Справа № 826/2855/14
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/2855/14
Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій
Суддя-доповідач: Мамчур Я.С.
У Х В А Л А

Іменем України

27 травня 2014 року
м.
Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді:
Мамчура Я.С.

суддів:
Желтобрюх І.Л., Шостака О.О.,

при секретарі:
Гімарі Н.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 31 березня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Державної виконавчої служби
України, Головного управління
Державної казначейської служби
Україну м. Києві, третя особа яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору Національне агентство з питань
Державної служби, про визнання
бездіяльності протиправною та
стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив:

визнати протиправною бездіяльність
Державної виконавчої служби України
щодо не розгляду його заяви від 17
грудня 2013 року № С-17995, а також невжиття
заходів примусового виконання рішень,
визначених Законом України «Про
виконавче провадження» та Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02
квітня 2012 року № 512/5;

стягнути з Державного бюджету України
через Головне управління Державної
казначейської служби України у м. Києві
на його користь суму в розмірі 142 742,60
грн.;

стягнути Казначейської служби України
у м. Києві на його користь 73,08 грн.
(сімдесят три гривні 08 копійок)
судового збору.

В обґрунтування адміністративного
позову позивач вказує на те, що
Державною виконавчою службою
протиправно не надано відповідь на
його звернення від 17 грудня 2013 року та
не вжито заходів для примусового
виконання постанови Вищого
адміністративного суду України від 10
липня 2012 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 31
березня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить дану постанову
скасувати та прийняти нове рішення,
яким задовольнити адміністративний
позов, посилаюсь на те, що судом першої
інстанції неповно з'ясовано обставини,
що мають значення для справи, порушено
норми матеріального права.

В обґрунтування апеляційної
скарги, відповідач вказує на доводи,
зазначені в адміністративному позові.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції в ході розгляду
справи встановлено та з матеріалів
справи вбачається, що постановою
Вищого адміністративного суду України
від 10 липня 2012 року у справі №2а-14580/10/2670
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 17 червня 2011 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 лютого 2012
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Головного управління державної служби
України, начальника Головного
управління державної служби України
Мотренка Т.В. про визнання протиправним
і скасування наказу від 08 грудня 2009
року №402-к/о стосовно звільнення
позивача з роботи, поновлення на
роботі, зобов'язання запропонувати
посаду, стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди
скасовано.

Прийнято нову постанову. Позов ОСОБА_2
до Головного управління державної
служби України, начальника Головного
управління державної служби України
Мотренка Т.В. про визнання протиправним
і скасування наказу від 08 грудня 2009
року №402-к/о стосовно звільнення
позивача з роботи, поновлення на
роботі, зобов'язання запропонувати
посаду, стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди
задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано
наказ Головного управління державної
служби України «Про звільнення ОСОБА_2
від 08 грудня 2009 року №402-к/о.

Зобов'язано Національне агентство
України з питань державної служби
виконати вимоги частини другої статті
40 Кодексу законів про працю України та
запропонувати ОСОБА_2 іншу роботу.

Стягнуто з Національного агентства
України з питань державної служби на
користь ОСОБА_2 середній заробіток за
час вимушеного прогулу з 08 грудня 2009
року.

Дане судове рішення набрало законної
сили та звернуто до виконання.

Так, постановою Головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України від 15 серпня 2012 року
відкрито виконавче провадження ВП
№33925835 по примусовому виконанню
виконавчого листа №2а-14580/10/2670, виданого
30 липня 2012 р. Окружним адміністративним
судом м. Києва. Постановлено боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
(отримання) постанови.

Листом № 3790/12-12 від 14 серпня 2012 року
Національне агентство України з питань
державної служби повідомило Державну
виконавчу службу України, що виконання
зазначеної постанови Вищого
адміністративного суду України,
зокрема, вимог частини другої статті 40
Кодексу законів про працю України
забезпечено Нацдержслужбою України. За
результатами проведеного 26 липня 2012
особистого прийому ОСОБА_2
запропоновано іншу роботу, а саме -
роботу головного спеціаліста в
Управлінні державної служби Головного
управління державної служби України у
місті Києві та Київській області, від
якої позивач відмовився та висловив
побажання щодо надіслання згаданої
пропозиції у письмовому вигляді на
його поштову адресу.

Також зазначено, що складність
виконання постанови Вищого
адміністративного суду України
полягає у відсутності розрахунку,
оскільки у даному рішенні суду вказано:
«стягнути з Національного агентства
України з питань державної служби на
користь позивача середній заробіток за
час вимушеного прогулу з 08 грудня 2009
року», тобто без обчислення суми
коштів, яку слід виплатити.

В даному листі також зазначено, що
Надцержслужбою України вжито заходів
щодо ознайомлення з матеріалами
справи, зокрема, 02 серпня 2012 року
надіслано лист №3671/11-12 до Окружного
адміністративного суду м. Києва з метою
з'ясування наявності в матеріалах
документів, які підтверджують
відповідний розрахунок. Зважаючи на
покладені зазначеним рішенням суду
зобов'язання на Національне агентство
з питань державної служби України без
винесення відповідної ухвали про
заміну сторони та визнання її
відповідачем по справі (не було
залучено у якості сторони по справі),
Нацдержслужбою України підготовлено
та подано 08 серпня 2012 року заяву до
Вищого адміністративного суду України
про перегляд постанови Вищого
адміністративного суду України від 10
липня 2012 у справі № К/9991/19742/12 за
нововиявленими обставинами з
клопотанням про зупинення виконання
рішення суду від 06 серпня 2012 № 3705/12-12.

Боржник просив розглянути даного
листа, повідомити про можливі шляхи
вирішення питання за означених
обставин у найкоротший термін з метою
виконання рішення в адміністративній
справі.

Так, 03 вересня 2012 р. до Державної
виконавчої служби України надійшов
лист Нацдержагенства України №4100/10-12
від 30 серпня 2012 р. в якому, зокрема,
зазначено про те, що 30 серпня 2012р. ними
подано заяву до Окружного
адміністративного суду міста Києва про
відстрочення виконання рішення суду до
визначення в установленому порядку
суми, що підлягає стягненню, та/або до
його перегляду за нововиявленими
обставинами Вищим адміністративним
судом України з огляду на що просив
відповідача відкласти провадження
виконавчих дій до розгляду судом
питання про відстрочення виконання
рішення.

Позивач 03 вересня 2012 р. звернувся до
начальника відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України із заявою від 31 серпня
2012 р. в якій, посилаючись на те, що
резолютивна частина виконавчого листа
№2а-14580/10/2670 в частині стягнення коштів
є незрозумілою, а саме не містить чітко
визначеної суми, що підлягає стягненню
просив звернутись до Окружного
адміністративного суду міста Києва із
заявою про встановлення способу і
порядку виконання судового рішення
Вищого адміністративного суду України
від 10 липня 2012 р. по адміністративній
справі №2а-14580/10/2670 в частині стягнення
коштів з Національного агентства
України з питань державної служби.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 13 вересня 2012 року
заяву Першого заступника голови
Національного агентства України з
питань державної служби про
відстрочення виконання судового
рішення задоволено. Відстрочено
виконання постанови Вищого
адміністративного суду України від 10
липня 2012 року у адміністративній
справі №2а-14580/10/2670 до розгляду Вищим
адміністративним судом України заяви
Національного агентства України з
питань державної служби про перегляд
за нововиявленими обставинами даної
постанови.

17 вересня 2012 року відповідачем
винесено постанову про зупинення
виконавчого провадження по виконанню
виконавчого листа Окружного
адміністративного суду міста Києва
№2а-14580/10/2670, виданого 30 липня 2012 року у
зв'язку з і звернення державного
виконавця до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
заявою про встановлення способу і
порядку виконання рішення суду згідно
з виконавчим документом в частині
стягнення коштів та в частині
зобов'язання вчинити дії за виконавчим
документом.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 29 січня 2013 р. залишено без
задоволення заяву Національного
агентства з питань державної служби
про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Вищого
адміністративного суду України від 10
липня 2012 року у адміністративній
справі №2а-14580/10/2670.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 15 лютого 2013 року у
задоволенні заяв ОСОБА_2, Державної
виконавчої служби та Національного
агентства України з питань державної
служби про встановлення способу і
порядку виконання судового рішення
відмовлено.

Постановою від 09 квітня 2013 р.
відповідачем поновлено виконавче
провадження ВП №33925835 та направлено
Національному агентству України з
питань державної служби вимогу від 29
квітня 2013 р. №С-10442/5.-564/7 якою
вимагалося виконати виконавчий лист
Окружного адміністративного суду від 30
липня 2012 р. №2а-14580/10/2670 в строк до 13
травня 2013 р. та попереджено про
накладення штрафу у разі невиконання
без поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення.

На зазначену вимогу Національним
агентством України з питань державної
служби листом від 13 травня 2013 р. №2267/10-13
повідомлено про те, що ним в межах
повноважень та в установленому
законодавством порядку вжито всіх
передбачених заходів для виконання
судового рішення та виконавчого листа
від 30 липня 2012 р.

22 травня 2013 р. відповідач звернувся до
Окружного адміністративного суду
міста Києва листом №С-10442/5.-564/7 із
заявою про встановлення способу і
порядок виконання рішення Окружного
адміністративного суду міста Києва у
справі №2а-14580/10/2670 на виконання якого
видано виконавчий лист від 30 липня 2012 р.
№2а-14580/10/2670. У зв'язку з яким, 23 травня 2013
р. державним виконавцем винесено
постанову про зупинення виконавчого
провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 11 червня 2013 року у
задоволенні заяви Відділу примусового
виконання рішень ДВС України про
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення у справі №
2а-14580/10/2670 відмовлено.

Постановою державного виконавця від 15
липня 2013 року виконавче провадження ВП
№33925835 поновлено.

Листом від 05 липня 2013 року №3235/10-13
Нацдержагенство України повідомило
відповідача про відсутність на даний
час відомостей щодо встановлення
способу і порядку виконання
постанови Вищого адміністративного
суду України від 10 липня 2012 р., зокрема,
відсутній розрахунок суми, що підлягає
стягненню на користь ОСОБА_2, а тому
продовжують існувати обставини, що
ускладнюють виконання зазначеного
рішення у цій частині.

02 серпня 2013 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби Борейко
М.В. винесено постанову про накладення
штрафу у ВП №33925835, якою, керуючись ст. 11,
89 Закону України «Про виконавче
провадження» за невиконання рішення
суду та законних вимог державного
виконавця без поважних причин на
Національне агентство з питань
державної служби накладено штраф у
розмірі 680, 00 грн.

Ухвалами Вищого адміністративного
суду України від 19 листопада 2013 р. у
справі №2а-14580/10/2670, відмовлено ОСОБА_2 у
встановленні судового контролю за
виконанням постанови Вищого
адміністративного суду України від 10
липня 2012 року, а також відмовлено в
ухваленні додаткових судових рішень
стосовно звільнення позивача з роботи,
поновлення на роботі, зобов'язання
запропонувати посаду, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 21 січня 2014 року відмовлено
у задоволенні заяви позивача про
прийняття додаткової постанови у
адміністративній справі №2а-14580/10/2670 та
повернуто справу до Окружного
адміністративного суду м. Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 14 березня 2014 року по
справі №2а-14580/10/2670 заяву Національного
агентства України з питань державної
служби про відстрочення виконання
судового рішення від 28 лютого 2014 р.
задоволено.

Відстрочено виконання постанови
Вищого адміністративного суду України
від 10 липня 2012 року у адміністративній
справі №2а-14580/10/2670 за позовом ОСОБА_2 до
Головного Управління державної служби
України, Начальника Головного
управління державної служби України
Мотренка Тимофія Валентиновича про
визнання протиправним та скасування
наказу про звільнення, поновлення на
роботі, зобов'язання запропонувати
посаду, стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу та моральної
шкоди до розгляду Вищим
адміністративним судом України
перегляду Вищим адміністративним
судом України касаційної скарги на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 січня 2014
року у справі №826/13753/13-а.

17 грудня 2013 року позивач звернувся до
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України із
заявою про вжиття заходів для повного
виконання судового рішення, у якій
просив невідкладно надіслати
Боржникові вимогу державного
виконавця про надання інформації щодо
розміру середнього заробітку, що
підлягає стягненню на його користь за
час вимушеного прогулу з 08 грудня 2009
року по 10 липня 2012 року (тобто по день
винесення постанови Вищим
адміністративним судом України;
накласти арешт на кошти Боржника
шляхом винесення постанов про арешт
коштів боржника що знаходяться на
рахунках чи на зберіганні у банках або
інших фінансових установах та арешт
коштів, що перебувають у касі боржника
або надходять до неї.

Вважаючи, що відповідачем протиправно
не надано відповідь на його звернення
та не здійснено виконання постанови
Вищого адміністративного суду України
від 10 липня 2012 року, позивач звернувся
до суду з даним адміністративним
позовом.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції зазначив, що відповідачем
вчинені всі необхідні дії для
примусового виконання постанови
Вищого адміністративного суду України
від 10 липня 2012 року, які передбачені
законом України «Про виконавче
провадження». Вказаним законом не
визначено обов'язку державного
виконавця надавати письмову відповідь
на клопотання сторін виконавчого
провадження.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження, як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.11
Закону України «Про виконавче
провадження»).

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Як зазначено вище, відповідачем 15
серпня 2012 року винесено постанову про
виконання виконавчого листа
№2а-14580/10/2670, виданого Окружним
адміністративним судом м. Києва 30 липня
2012 року та надано боржнику семиденний
строк для виконання даного виконавчого
листа.

Частиною 1 ст.27 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
у разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Абзацем 1 ч. 2 ст. 75 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
у разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Приписи ч. 1 ст. 89 Закону України «Про
виконавче провадження» визначають, що
у разі невиконання без поважних причин
у встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника -
юридичну особу - від сорока до
шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Судом першої інстанції вході розгляду
справи встановлено, що Державною
виконавчою службою України винесено
постанову від 02 серпня 2013 року ВП №33925835
про накладення на боржника штрафу за
невиконання судового рішення в розмірі
680,00 грн. Дана постанова Національним
агентством України з питань державної
служби оскаржена до суду, однак
постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 січня 2014
року у задоволенні позовних вимог та
скасуванні постанови 02 серпня 2013 року
ВП №33925835 відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі,
якщо викладена у виконавчому документі
резолютивна частина рішення є
незрозумілою, державний виконавець або
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення відповідного рішення.

Так, 17 лютого 2014 року державний
виконавець Державної виконавчої
служби України звернувся до Вищого
адміністративного суду України із
заявою про роз'яснення рішення суду
згідно з виконавчим документом в
частині стягнення коштів на користь
ОСОБА_2 Однак, ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 18
березня 2014 року в задоволенні такої
зави відмовлено.

У зв'язку з умисним невиконання
боржником виконавчого листа №
2а-14580/10/2670 від 30 липня 2012 року Окружного
адміністративного суду міста Києва
Державна виконавча служба України 05
лютого 2014 року звернулась до
Солом'янського РУ ГУ МВС України в м.
Києві з поданням про притягнення
винних службових осіб Національного
агентства з питань державної служби до
кримінальної відповідальності за ст.382
КК України.

Наведене вище спростовує доводи
позивача щодо невжиття відповідачем
заходів примусового виконання рішень,
визначених Законом України «Про
виконавче провадження» та Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02
квітня 2012 року № 512/5 та бездіяльності
Державної виконавчої служби України
щодо не розгляду заяви позивача від 17
грудня 2013 року № С-17995.

Законом України «Про виконавче
провадження» не визначено обов'язку
державного виконавця надавати
письмову відповідь на клопотання
сторін виконавчого провадження. Право
на інформацію реалізується через
можливість сторін ознайомлюватися із
матеріалами виконавчого провадження,
дізнаватися про його рух.

Щодо позовних вимог про стягнення з
Державного бюджету України через
Головне управління Державної
казначейської служби України у м. Києві
на користь позивача суми в розмірі 142
742,60 грн. слід зазначити, що постановою
Вищого адміністративного суду України
від 10 липня 2012 року постановлено
стягнути з Національного агентства
України з питань державної служби на
користь ОСОБА_2 середній заробіток за
час вимушеного прогулу з 08 грудня 2009
року, вказане рішення виконується в
порядку передбаченому Законом України
«Про виконавче провадження».

В той же час сума стягнення в розмірі 142
742,60 грн. у рішенні суду не зазначається,
тому вимога про фактичну зміну рішення,
що набрало законної сили безпідставна.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та прийняв
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 212 КАС
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 31 березня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
Мамчур Я.С.

Судді Желтобрюх І.Л.

Шостак О.О.

Повний текст виготовлено 30.05.14 року.

.

Головуючий суддя
Мамчур Я.С

Судді:
Желтобрюх І.Л.

Шостак О.О.