Справа № 233/2976/14-а
Суддя: Міросєді А. І.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 233/2976/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року
Костянтинівський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого судді
Міросєді А. І.,

при секретарі
Ульянцевій С.А.,

за участю

позивачки
--

представника відповідача
--

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області «про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії»,-

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до УПФУ в м. Костянтинівка та
Костянтинівському районі Донецької
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, в якому зазначила, що з 07.04.2007
року відповідачем їй була призначена
пенсія відповідно до ст. 37 Закону
України «Про державну службу» у
розмірі 90% заробітної плати. За
постановою Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 22.11.2013 року їй відповідачем було
проведено перерахунок пенсії з
урахуванням отриманих сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати, але при
цьому процентна складова змінена з 90%
на 80%. Крім того, при обчисленні розміру
пенсії не були враховані сплачені на
його користь суми грошової винагороди
згідно Постанови Кабінету Міністрів
України від 24.02.2003 року № 212 «Про
затвердження Порядку видачі грошової
винагороди державним службовцям за
сумлінну безперервну працю в органах
державної влади, зразкове виконання
трудових обов'язків», грошової
компенсації за невикористану
відпустку та винагороди за вислугу
років, що не відповідає вимогам діючого
законодавства України. Просила:
визнати рішення управління Пенсійного
фонду України в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області від 04.04.2014 року щодо відмови у
перерахунку пенсії з урахуванням суми
грошової винагороди згідно Постанови
Кабінету Міністрів України від 24.02.2003
року № 212 «Про затвердження Порядку
видачі грошової винагороди державним
службовцям за сумлінну безперервну
працю в органах державної влади,
зразкове виконання трудових
обов'язків», грошової компенсації за
невикористану відпустку та винагороди
за вислугу років, неправомірним та
скасувати його; визнати розпорядження
управління Пенсійного фонду України в
м. Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області від 21.02.2014
року № 178599 щодо перерахунку пенсії
державного службовця з 01 жовтня 2013 року
виходячи з розрахунку 80% заробітної
плати державного службовця незаконним
та скасувати його; зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
м. Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області здійснити
перерахунок пенсії з 01 квітня 2014 року з
урахуванням суми грошової винагороди
згідно Постанови Кабінету Міністрів
України від 24.02.2003 року № 212 «Про
затвердження Порядку видачі грошової
винагороди державним службовцям за
сумлінну безперервну працю в органах
державної влади, зразкове виконання
трудових обов'язків», грошової
компенсації за невикористану
відпустку та винагороди за вислугу
років; зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області здійснити
перерахунок пенсії з 01 жовтня 2013 року
виходячи з розрахунку 90% заробітної
плати державного службовця.

Позивачка у судове засідання не
з'явилася, надала суду заяву про
розгляд справи без її участі, позовні
вимоги підтримала.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав
заперечення проти позову з проханням
розглянути справу без його участі.

Суд, перевіривши матеріали справи і
дослідивши законодавство, що регулює
спірні правовідносини, встановив
наступне.

Судовим розглядом встановлено, що
позивачка ОСОБА_1 перебуває на
пенсійному обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області та отримує
пенсію за віком, призначену відповідно
до ст. 37 Закону України «Про державну
службу» з 07.04.2004 року виходячи з
розрахунку 90% заробітної плати
державного службовця.

25 березня 2014 року позивачка звернулася
з заявою до управління Пенсійного
фонду України в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області про проведення перерахунку
призначеної пенсії з урахуванням
виплачених їй сум грошової винагороди
згідно Постанови Кабінету Міністрів
України від 24.02.2003 року № 212 «Про
затвердження Порядку видачі грошової
винагороди державним службовцям за
сумлінну безперервну працю в органах
державної влади, зразкове виконання
трудових обов'язків», грошової
компенсації за невикористану
відпустку та винагороди за вислугу
років.

За результатами розгляду зазначеної
заяви, відповідач рішенням від 04.04.2014
року відмовив у перерахунку пенсії,
посилаючись на те, що такі види виплат,
як грошова винагорода державним
службовцям за сумлінну безперервну
працю в органах державної влади,
зразкове виконання трудових
обов'язків, грошова компенсація за
невикористану відпустку та винагорода
за вислугу років, які були нараховані
та сплачені державному службовцю у
відповідний період, не є складовими
заробітної плати державного службовця,
а тому не враховуються при розрахунку
пенсії державного службовця (а.с. 28-29).

Однак, суд зазначає, що частиною 1
статті 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно частини 1 статті 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» до
заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії, зокрема,
враховуються: суми виплат (доходу),
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про
оплату праці» №108/95, структура
заробітної плати складається з
основної, додаткової та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат, до яких належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Загальні засади діяльності, статус
державних службовців, які працюють в
державних органах та їх апараті, а
також особливості правовідносин щодо
призначення та перерахунку пенсій
державним службовцям, встановлені
Законом України «Про державну службу».

Статтею 37-1 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Відповідно до статті 33 Закону України
«Про державну службу», заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок. При
цьому саме на Кабінет Міністрів
України покладається регулювання
питань оплати праці державних
службовців, встановлення розмірів
посадових окладів, надбавок, доплат,
матеріальної допомоги.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 09
липня 2003 року №1058-IV не містить
визначення заробітної плати, на
підставі якої здійснюється розрахунок
пенсії. Із змісту статті 40 вказаного
Закону вбачається, що з середньої
заробітної плати (доходу) повинні бути
сплачені страхові внески.

Порядок обчислення заробітної плати
для перерахунку пенсії державного
службовця установлений постановами
Кабінету Міністрів від 31 травня 2000 року
№ 865 та від 23 квітня 2003 року № 581.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів
України від 31 травня 2000 року № 865 із
змінами і доповненнями передбачено, що
особи, які вийшли на пенсію згідно
Закону України «Про державну службу»
мають право на перерахунок пенсій, але
лише за умови підвищення заробітної
плати державним службовцям після
набрання чинності Законом України від
16 січня 2003 року «Про внесення змін до
Закону України «Про державну службу».

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 квітня 2003 року № 581 встановлено,
що у разі підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним
службовцям відповідно до рішень
Кабінету Міністрів України після
набрання чинності Законом України від
16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення
змін до Закону України «Про державну
службу» заробітна плата для
перерахунку пенсії пенсіонерам, яким
пенсія призначена з дня набрання
чинності Законом України «Про державну
службу», визначається в такому порядку:
1) пенсіонерам, які на момент
перерахунку пенсії продовжують
працювати на посаді, з якої призначено
пенсію, - на підставі поданої довідки
про одержувану заробітну плату на
момент перерахунку; 2) іншим
пенсіонерам - на підставі документів,
поданих на час перерахунку, виходячи із
сум заробітної плати, яку одержує
працюючий державний службовець на
відповідній посаді, з якої призначено
(перераховано) пенсію, на момент
виникнення права на перерахунок. При
цьому, премія та інші надбавки
враховуються в середніх розмірах
стосовно визначених законодавством
таких виплат у відповідному державному
органі, з якого особа вийшла на пенсію,
на момент виникнення права на
перерахунок, якщо вони були фактично їй
встановлені.

З аналізу зазначених норм вбачається,
що чинне законодавство як загальне, так
і спеціальне відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.

Проте, слід врахувати, що надбавки,
запроваджені нормативно-правовими
актами, матеріальна допомога належать
до додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Отже, з наведеного вбачається, що усі
інші виплати (суми грошової винагороди
згідно Постанови Кабінету Міністрів
України від 24.02.2003 року № 212 «Про
затвердження Порядку видачі грошової
винагороди державним службовцям за
сумлінну безперервну працю в органах
державної влади, зразкове виконання
трудових обов'язків», грошової
компенсації за невикористану
відпустку та винагороди за вислугу
років), які виплачувались відповідачем
позивачу, є частиною заробітної плати
державного службовця та виплачується
за рахунок та у межах фонду оплати
праці, а також, враховуються при
обчисленні середнього заробітку, що
зберігається за посадовою особою
відповідно до законодавства, на них
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, а тому
повинні враховуватись при обчисленні
розміру пенсії державного службовця у
розмірах, що виплачуються на день
звільнення посадової особи з роботи, що
дає право на відповідний вид пенсії, у
даному випадку пенсію державного
службовця.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог щодо
здійснення перерахунку пенсії
державного службовця з урахуванням
інших виплат, а саме: з урахуванням
суми грошової винагороди згідно
Постанови Кабінету Міністрів України
від 24.02.2003 року № 212 «Про затвердження
Порядку видачі грошової винагороди
державним службовцям за сумлінну
безперервну працю в органах державної
влади, зразкове виконання трудових
обов'язків», грошової компенсації за
невикористану відпустку та винагороди
за вислугу років, зазначених у довідці
про складові заробітної плати, на які
були нараховані страхові внески та які
отримувались позивачем.

Крім того, суд зазначає, що вказані суми
виплат є складовими заробітної плати, а
тому підлягають зарахуванню для
визначення заробітку при перерахунку
пенсії позивачу, але з дати звернення
позивача з заявою про перерахунок
пенсії, а саме в даному випадку з 01.04.2014
року.

Постановою Костянтинівського
міськрайонного суду від 22 листопада 2013
року були задоволені позовні вимоги
ОСОБА_1: визнано неправомірним та
скасовано рішення Управління
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області від 01 жовтня
2013 року стосовно не врахування при
призначенні пенсії отриманих сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації; зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області здійснити
перерахунок пенсії з 01 жовтня 2013 року з
урахуванням отриманих сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати (а.с. 37-38).

Розпорядженням УПФУ в м. Костянтинівка
та Костянтинівському районі Донецької
області № 178599 від 21 лютого 2014 року (а.с.
33), позивачці було проведено
перерахунок пенсії і розмір пенсії
після перерахунку став менше, ніж той,
який отримувала позивачка, у зв'язку з
тим, що згідно Закону України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08.07.2011 року передбачено
обчислення пенсії державним
службовцям у розмірі 80 % суми їх
заробітної плати (первісно пенсія
позивачки була призначена у розмірі 90%
суми її заробітної плати).

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу» (в редакції, що діяла
на час призначення пенсії), пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 % від суми їх заробітної
плати, на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, без обмеження граничного
розміру пенсії, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями - у розмірі 80%
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. За кожний
повний рік роботи понад 10 років на
державній службі пенсія збільшується
на 1 % заробітку, але не більше 90 %
заробітної плати, без обмеження
граничного розміру пенсії.

Позивачці первісно була призначена
пенсія відповідно до Закону України
«Про державну службу» у розмірі 90%
заробітної плати (а.с. 32). Загальний
процент розрахунку пенсії від
заробітку позивачці було зменшено до 80%
(а.с. 33).

Відповідно до ст. 8 Конституції України
в Україні визнається і діє принцип
верховенства права, Конституція має
вищу юридичну силу, а її норми - нормами
прямої дії.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав проблеми,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист та неприпустимість
обмежень конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень
і сформулював правову позицію, згідно
якої Конституція України та закони
України відокремлюють певні категорії
громадян України, які потребують
додаткових гарантій соціального
захисту з боку держави. До них, зокрема,
належать громадяни, яким пенсія
призначена за спеціальними законами, в
тому числі і ЗУ «Про державну службу».
Тому звуження змісту та обсягу цього
права шляхом прийняття нових законів
або внесення змін до чинних законів за
ст. 22 Конституції України не
допускається.

Виходячи із загальних засад пріоритету
законів над підзаконними актами при
розрахунку пенсії позивача
застосуванню підлягає розмір,
встановлений згідно з ч. 4 ст. 37 Закону
України «Про державну службу»,
відповідно до якого розмір пенсії
позивача повинен становити 90% від суми
місячного заробітку.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про те, що відповідач
неправомірно провів позивачу
перерахунок пенсії в розмірі 80% від
суми місячного заробітку.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У ст. 22 Конституції України закріплено,
що конституційні права та свободи
гарантуються і не можуть бути
відмінені при прийнятті нових законів
або внесення змін в діючи закони, не
допускається звуження змісту та об'єму
існуючих прав та свобод.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Статтею 8 КАС України передбачено, що
суд при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого зокрема людина, її
права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави. Суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.
Звернення до адміністративного суду
для захисту прав і свобод людини і
громадянина безпосередньо на підставі
Конституції України гарантується.

Пенсійний фонд України діє у
відповідності до Положення «Про
Пенсійний фонд України» і здійснює
свої повноваження на підставі п. 15
зазначеного положення через створені в
установленому порядку його
територіальні управління.

Відповідно до Законну України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», рішення про призначення
та перерахунок пенсій приймаються
районними управліннями Пенсійного
фонду України за місцем проживання
пенсіонерів.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов
висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1-4, 6-9, 18, 41 ч. 2, 71, 72, 94, 99, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області «про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії» задовольнити.

Визнати рішення управління Пенсійного
фонду України в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області від 04.04.2014 року щодо відмови
ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з
урахуванням суми грошової винагороди
згідно Постанови Кабінету Міністрів
України від 24.02.2003 року № 212 «Про
затвердження Порядку видачі грошової
винагороди державним службовцям за
сумлінну безперервну працю в органах
державної влади, зразкове виконання
трудових обов'язків», грошової
компенсації за невикористану
відпустку та винагороди за вислугу
років, неправомірним та скасувати його.

Визнати розпорядження управління
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області від 21.02.2014
року № 178599 щодо перерахунку ОСОБА_1
пенсії державного службовця з 01 жовтня
2013 року виходячи з розрахунку 80%
заробітної плати державного службовця
незаконним та скасувати його.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_1 з 01 квітня 2014 року з урахуванням
суми грошової винагороди згідно
Постанови Кабінету Міністрів України
від 24.02.2003 року № 212 «Про затвердження
Порядку видачі грошової винагороди
державним службовцям за сумлінну
безперервну працю в органах державної
влади, зразкове виконання трудових
обов'язків», грошової компенсації за
невикористану відпустку та винагороди
за вислугу років.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Костянтинівці та
Костянтинівському районі Донецької
області здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_1 з 01 жовтня 2013 року виходячи з
розрахунку 90% заробітної плати
державного службовця.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку Донецького
Апеляційного адміністративного суду
через Костянтинівський міськрайонний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови
у письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя