Справа № 802/918/14-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/918/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Сало П.І.
Суддя-доповідач: Білоус О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Бершадської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Вінницькій області на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 14 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Бершадської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у Вінницькій
області про визнання протиправною та
скасування вимоги про сплату боргу
(недоїмки) , -

В С Т А Н О В И В :

ФОП ОСОБА_2 звернулась до Вінницького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Бершадської ОДПІ про визнання
протиправною та скасування вимоги про
сплату боргу (недоїмки). Позовні вимоги
мотивовано тим, що вона є фізичною
особою-підприємцем, якою обрано
спрощену систему оподаткування. Крім
того, ОСОБА_2 перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України у
Чечельницькому районі Вінницької
області та отримує пенсію за віком.
Податковим органом нарахувано їй
заборгованість (недоїмку) з єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 9852,74 грн.
та виставлено вимогу про її сплату.
Вважаючи висновки податкового органу
безпідставними, а рішення -
неправомірним, просила визнати вимогу
протиправною та скасувати.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 14.04.2014 року
позов задоволено. Не погоджуючись із
рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить суд скасувати постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 14.04.2014 року,
та прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог, посилаючись при цьому на неповне
з'ясування обставин, які мають значення
для справи та порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного
вирішення спору.

В судове засідання представники сторін
не з'явилися, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлялися
своєчасно та належним чином. Про
причини неявки в судове засідання суд
не повідомили, клопотань про
відкладення розгляду справи не
направляли.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про його дату, час і
місце, а також враховуючи те, що їх явка
в судове засідання не визнавалась
обов'язковою, колегія суддів визнала за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження, відповідно до
п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, за наявними у
справі матеріалами, при цьому, згідно
частини 6 статті 12, частини 1 статті 41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції необхідно залишити
без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку. При цьому в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України визначено,
що суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, та підтверджується
матеріалами справи, ОСОБА_2
зареєстрована як фізична
особа-підприємець (а.с. 32-33). Позивач
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України у
Чечельницькому районі Вінницької
області як платник страхових внесків
та одночасно отримує пенсію за віком із
зниженням пенсійного вік на п'ять років
відповідно до вимог ст. 55 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з 18.04.2011
року.

Згідно даних картки особового рахунку
за позивачкою рахується
заборгованість зі сплати єдиного
внеску в сумі 9852,74 грн., у зв'язку з чим
16.12.2013 року Бершадською ОДПІ оформлено
вимогу про сплату боргу (недоїмки) №
Ф-625-02у на вказану суму (а.с. 7), яка за
наслідками адміністративного
оскарження залишена без змін.

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд
першої інстанції керувався тим, що
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначаються
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" (Закон
№ 2464-VI).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 цього Закону
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (єдиний
внесок) - це консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI
платниками єдиного внеску є фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Разом із тим, 06.08.2011 року набрав
чинності Закон України № 3609-VІ від
07.07.2011 року "Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України".

Вказаним Законом доповнено статтю 4
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
частиною четвертою наступного змісту:
"Особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування".

Отже, фізичних осіб-підприємців, в тому
числі тих, які обрали спрощену систему
оподаткування, починаючи з 06.08.2011 року
звільнено від сплати за себе єдиного
внеску, якщо вони є, зокрема,
пенсіонерами за віком та отримують
відповідну пенсію.

Оскільки ч. 4 ст. 4 Закону № 2464-VI не
розмежовує пенсіонерів за віком на
певні категорії та не містить
застережень щодо неможливості її
застосування до осіб, яким пенсію за
віком призначено на пільгових умовах,
колегія суддів апеляційного суду
вважає обґрунтованим висновок суду
першої інстанції про те, що вимога
податкового органу є безпідставною.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону № 2464-VI
орган доходів і зборів у порядку, за
формою та у строки, встановлені
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом. Платник єдиного
внеску зобов'язаний протягом десяти
робочих днів з дня надходження вимоги
про сплату недоїмки сплатити суми
недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею. У разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки платник
єдиного внеску узгоджує її з органом
доходів і зборів шляхом оскарження
вимоги про сплату єдиного внеску в
адміністративному або судовому
порядку.

Оскаржуваною вимогою Бершадської ОДПІ
№ Ф-625-02у від 16.12.2013 року позивачку
зобов'язано сплатити недоїмку з
єдиного внеску в сумі 9852,74 грн. При
цьому у вказану суму заборгованості
відповідачем включено єдиний внесок за
період з серпня 2011 року по червень 2013
року в сумі 8658,71 грн. та за ІІІ квартал
2013 року в сумі 1194,03 грн.

Водночас судом першої інстанції
встановлено, що управлінням Пенсійного
фонду України у Чечельницькому районі
Вінницької області, від якого
Бершадській ОДПІ було передано функції
з адміністрування єдиного внеску, на
адресу ФОП ОСОБА_2 вже направлялися
вимоги про сплату боргу (недоїмки) з
єдиного внеску, зокрема від 06.11.2012 року
№ Ф360-у за період з серпня по грудень 2011
року в сумі 1698,23 грн., від 10.04.2012 року №
Ф415-у за 2012 рік в сумі 4572,42 грн., від 03.05.2013
року № 415-у за І квартал 2013 року в сумі
1194,03 грн. та від 29.07.2013 року № Ф415-у за ІІ
квартал 2013 року в сумі 1194,03 грн.

Вказані вимоги були оскаржені ФОП
ОСОБА_2 в судовому порядку. Постановою
Вінницького окружного
адміністративного суду від 29.01.2013 року
у справі № 2а/0270/5567/12, залишеною без змін
ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 20.03.2013 року,
визнано протиправною та скасовано
вимогу управління Пенсійного фонду
України у Чечельницькому районі
Вінницької області № Ф360-у від 06.11.2012
року про сплату ФОП ОСОБА_2 боргу з
єдиного внеску в сумі 1698,23 грн. (а.с. 35-36).

Крім того, постановою Вінницького
окружного адміністративного суду від
30.05.2013 року у справі № 802/2039/13-а,
залишеною без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 30.08.2013 року, визнано протиправною та
скасовано вимогу управління
Пенсійного фонду України у
Чечельницькому районі Вінницької
області № Ф415-у від 10.04.2012 року про
сплату позивачу недоїмки з єдиного
внеску в розмірі 4572,42 грн. (а.с. 37-38).

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 05.06.2013 року
у справі № 802/2370/13-а, залишеною без змін
ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 29.10.2013 року,
визнано протиправною та скасовано
вимогу управління Пенсійного фонду
України у Чечельницькому районі
Вінницької області № 415-у від 03.05.2013
року про сплату ОСОБА_2 недоїмки 1194,03
грн. (а.с. 39-40).

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 21.08.2013 року
у справі № 802/3443/13-а, залишеною без змін
ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 15.10.2013 року,
визнано протиправною та скасовано
вимогу управління Пенсійного фонду
України у Чечельницькому районі
Вінницької області № 415-у від 29.07.2013
року про сплату недоїмки в сумі 1194,03
грн. (а.с. 41-42).

З огляду на викладене, а також
враховуючи те, що судовими рішеннями,
які набрали законної сили, було
скасовано вимоги управління
Пенсійного фонду України у
Чечельницькому районі Вінницької
області про сплату позивачу недоїмки з
єдиного внеску за період з серпня 2011
року по червень 2013 року на загальну
суму 8658,71 грн. та надано правову оцінку
законності нарахування позивачці
єдиного внеску за даний період,
Бершадською ОДПІ неправомірно цю ж
суму повторно включено до складу боргу
(недоїмки) за вимогою № Ф-625-02у від 16.12.2013
року.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищенаведеним,
матеріалами справи, а тому колегією
суддів відхиляються, оскільки не дають
підстав для висновку про порушення
судом першої інстанції норм права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, тобто прийнята постанова
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, і підстав для її
скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо задоволення
заявлених вимог у спосіб та межах,
визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Бершадської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Вінницькій області, - залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 14
квітня 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Білоус О.В.

Судді
Курко О. П.

Сторчак В. Ю.