Справа № 2а-0370/1968/11
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 травня 2014 року Справа № 93820/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючого судді - Каралюса В.М.,

суддів: Матковської З.М., Затолочного
В.С.,

за участі секретаря судового засідання
Бєлкіної Н.І.,

та за участі осіб:

від позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 02 серпня 2011
року у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до старшого
інспектора Ягодинської митниці
Трофімука Івана Васильовича,
Ягодинської митниці, Головного
управління Державного казначейства
України у Волинській області про
визнання протиправними та скасування
рішень, карток відмови та повернення
надмірно сплачених коштів,-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2011 року позивач фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
старшого інспектора Ягодинської
митниці Трофімука Івана Васильовича,
Ягодинської митниці, Головного
управління Державного казначейства
України у Волинській області, в якому
просив визнати протиправними дії
інспектора Трофімук І.В. щодо прийняття
Рішення № 205000017/2011/600035/1 від 28.02.2011 року
про визначення митної вартості товару,
що імпортується, картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленню чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України від 28.02.2011 року №
205000017/1/00146 та картки відмови в прийнятті
митної декларації митному оформленню
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України №
205000017/1/01399 від 24.06.2011 року; визнати
протиправним та скасувати Рішення про
визначення митної вартості товару №
205000017/2011/6000035/1 від 28.02.2011 р.; визнати
протиправним та скасувати Рішення
картку відмови в прийнятті митної
декларації митному оформленню чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України №
205000017/1/00146 від 28.02.2011 року; визнати
протиправною та скасувати картку
відмови в прийнятті митної декларації
митному оформленню чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України № 205000017/1/01399 від 24.06.2011
року; стягнути з Державного бюджету
України на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 надмірно
сплачені митні платежі в загальному
розмірі 21149,98 грн.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 02 серпня 2011
року в задоволенні адміністративного
позову фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до старшого інспектора
Ягодинської митниці Трофімука Івана
Васильовича, Ягодинської митниці,
Головного управління Державного
казначейства України у Волинській
області про визнання протиправними
дій, визнання протиправними та
скасування рішення про визначення
митної вартості товару №205000017/2011/600035/1
від 28.02.2011 року, карток відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України №205000017/1/00146 від 28.02.2011
року, №205000017/1/01399 від 24.06.2011 року та
повернення надмірно сплачених митних
платежів в розмірі 21149,98 грн. відмовлено
повністю.

Не погодившись із таким рішенням суду,
його оскаржив відповідач, якийц в
поданій апеляційній скарзі,
покликаючись на те, що оскаржувана
постанова винесена на підставі
неповного та необ'єктивного
досліджених доказів на неповно
встановлених обставинах справи та
неправильно застосованих нормах права,
просить таку скасувати та прийняти
нове рішення, яким в задоволенні
заявлених позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що оскільки ним
фактично внесено до бюджету кошти з
розрахунку митної вартості товарів,
визначеної Ягодинською митницею
всупереч положенням чинного
законодавства, а не за першим методом
визначення митної вартості (за ціною
угоди), тому до бюджету були сплачені
кошти в більшому розмірі, як це
визначено чинним законодавством,
відтак відповідача є неправомірними, а
рішення підлягають скасування

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги в їх сукупності,
колегія суддів вважає, що така підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Згідно абзацу 23 статті 1 Митного
кодексу України (надалі МК України)
переміщення товарів через митний
кордон України у вантажних
відправленнях - переміщення товарів
через митний кордон України при
здійсненні експортно-імпортних
операцій, а також інших операцій,
пов'язаних із ввезенням товарів на
митну територію України, вивезенням
товарів за межі митної території
України або переміщенням їх митною
територією України транзитом. При
переміщенні товарів через митний
кордон України у вантажних
відправленнях оформляється вантажна
митна декларація.

МК передбачено, що переміщення через
митний кордон України товарів та інших
предметів підлягає митному оформленню,
яке відповідно до частини 2 статті 27
цього Кодексу завершується тільки
після здійснення встановлених
законодавством України необхідних для
цього товару видів контролю.

Згідно статті 259 МК України митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є їх ціна,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, обчислена
відповідно до положень цього Кодексу.

Статтею 262 МК України митна вартість
товарів і метод її визначення
заявляються (декларуються) митному
органу декларантом під час переміщення
товарів через митний кордон України
шляхом подання декларації митної
вартості. Порядок та умови
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, встановлюються Кабінетом
Міністрів України, а порядок
заповнення декларацій митної вартості
- спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади в галузі
митної справи.

Згідно приписів статті 265 МК України
митний орган здійснює контроль
правильності визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
цього Кодексу. Такий контроль може
здійснюватися в установленому порядку
із застосуванням різних форм, у тому
числі відповідно до статей 60і 69 цього
Кодексу, після закінчення операцій
митного контролю, оформлення та
пропуску через митний кордон України
товарів і транспортних засобів.
Порядок контролю правильності
визначення митної вартості товарів
після закінчення операції митного
контролю, оформлення та пропуску через
митний кордон України товарів і
транспортних засобів та донарахування
обов'язкових платежів визначається
Кабінетом Міністрів України. Митний
орган має право упевнитися в
достовірності або точності будь-якої
заяви, документа чи декларації, поданої
для цілей визначення митної вартості.

Відповідно до статті 266 МК України
передбачено, що визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, здійснюється за такими
методами: 1) за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; 3) за ціною договору
щодо подібних (аналогічних) товарів; 4)
на основі віднімання вартості; 5) на
основі додавання вартості (обчислена
вартість); 6) резервного.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до умов
зовнішньоекономічного договору
(контракту) № 08 від 14.02.2011 року та
доповнення до нього позивачем на митну
територію України ввезено самохідну
робочу машину спеціального
призначення для прибирання доріг та
вулиць з механічними обертовими
щітками для прибирання бруківки, з
системою змочування на колісному шасі
з бункером для сміття, керовану
оператором, марки MFH, колір оранжевий,
шасі №005217, рік випуску 2001. Для митного
контролю і митного оформлення товарів
і транспортних засобів, що
переміщуються через митний кордон
України позивачем було надано наступні
документи: уніфікована митна
квитанція МД-1 №20502Г №1205327 від 20.02.2011
року; облікова картка суб'єкта
зовнішньоекономічної діяльності
№20500/06/2011/000626 від 17.02.2011 року;
повідомлення про намір увезення (ПНУ)
№205000005.2011.300041 від 16.02.2011 року; накладна
СМR №001733 від 14.02.2011 року; свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу ТТ
№712462 від 23.01.2001 року; калькуляція
транспортних витрат від 22.02.2011 року;
рахунок-фактура (інвойс) №08 від 14.02.2011
року; зовнішньоекономічний договір
(контракт) купівлі-продажу товарів
(крім позначеного кодом 4104), подання
якого для митного оформлення не
супроводжується №08 від 14.02.2011 року;
доповнення до зовнішньоекономічного
договору (контракту) - додаток 1 від
14.02.2011 року; довідка про проведення
декларування валютних цінностей,
доходів та майна, що належить резиденту
України і знаходиться за її межами (ДПА
України) від 01.02.2011 року; рішення органу
сертифікації №000053/Д від 21.02.2011 року;
відбиток штампа державної
санітарно-епідеміологічної служби №2730
від 14.02.2011року; висновок експерта (акт
експертизи) №1861 від 22.02.2011 року; ВМД
№205000021.2011.002316 від 23.02.2011року.

Інспектор відділу контролб митної
вартості та класифікації товарів
Ягодинської митниці Трофімук І.В.
перевірив документи, подані для
підтвердження заявленої митної
вартості товару та поставив вимогу про
надання додаткових документів згідно
переліку.

28 лютого 2011 р. декларантом надано
пояснення щодо витребовуваних
документів із законодавчим
обгрунтуванням причин неможливості
подання усіх затребуваних документів.
28 лютого 2011 року інспектором
Трофімуком І.В. прийнято Рішення про
визначення митної вартості товарів
№205000017/2011/600035/1 та винесено Картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України №205000017/1/00146.

Враховуючи чинне законодавство,
документи, надані представником
декларанта митному органу при
здійсненні митного оформлення, в т.ч.
зовнішньоекономічний договір
(контракт) №08 від 14.02.2011 та
рахунок-фактура (інвойс) №08 від 14.02.2011р.,
калькуляція транспортних витрат,
згідно яких вартість товару становить
12 953,06 грн. (графа 12 митної декларації) є
підставою для визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну за методом 1 - за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції"), передбаченим ч.і
ст. 266 Митного Кодексу України, який є
першим і основним методом визначення
митної вартості товарів, що відповідає
положенням ст. 267 вказаного Кодексу та
Постанови KM України від 20.12.2006 року №
1766.

Таким чином, розмитнення
задекларованої самохідної робочої
машини спеціального призначення для
прибирання доріг та вулиць з
механічними обертовими щітками для
прибирання бруківки, з системою
змочування на колісному шассі з
бункером для сміття, керована
оператором, марки MFH, колір - оранжевий,
шассі №005217, рік випуску 2001 p., повинно
бути проведено згідно митної вартості
вказаної у митній декларації, оскільки
вона є достовірною, підтверджена
документально, і відповідає вимогам
ст.ст. 259,260, 262,264, 266,267 Митного Кодексу
України.

Разом з тим, 28 лютого 2011 р. інспектором
Трофімук І.В. прийнято рішення №
205000017/2011/600035/1 від 28.02.2011 року про
визначення митної вартості товарів,
яким визначено митну вартість
самохідної робочої машини
спеціального призначення для
прибирання доріг та вулиць з
механічними обертовими щітками для
прибирання бруківки, з системою
змочування на колісному шассі з
бункером для сміття - у розмірі 8 262,00
Євро. Пунктом 33 вказаного рішення
зазначено джерело інформації, що
використовувалася митним органом для
визначення митної вартості: мережа
Інтернет.

Пунктом 3.3 Порядку роботи посадових
осіб митного органу при здійсненні
контролю за правильністю визначення
митної вартості товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, затвердженого Наказом
Державної митної служби України від
24.06.2009 р №602, встановлено вичерпний
перелік джерел інформації, які
використовуються під чає здійснення
контролю за правильністю визначення
митної вартості товарів та прийнятті
Рішень. Однак, такого джерела
інформації, як "мережа Інтернет" у
даному переліку немає. Відтак, є
безпідставним використання джерела -
"Мережа Інтернет" під час визначення
митної вартості товарів митним
органом.

Частиною 2 ст. 265 Митного Кодексу
України митному органу надано право
самостійно визначення митної вартості
товарів, що декларуються у разі
відсутності даних, що підтверджують
правильність заявленої декларантом
митної вартості товарів, або у разі
наявності обґрунтованих сумнівів у
достовірності поданих декларантом
відомостей про митну вартість.

При винесенні рішення за результатами
розгляду вказаної справи суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що
відповідач здійснив порівняльний
аналіз заявленої митної вартості з
ціновою інформацією на товари за кодом
УКТЗЕД , яка містилася в Єдиній
автоматизованій інформаційній системі
Держмитслужби України. В результаті
Відповідач прийшов до висновку, що
заявлена до оформлення митна вартість
є нижчою за наявну інформацію про
рівень цін на такі товари. Даний
висновок суду не відповідає обставинам
справи, оскільки у самому оспорюваному
рішенні про визначення митної вартості
товарів № 205000017/2011/600035/1 Відповідач
вказав, що у митного органу відсутня
будь-яка інформація про аналогічні та
ідентичні товари. Крім того, порівняння
митної вартості товарів лише за кодом
товару свідчить про формальний підхід
до застосування норм права як митними
органами, так і судом при винесенні
оскаржуваного рішення. Крім того, на
неприпустимість формального підходу
до контролю за правильністю визначення
митної вартості товарів та митної
оцінки цих товарів неодноразово
зверталася увага самої Державної
митної служби України.

Так, Листом №11/4-10.16/3053-ЕП від 08.04.2010 р.
Державна митна служба України
зобов'язала митні органи при
проведенні порівняння рівня заявленої
митної вартості товарів з рівнем
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, митне оформлення
яких вже здійснено, окрім порівняння
інформації з відповідних граф
вантажної митної декларації на
ідентичні або подібні (аналогічні)
товари, наявних в ПІК ЄАІС
Держмитслужби, з відповідними графами
вантажної митної декларації, за якою
здійснюється митне оформлення
оцінюваних товарів на предмет
відповідності зазначеної в них
інформації, необхідно додаткове
вивчення всіх обставин операції, яка
береться за основу при визначенні
митної вартості товарів, що оцінюються.
Інформація, що використовується при
здійсненні коригування, повинна бути
документально підтверджена.

Однак, як вбачається з пояснень
відповідача, порівняння товару, митне
оформлення якого проводилося, з іншими
товарами виключно на підставі однією
ознаки - самохідна робоча машина
спеціального призначення для
прибирання код УКТЗЕД ,тобто до
уваги брався лише код та назва товару,
що жодним чином не свідчить хоча б про
подібність даних товарів. Крім того,
усі надані для порівняння товари не
співпадали з оцінюваним за жодним
критерієм: у них були інші країни та
фірми виробники, інші роки
виготовлення, інше укомплектування,
різний технічний стан, навіть загальна
маса цих машин була іншою.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до безпідставного та
необгрунтованого висновку про те, що у
митного органу була достатня та
об'єктивна інформація, необхідна як для
витребування додаткових документів,
так і для підвищення вартості
задекларованого товару.

При винесенні оскаржуваного рішення
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідач правомірно визначив нову
митну вартість товару, скориставшись
інформацією, що містилася у каталогах і
довідниках видавництва провідних
країн-експортерів, а також мережі
Інтернет. Однак, як вказано у Рішенні
про визначення митної вартості товару
№205000017/2011/600035/1 від 28.02.2011 р. та
підтверджено представниками
відповідача у судовому засіданні,
жодних каталогів і довідників
Відповідачем не використовувалося, він
керувався виключно інформацією з
мережі Інтернет.

Крім того, посилання суду у постанові
на наказ Держмитслужби України №74 від
31.01.2007 року "Про затвердження
Методичних рекомендацій із
застосування окремих положень Митного
кодексу України, що стосуються питань
визначення митної вартості товарів,
які імпортуються на митну територію
України" є безпідставним, оскільки цей
Наказ не має жодного
загальнообов'язкового значення,
оскільки не зареєстрований у
Міністерстві юстиції та офіційно не
оприлюднений, а значить не може
встановлювати нових норм права. Жодним
іншим нормативно-правовим документом
не передбачено навіть використання
мережі Інтернет з метою отримання
підтверджених та достовірних даних про
цінові характеристики імпортованих
товарів, а тим більше, взяття даної
інформації за основу для визначення
митної вартості товарів.

Крім того, суд першої інстанції
безпідставно залишив поза увагою, що у
картці відмови № 205000017/201 1/600035/1 від
28.02.2011 р. не вказано конкретні причини
відмови та не зазначено вичерпне
роз'яснення вимог, виконання яких
забезпечує можливість митного
оформлення та пропуску цих товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про підставність
заявлених позовних вимог в частині
скасування рішення про визначення
митної вартості товару та картки
відмови в прийнятті митної декларації.
Щодо вимоги в частині оскарження дій
інспектора, то колегія суддів
приходить до висновку, що вчинення
таких дій є елементом діяльності
відповідача по винесенню
оскаржуваного рішення і не може
оскаржуватися окремо, а тому в цій
частині позовних вимог слід відмовити.

Таким чином, суд першої інстанції при
винесенні оскаржуваного рішення
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, висновки суду не
відповідають всім обставинам справи,
що, в силу ст. 202 КАС України, є підставою
для скасування оскаржуваної постанови,
та прийняття нового рішення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п.3 ч. 1 ст. 198, п. 1 ст.
202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 02 серпня 2011
року у справі № 2а/0370/1968/11 скасувати та
прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
Рішення про визначення митної вартості
товару № 205000017/2011/6000035/1 від 28.02.2011 р.

Визнати протиправним та скасувати
картку відмови в прийнятті митної
декларації митному оформленню чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України №
205000017/1/00146 від 28.02.2011 року.

Визнати протиправною та скасувати
картку відмови в прийнятті митної
декларації митному оформленню чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України №
205000017/1/01399 від 24.06.2011 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 надмірно сплачені митні платежі
в загальному розмірі 21149,98 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.М.
Каралюс

суддя
В.С. Затолочний

суддя
З.М. Матковська

Повний текст постанови виготовлений
20.05.2014