Справа № 2а-687/10/1070
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-687/10/1070
Головуючий у 1-й інстанції: Харченко
Суддя-доповідач: Собків
У Х В А Л А

Іменем України

29 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Борисюк Л.П., Ключковича В.Ю.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
міжрайонного природоохоронного
прокурора Київської області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 21 грудня 2010
року у справі за адміністративним
позовом міжрайонного
природоохоронного прокурора Київської
області до голови Обухівської районної
державної адміністрації Київської
області про визнання протиправним та
скасування розпорядження,-

ВСТАНОВИВ:

Міжрайоний природоохоронний прокурор
Київської області звернувся до
Київського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до голови
Обухівської районної державної
адміністрації Київської області, в
якому просив визнати протиправним та
скасувати розпорядження від 21.05.2008 року
№ 786 «Про надання дозволу на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
державних актів на право власності на
землю 8-ми громадянам - членам Садового
товариства «Либідь» для ведення
садівництва в адміністративних межах
Копачівської сільської ради».

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 21 грудня 2010
року в задоволенні позову відмовлено.

Міжрайонний природоохоронний прокурор
Київської області не погоджуючись з
прийнятим рішенням суду звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначає,
що оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким задовольнити даний позов
в повному обсязі.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення учасників
процесу, які з'явилися до суду
апеляційної інстанції, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
розпорядженням голови Обухівської
районної державної адміністрації
Київської області від 21.05.2008 № 786 «Про
надання дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання державних актів на
право власності на землю 8-ми
громадянам - членам Садівницького
товариства «Либідь» для ведення
садівництва в адміністративних межах
Копачівської сільської ради»
громадянам України ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 було надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
державних актів на право власності на
землю для ведення садівництва у
Садівницькому товаристві «Либідь» в
адміністративних межах Копачівської
сільської ради Обухівського району
Київської області.

На вказане розпорядження міжрайонним
природоохоронним прокурором Київської
області у березні 2009 року було внесено
протест від 11.03.2009 № 682 з вимогою про
його скасування.

В своєму протесті прокурор зауважив, що
Обухівською районною державною
адміністрацією Київської області в
порушення вимог Земельного кодексу
України, Закону України «Про
землеустрій» від 22.05.2003 № 858-ІV та
постанови Кабінету Міністрів України
від 26.05.2004 № 677 «Про затвердження
порядку розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок», восьми громадянам України
було надано дозвіл на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання державних актів на
право власності на землю без
попереднього розроблення ними
відповідних проектів землеустрою.

Листом від 25.03.2009 № 401/6-14/465 Обухівська
районна державна адміністрація
Київської області повідомила
прокурора про відхилення зазначеного
протесту.

Вказане стало підставою для звернення
з даним позовом до суду.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством, а органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

У статті 13 Конституції України
задекларовано, що земля є об'єктом
права власності Українського народу,
від імені якого це право здійснюють
органи державної влади і органи
місцевого самоврядування в межах,
визначених цією Конституцією, іншими
законодавчими актами України.

Статтею 17 Земельного кодексу України
визначені повноваження місцевих
державних адміністрацій у галузі
земельних відносин, до яких, зокрема,
належить: розпорядження землями
державної власності в межах,
визначених цим Кодексом; координація
здійснення землеустрою та державного
контролю за використанням та охороною
земель; підготовка висновків щодо
надання або вилучення (викупу)
земельних ділянок; координація
діяльності державних органів
земельних ресурсів; вирішення інших
питань у галузі земельних відносин
відповідно до закону.

Згідно статті 13 Закону України "Про
місцеві державні адміністрації", до
відання місцевих державних
адміністрацій у межах і формах,
визначених Конституцією і законами
України, належить зокрема вирішення
питань використання землі, природних
ресурсів, охорони довкілля.

Положенням частини 1 статті 116
Земельного кодексу України
передбачено, що громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом
або за результатами аукціону.

Статтею 118 цього ж Кодексу, у редакції
на час прийняття відповідачем спірних
рішень, визначено порядок безоплатної
приватизації земельних ділянок
громадянами, згідно якої громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідної
районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
висновки конкурсної комісії (у разі
надання земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

Районна, Київська чи Севастопольська
міська державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада
розглядає клопотання у місячний строк
і дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Комісія протягом трьох тижнів з дня
одержання проекту надає відповідному
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування свій
висновок щодо погодження проекту або
відмови у його погодженні.

Розроблений проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
подається Комісії з розгляду питань,
пов'язаних з погодженням документації
із землеустрою.

Районна, Київська чи Севастопольська
міська державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада у
двотижневий строк з дня отримання
погодженого проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки (а в разі
необхідності здійснення обов'язкової
державної експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи) приймає рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
надання її у власність.

За приписами статті 123 Земельного
кодексу України надання земельних
ділянок державної або комунальної
власності у користування здійснюється
на підставі рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування, рішення якими
приймається на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у разі: зміни цільового
призначення земельних ділянок
відповідно до закону; надання у
користування земельних ділянок, межі
яких не встановлені в натурі (на
місцевості).

Надання у користування земельної
ділянки, межі якої встановлені в натурі
(на місцевості), без зміни її цільового
призначення здійснюється на підставі
технічної документації із землеустрою
щодо складання документа, що посвідчує
право користування земельною ділянкою.

Особа, зацікавлена в одержанні у
користування земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності за проектом землеустрою щодо
її відведення, звертається з
клопотанням про надання дозволу на
його розробку до відповідної
сільської, селищної, міської, районної,
обласної ради, Кабінету Міністрів
України, Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевої державної
адміністрації.

У клопотанні зазначаються орієнтовний
розмір земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки).

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування в межах
їх повноважень у місячний строк
розглядає клопотання і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування земельної ділянки
вимогам законів, прийнятих відповідно
до них нормативно-правових актів, а
також генеральних планів населених
пунктів, іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

При дослідженні матеріалів справи
колегією суддів було встановлено, що
передача спірних земельних ділянок
безоплатно у власність ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, була здійснена відповідачем у
відповідності до вимог Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
приватизацію земельних ділянок» від
26.12.1992 № 15-92 та пункту 1 розділу X
Перехідних положень Земельного
кодексу України. Межі спірних
земельних ділянок попередньо були
визначені при оформленні їх у
користування Садівницьким товариством
«Либідь» та закріплені
довгостроковими межовими знаками.

Статтею 317 Цивільного кодексу
передбачено, що власникові належать
права володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.

Згідно із ст. 321 Цивільного кодексу
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Положенням статті 328 Цивільного
кодексу встановлено, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Власник земельної ділянки має право
використовувати її на свій розсуд
відповідно до її цільового
призначення.

У відповідності до ст. 50 Закону України
"Про землеустрій", проекти землеустрою
щодо відведення земельних ділянок
складаються у разі надання, передачі,
вилучення (викупу), відчуження
земельних ділянок. Порядок складання
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Механізм розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок визначено у Порядку
розроблення проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 26 травня 2004 року N
677 (далі - Порядок N 677).

Згідно п. 8 зазначеного Порядку N 677,
вимоги до складу, змісту та оформлення
проекту відведення земельної ділянки
встановлюються нормативно-технічною
документацією із землеустрою.

Відповідно до п. 9 Порядку N 677, проект
відведення земельної ділянки
виконавець погоджує із землевласником
або землекористувачем, органом
земельних ресурсів, природоохоронним
органом, санітарно-епідеміологічною
службою, органом містобудування і
архітектури та охорони культурної
спадщини.

Оскільки передача спірних земельних
ділянок безоплатно у власність восьми
членам Садівницького товариства
«Либідь» проводилася без зміни їх
цільового призначення, то відповідно і
проект їх відведення згідно абзацу 1
пункту 2 зазначеного Порядку складання
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.05.2004 № 677, не розроблявся.

Таким чином, зважаючи на відсутність
порушень норм діючого земельного
законодавства, колегія суддів
приходить до висновку, що відповідач
при прийнятті оскаржуваного
розпорядження від 21.05.2008 року № 786 «Про
надання дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання державних актів на
право власності на землю 8-ми
громадянам - членам Садового
товариства «Либідь» для ведення
садівництва в адміністративних межах
Копачівської сільської ради» діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Законом, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Таким чином, апелянтом не було надано
доказів на підтвердження заявлених ним
вимог, а тому доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним,
матеріалами справи та не відповідають
вимогам чинного законодавства.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів вважає, що постановлене у справі
рішення суду першої інстанції
ґрунтується на вірно встановлених
фактичних обставинах справи, яким дана
належна юридична оцінка, правильно
застосовані норми матеріального права,
що регулюють спірні правовідносини, та
не допущено порушень матеріального і
процесуального закону, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи, доводи викладені в
апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстави для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу міжрайонного
природоохоронного прокурора Київської
області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 21 грудня 2010
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя
Я.М. Собків Л.П. Борисюк В.Ю.
Ключкович

Повний текст ухвали виготовлено -
05.05.14р.

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Борисюк Л.П.

Ключкович В.Ю.