Справа № 569/22493/13-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
УХВАЛА

іменем України

"02" червня 2014 р.
Справа № 569/22493/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Бучик А.Ю.

суддів:
Майора Г.І.

Одемчука Є.В.,

при секретарі
Городнюк В. М. ,

за участю

позивача ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Рівненського міського суду
Рівненської області від "06" лютого 2014 р.
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Рівненської міської ради Рівненської
області треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про визнання незаконним та
скасування рішення та визнання
недійсним Державного акту ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з адміністративним позовом про
визнання незаконним та скасування
рішення Рівненської міської ради
Рівненської області від 15.09.2011 року №1128
"Про затвердження проекту землеустрою
та передачу безоплатно у спільну
сумісну власність земельної ділянки на
АДРЕСА_2" та визнання недійсним
Державного акту .

Постановою Рівненського міського суду
Рівненської області від 06 лютого 2014
року відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та просить скасувати
оскаржуване рішення та ухвалити нове
про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Встановлено, що жилий
чотирьохквартирний будинок з
надвірними спорудами розташований на
земельній ділянці по АДРЕСА_1

ОСОБА_3 на праві приватної власності
належить квартира АДРЕСА_1 на підставі
договору дарування від 08.12.1994 року (а.с.
4).

Третім особам по справі ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 на праві приватної власності
належить квартира АДРЕСА_2 на підставі
договору купівлі-продажу від 23.06.2006
року (а.с. 55).

Рішенням Рівненської міської ради
Рівненської області від 15 вересня 2011
року № 1128 "Про затвердження проекту
землеустрою та передачу безоплатно у
спільну сумісну власність земельної
ділянки на АДРЕСА_2" затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки на АДРЕСА_2 безоплатно у
спільну сумісну власність громадянам
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 для будівництва
і обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд (для
будівництва та обслуговування частини
житлового будинку, господарських
будівель і споруд).

Цим же рішенням, на підставі договору
купівлі-продажу від 23.06.2006 року
передано безоплатно у спільну сумісну
власність громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 земельну ділянку площею 332 кв.м.
на АДРЕСА_2 для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд (для
будівництва та обслуговування частини
житлового будинку, господарських
будівель і споруд). Земельну ділянку
передано за рахунок земель запасу
житлової та громадської забудови
міста.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 отримано державний акт
на право власності на земельну ділянку.

Земельні відносини щодо володіння,
користування і розпорядження землею, а
також суб'єктивне право на земельну
ділянку виникає і реалізується на
підставах і в порядку, визначених
Конституцією України, Земельним
Кодексом України та іншими законами
України, що регулюють вказані
відносини.

Відповідно до ст. 14 Конституції України
земля є основним національним
багатством, що перебуває під особливою
охороною держави. Право власності на
землю гарантується. Це право
набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону.

Згідно ст.ст.1, 2 та 3 Земельного кодексу
України, земля є основним національним
багатством, що перебуває під особливою
охороною держави. Право власності на
землю гарантується. Земельні відносини
- це суспільні відносини щодо
володіння, користування і
розпорядження землею. Суб'єктами
земельних відносин є громадяни,
юридичні особи, органи місцевого
самоврядування та органи державної
влади. Об'єктами земельних відносин є
землі в межах території України,
земельні ділянки та права на них.
Земельні відносини регулюються
Конституцією України, цим Кодексом, а
також прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 78 Земельного кодексу
України, право власності на землю - це
право володіти, користуватися і
розпоряджатися земельними ділянками.
Право власності на землю набувається
та реалізується на підставі
Конституції України, цього Кодексу, а
також інших законів, що видаються
відповідно до них.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанцій виходив з
того, що оскаржуване рішення винесене
відповідно до положень ст. ст. 12, 40, 81, 116,
118, 121, 126 Земельного кодексу України та
п.34 ст.26 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" відтак є
законним та не підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно ст. 24 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України.

Згідно ст.12 Земельного кодексу України,
до повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить, зокрема, розпорядження
землями територіальних громад;
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу.

Згідно п.34 ст.26 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні", до
виключної компетенції сільських,
селищних, міських рад відноситься
вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Відповідно ст.116 Земельного кодексу
України, громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом, або за
результатами аукціону.

Статтею ст.118 Земельного кодексу
України визначено, що громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. Громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідної
районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
висновки конкурсної комісії (у разі
надання земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

Розроблений проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
подається Комісії з розгляду питань,
пов'язаних з погодженням документації
із землеустрою (далі - Комісія).

Комісія протягом трьох тижнів з дня
одержання проекту надає відповідному
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування свій
висновок щодо погодження проекту або
відмови у його погодженні. У разі
відмови у погодженні проект
повертається заявнику у зазначений у
цій частині строк.

Рада міністрів Автономної Республіки
Крим, районна, Київська чи
Севастопольська міська державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада у двотижневий строк з дня
отримання погодженого проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки (а в разі необхідності
здійснення обов'язкової державної
експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи) приймає рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
надання її у власність.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в апеляційній інстанції,
що відповідачем додержаний порядок
відведення земельної ділянки і
процедура прийняття рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
надання її у власність. Змістом
документів затвердженої технічної
документації підтверджується, що
порушень права землекористування чи
порушення права власності на житловий
будинок ОСОБА_3 не виявлено.

Щодо доводів апелянта про порушення
процедури відведення земельної
ділянки в контексті ст. 42 Земельного
кодексу України, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,2 ст. 42 Земельного
кодексу України земельні ділянки, на
яких розташовані багатоквартирні жилі
будинки, а також належні до них будівлі,
споруди та прибудинкові території
державної або комунальної власності,
надаються в постійне користування
підприємствам, установам і
організаціям, які здійснюють
управління цими будинками. У разі
приватизації громадянами
багатоквартирного жилого будинку
відповідна земельна ділянка може
передаватися безоплатно у власність
або надаватись у користування
об'єднанню власників.

Абзац восьмий статті 1 Закону України
«Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» визначає,
що об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку - юридична
особа, створена власниками для
сприяння використанню їхнього
власного майна та управління,
утримання і використання неподільного
та загального майна.

Відповідно до абзацу дев'ятого статті 1
Закону України «Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку» прибудинкова територія -
територія навколо багатоквартирного
будинку, визначена актом на право
власності чи користування земельною
ділянкою і призначена для
обслуговування багатоквартирного
будинку.

З матеріалів справи не вбачається, що
власниками квартир будинку АДРЕСА_1
створено ОСББ та відповідно передано у
користування чи власність земельні
ділянки, а тому судом першої інстанції
вірно не застосовувались вказані норми
права при вирішенні спору.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не впливають на
правильність прийнятого рішення, яке
постановлене із дотриманням судом норм
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
міського суду Рівненської області від
"06" лютого 2014 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
А.Ю.Бучик

судді: (підпис)
Г.І. Майор

(підпис)
Є.В.Одемчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ А.Ю.Бучик

Повний текст cудового рішення
виготовлено "04" червня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_3,33027

представник позивача ОСОБА_4, АДРЕСА_6

3- відповідачу: Рівненська міська рада
Рівненської області вул.
Соборна,12-А,м.Рівне,33028

4- треті особи:

ОСОБА_5 - АДРЕСА_4,33027,

ОСОБА_6 - АДРЕСА_4,33027,

ОСОБА_7 - АДРЕСА_4,33027,

представник 3-х осіб ОСОБА_9 АДРЕСА_5, 33000

- ,