
житлового або нежитлового приміщення);
витяг з Державного земельного кадастру
про земельну ділянку (у разі, коли в
документі, що посвідчує речове право на
земельну ділянку, відсутні відомості
про її кадастровий номер); документ, що
зазначений у пункті 27 цього Порядку та
підтверджує право власності на об'єкт
нерухомого майна, розташований на
земельній ділянці (у разі проведення
державної реєстрації прав з видачею
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у зв'язку з набуттям
права власності на реконструйований
об'єкт нерухомого майна); документ, що
відповідно до вимог законодавства
засвідчує прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта;
документ, що підтверджує присвоєння
об'єкту нерухомого майна адреси.

Отже, підсумовуючи наведені обставини
та надаючи їм відповідну юридичну
оцінку, судова колегія приходить до
переконання, що оскільки ОСОБА_3
заявлено право на нерухоме майно на
підставі судового рішення від 11 жовтня
2013 року, відтак рішення суб'єкта
владних повноважень ґрунтується на
відповідних правових підставах та
прийняте у межах та у спосіб наданих
йому повноважень.

Окрім того, особливу увагу слід
звернути на те, що завдання правосуддя
полягає не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання вимог права,
інакше порушується принцип розподілу
влади. Принцип розподілу влади не
допускає надання адміністративному
суду адміністративно-дискреційних
повноважень - єдиним критерієм
здійснення правосуддя є право. Тому
завданням адміністративного суду є
контроль за легітимністю прийняття
рішень.

Так, постановою Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 21
жовтня 2010 року № П-278/10 встановлено, що з
огляду на положення КАС України щодо
компетенції адміністративного суду,
останній не може підміняти інший орган
державної влади та перебирати на себе
повноваження щодо вирішення питань,
які законодавством віднесені до
компетенції цього органу державної
влади.

29 травня 2014 року в судовому засіданні,
на запитання колегії суддів - чи
звертався позивач до відповідача із
заявою щодо скасування такого рішення,
представником позивача зазначено, що з
даного приводу він в письмовій формі до
відповідача не звертався.

За таких умов, суд позбавлений
можливсоті скасувати рішення
державного реєстратора Реєстраційної
служби Черкаського міського
управління юстиції Черкаської області
Носок Л.М.

Більше того, суд апеляційної інстанції
не приймає до уваги посилання апелянта
на п.п. 10 п. 37 «Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно», згідно якого
документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно, є
зокрема рішення суду, що набрало
законної сили, щодо права власності та
інших речових прав на нерухоме майно,
адже наведена норма не свідчить про
відсутність у державного реєстратора
можливості вносити відповідні зміни в
такий реєстр.

Згідно до частини першої ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права, при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, суд апеляційної
інстанції підстав для його скасування
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 03
березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, передбачені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя:
Н.М. Троян

Судді:
Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя
Троян Н.М.

Судді:
Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.