Справа № 805/2151/14
Суддя: Компанієць І.Д.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чекменьов Г.А.
Суддя-доповідач - Компанієць І.Д.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року
справа №805/2151/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суду у складі
колегії:

судді-доповідача Компанієць І.Д.,
суддів Васильєвої І.А., Бишова М.В.,

секретар судового засідання Іллінов
О.Є.,

за участю представника позивача
Чернишової Т.В.,

представників відповідача
Кожукіної О.Е., Чирикіної Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «ДАНКО ІНДАСТРІ» на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 17 березня
2014 року по адміністративній справі
№805/2151/14 за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «ДАНКО
ІНДАСТРІ» до Державної податкової
інспекції у Ворошиловському районі м.
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання дій протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 30.12.2013 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «ДАНКО ІНДАСТРІ» звернувся
до суду з позовом в якому просив
визнати протиправними дії ДПІ у
Ворошиловському районі м. Донецька ГУ
Міндоходів у Донецькій області та
скасувати податкові
повідомлення-рішення № від 30.12.2013
року про збільшення грошового
зобов'язання з податку на прибуток
підприємства; № від 30.12.2013 року
про збільшення грошового зобов'язання
з податку на прибуток підприємства;
№ від 30.12.2013 року про збільшення
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість; від 30.12.2013 року
про збільшення грошового зобов'язання
з податку на додану вартість.

В обґрунтування позову зазначив, що
20.09.2010 року стосовно підприємства
порушено справу про банкрутство,
введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів і відповідно до ст. 19 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» зупиняється
перебіг позовної давності, тому всі
посилання податкового органу на сплив
терміну позовної давності є
нікчемними.

Також зазначив, що відповідачем
перевірявся податок на прибуток за
декларацією з податку на додану
вартість, тобто, акт, на підставі якого
складено податкові
повідомлення-рішення з податку на
прибуток, є актом тематичним - з податку
на додану вартість по декларації за
липень 2013 року. Отже, оскаржувані
податкові повідомлення-рішення
прийняті безпідставно.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 17 березня
2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову,
якою задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

В обґрунтування зазначив, що на
теперішній час позивача не визнано
банкрутом, а тому кредиторські вимоги
за діючим законодавством не можуть
буди визнані безнадійними.

Крім цього, висновок суду першої
інстанції, що спірні податкові
повідомлення-рішення прийняті після
порушення справи про банкрутство
позивача, тому встановлені цими
повідомленнями-рішеннями податкові
зобов'язання відносяться до вимог
поточних кредиторів, - є помилковим,
оскільки при перевірці податкового
органу використовувалася документація
з 2009 року, що підтверджується виписками
банку, рахунками бухгалтерського
обліку 631 «розрахунки з вітчизняними
постачальниками». Тобто на підставі
договірних відносин позивача з
кредиторами створювалися певні
зобов'язання, які мали відображення у
відповідних податкових деклараціях з
2009 по 2013 рік. Отже, спірні податкові
повідомлення-рішення прийняті на
підставі первинних документів з 2009
року, тому визначені цими
повідомленнями-рішеннями податкові
зобов'язання не можуть відноситися до
вимог поточних кредиторів.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників
судового процесу, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає
апеляційну скаргу такою, що не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що Товариство з обмеженою
відповідальністю «ДАНКО ІНДАСТРІ», є
юридичною особою з кодом ,
зареєстроване платником податку на
додану вартість, перебуває на обліку в
ДПІ Ворошиловському районі м. Донецька
ГУ Міндоходів. (а.с.36-37)

Відповідачем проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку ТОВ
«ДАНКО ІНДАСТРІ» з питань дотримання
вимог податкового законодавства по
декларації з податку на додану
вартість за липень 2013 року.

За наслідками перевірки складений акт
від 08.10.2013 р. № 74/22-03/31500895 (а.с.15-25), та
прийняті податкові
повідомлення-рішення від 30.12.2013р. №
, № , № , № ,
(а.с.8-11), якими визначені суми грошового
зобов'язання з податку на прибуток та
податку на додану вартість, а також
зменшена сума від'ємного значення
податку на додану вартість.

Підставами для прийняття оскаржених
податкових повідомлень-рішень є
результати перевірки, в акті якої
зазначено, що згідно з поданою ТОВ
«ДАНКО ІНДАСТРІ» до ДПІ у
Ворошиловському районі м. Донецька
податковою декларацією з ПДВ за липень
2013 р. (з додатками), залишок від'ємного
значення попередніх звітних
(податкових) періодів, за вирахуванням
суми податку, який підлягає сплаті до
бюджету за підсумками звітного
(податкового) періоду, задекларовано у
сумі 380 420 грн., у тому числі: червень 2009р.
- 20841 грн.; липень 2009 р. - 7 730 грн.; серпень
2009 р. - 13 657 грн.; вересень 2009р. - 15580 грн.;
жовтень 2009 р. 63 933 грн.; листопад 2009 р. -
70726 грн.; грудень 2009р. - 5743 грн.; січень
2010р. - 739 грн., лютий 2010 р. 152677 грн.
березень 2010р. - 914 грн.; квітень 2010р. - 535
грн.; травень 2010 р. - 4150 грн.; червень
2010р.-454 грн.; липень 2010р. - 3516 грн.; серпень
2010 р. -380 грн., вересень 2010р. -369грн.;
жовтень 2010р. - 1582 грн.; листопад 2010р. - 798
грн.; грудень 2010р. - 398 грн.; січень 2011р. -
2428 грн.; серпень 2011р. - 675 грн.; січень 2012р.
- 1165 грн.; листопад 2012р. - 7018 грн.;
березень 2013р. - 3374 грн.; травень 2013 р. - 943
грн.; червень 2013 р. - 95 грн.

Водночас, перевіркою встановлено, що
згідно наданих позивачем платіжних
документів, виписок банку, рахунку
бухгалтерського обліку 631 «розрахунки
з вітчизняними постачальниками»
станом на 31.07.2013 р. обліковується
кредиторська заборгованість по
розрахункам з постачальниками за
отримані товари на загальну суму 4 586
203,40 грн. у тому числі:

- ТОВ «Аракс» () - 379
674,35грн.;

- ТОВ «Данко Констракшн Матириалс»
() - 85 953,90 грн.;

- ТОВ «НКТ «Данко»» () - 1
148 196,11 грн.;

- ТОВ «Данко - Ізол» () - 2
944 154.90 грн.;

- ТОВ «Данко-Базальт» ()
- 19 008,00 грн.;

- ТОВ «Данко-Корпорет Менеджмент»
() - 7 780,66 грн.;

- ТОВ «Тамко» - 1435,49 грн.

Із загальної суми кредиторської
заборгованості встановлено, що сума
заборгованості, за якою минув строк
позовної давності, станом на 01.07.2012 р.
складає 3 682 027,90 грн., у т.ч. ПДВ 613 671,32
грн.; станом на 01.08.2012р. - 500 583,00 грн., у т.ч.
ПДВ 83 430,50 грн., станом на 01.09.2012р. - 403 592,50
грн., у т.ч. ПДВ 67 265,42 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 20.09.2010 року (а.с.62) стосовно
боржника ТОВ «ДАНКО ІНДАСТРІ» порушено
справу про банкрутство № 5/15б, введений
мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Донецької
області за результатами попереднього
засідання у справі № 5/151б про
банкрутство ТОВ «ДАНКО ІНДАСТРІ» від
20.01.2011 р. (а.с.65-68) господарський суд
ухвалив визнати кредиторами та
затвердити реєстр вимог кредиторів:

1.Товариство з обмеженою
відповідальністю „ДАНКО-ІЗОЛ", м.
Докучаєвськ на суму основного боргу 2 667
702,53грн. четверта черга;

2.Товариство з обмеженою
відповідальністю „АРАКС", м. Донецьк на
суму основного боргу 379 674,34грн.
четверта черга;

3.Товариство з обмеженою
відповідальністю „ДАНКО-БАЗАЛЬТ",
с.м.т. Старобешево на суму основного
боргу 77 618,99грн. четверта черга;

4.Товариство з обмеженою
відповідальністю „НАУКОВО-КОМЕРЦІЙНЕ
ТОВАРИСТВО „ДАНКО", м. Донецьк на суму
основного боргу 4 993 961,59грн. четверта
черга;

5.Товариство з обмеженою
відповідальністю „ДАНКО КОРПОРЕТ
МЕНЕДЖМЕНТ", м. Київ на суму основного
боргу 7 780,66 грн. четверта черга;

6.Товариство з обмеженою
відповідальністю „МАГРАТ УКРАЇНА", м.
Київ на суму основного боргу 30 374,25 грн.
четверта черга;

7.Товариство з обмеженою
відповідальністю „ДАНКО КОНСТРАКШН
МАТІРІАЛЗ", м. Київ на суму основного
боргу 85 953,90 грн. четверта черга;

8.Приватне підприємство „Донроад", м.
Донецьк на суму основного боргу 49
587,76грн. четверта черга;

9.Товариство з обмеженою
відповідальністю „Сілвер Бюро", м.
Ясинувата на суму основного боргу 101
019,45грн. четверта черга;

10.Фізична особа підприємець ОСОБА_8, м.
Донецьк на суму основного боргу 148
605,00грн. четверта черга;

11.Акціонерне товариство закритого типу
„Мушкетівська автобаза", м. Донецьк на
суму основного боргу 57 759,67грн. четверта
черга.

Окремо до реєстру вимог кредиторів
підлягає включенню у шосту чергу пеня
та штрафні санкції:

1.Товариство з обмеженою
відповідальністю „Сілвер Бюро", м.
Ясинувата на суму 7413,82грн.;

2.Акціонерне товариство закритого типу
„Мушкетівська автобаза", м. Донецьк на
суму 5311,40грн.;

3.Приватне підприємство „Донроад", м.
Донецьк на суму 4 498,00грн.

Підпунктом 19-1.1.34 пункту 19-1.1 ст. 19-1
Податкового кодексу України визначено,
що контролюючі органи забезпечують
визначення в установлених цим
Кодексом, іншими законами України
випадках сум податкових та грошових
зобов'язань платників податків,
застосування і своєчасне стягнення сум
передбачених законом штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів) за
порушення податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи.

Одним із способів здійснення
податкового контролю є здійснення
перевірок (п.п.62.1.3 п.62.1 ст.62 ПКУ).

Контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові: виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки (п.75.1
ст.75 ПКУ).

Відповідно до п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПКУ,
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків. Документальна
позапланова перевірка не
передбачається у плані роботи
контролюючого органу і проводиться за
наявності хоча б однієї з обставин,
визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
в приміщенні контролюючого органу.
Документальна невиїзна перевірка
здійснюється у разі прийняття
керівником контролюючого органу
рішення про її проведення та за
наявності обставин для проведення
документальної перевірки, визначених
статтями 77 та 78 цього Кодексу.
Документальна невиїзна перевірка
здійснюється на підставі зазначених у
підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього
Кодексу документів та даних, наданих
платником податків у визначених цим
Кодексом випадках, або отриманих в
інший спосіб, передбачений законом (п.
79.1 ст.79).

Згідно п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п.78.1.8 п.78.1
ст.78, п.79.1 ст.79 Податкового кодексу
України на підставі наказу ДШ у
Ворошиловському районі м.Донецька № 290
від 30.09.2013р., у зв'язку з тим, що
платником ТОВ «Данко Індастрі» () подано декларацію з податку на
додану вартість за липень 2013 року, в
якій задекларовано від'ємне значення,
яке становить більше 100 тис. гривень,
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку з питань дотримання
вимог податкового законодавства.

Відповідно п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу - податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановлено пункту
193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудження) основних фондів (основних
засобів, у тому числі інших необоротних
матеріальних актів та незавершених
капітальних інвестицій у необоротні
капітальні активи), у тому числі при їх
імпорті, з метою подальшого
використання в оподаткованих
операціях у межах господарської
діяльності платника податку та інше.

На підставі пунктів 44.1. - 44.2. ст. 44 ПКУ
для цілей оподаткування платники
податків зобов'язані вести облік
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних з визначенням об'єктів
оподаткування та/або податкових
зобов'язань, на підставі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
обліку, фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Для обрахунку об'єкта оподаткування
платник податку на прибуток
використовує дані бухгалтерського
обліку щодо доходів та витрат з
врахуванням положень цього Кодексу.

В ході проведення перевірки позивача,
на підставі наданих до перевірки
первинних документів (платіжних
доручень, виписок банку,
оборотно-сальдової відомості по
рахунку 631 «розрахунки з вітчизняними
постачальниками» за липень 2013 року)
податковим органом встановлено
наявність кредиторської
заборгованості по розрахункам з
постачальниками за отримані товари
(роботи, послуги), яка обліковується у
платника податків більш 3-х років.

Таким чином, податковий кредит
сформований платником ПДВ за придбані
товари/послуги є неоплаченим, тому такі
товари/послуги вважаються безоплатно
отриманими.

Нормами ПКУ встановлено порядок
визначення доходів (ст.135 ПКУ) та витрат
(ст.138 ПКУ) для визначення об'єкту
оподаткування податком на прибуток (ст.
134 ПКУ).

Однією з норм ПКУ, що стосується
визначення доходу встановлено, що до
складу інших доходів, що враховуються
при обчисленні об'єкта оподаткування,
включаються: вартість товарів, робіт,
послуг, безоплатно отриманих платником
податку у звітному періоді, визначена
на рівні не нижче звичайних ціни, суми
безповоротної фінансової допомоги,
отриманої платником податку у звітному
податковому періоді, безнадійної
кредиторської заборгованості (п.п. 135.5.4
п.135.5 ст. 135 ПКУ).

Тому в акті перевірки зроблено
примітку (арк. №7), що встановлені
порушення з податку на додану вартість
мають відношення до стану розрахунків
з бюджетом з податку на прибуток.

На підставі викладеного, судова
колегія погоджується з висноком суду
першої інстанції, що податкові
повідомлення-рішення форми «Р» та «П» з
податку на прибуток є правомірними.

Також судова колегія зазначає, що на
момент складення акту перевірки
позивача та винесення спірних
податкових повідомлень рішень
Господарським судом Донецької області
не визначений реєстр вимог кредиторів
боржника ТОВ «Данко Індастрі» у
порядку ст. 15 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(у редакції дійсній на момент порушення
справи про банкрутство позивача) або у
порядку ст. 25 вказаного Закону (у
редакції дійсній на теперішній час) у
справі №5151б, оскільки ухвали суду
стосовно цього питання до теперішнього
часу не набрали законної сили.

Згідно з підпунктом 135.5.4 пункту 135.5
статті 135 ПК України до складу інших
доходів, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
включаються: вартість товарів, робіт,
послуг, безоплатно отриманих платником
податку у звітному періоді, визначена
на рівні не нижче звичайних ціни, суми
безповоротної фінансової допомоги,
отриманої платником податку у звітному
податковому періоді, безнадійної
кредиторської заборгованості, крім
випадків, коли операції з
надання/отримання безповоротної
фінансової допомоги проводяться між
платником податку та його
відокремленими підрозділами, які не
мають статус юридичної особи.

Тобто, якщо наявна сума кредиторської
заборгованості платника податку за
неоплачені товари/послуги у
податковому періоді, на яких припадає
визначення такої заборгованості
безнадійною, такі товари/послуги
вважаються безоплатно отриманими і
платник податку повинен всю суму такої
непогашеної кредиторської
заборгованості (з урахуванням ПДВ)
включити до складу доходів, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування.

Таким чином, відповідачем правомірно
встановлено завищення податкового
кредиту на загальну суму ПДВ 764 367 грн.,
за липень 2012 р. у сумі 613 671 грн., за
серпень 2012 р. у сумі 83 431 грн., за
вересень 2012 р. у сумі 67 265 грн., що
призвело до порушення п.200.1, п.200.2 ст.200
ПК та заниження суми податку на додану
вартість що підлягає сплаті до бюджету
на загальну суму 393 294 грн., у т.ч. за
липень 2012 р. у сумі 241 761 грн., за серпень
2012 р. у сумі 83 850 грн. за вересень 2012 р. у
сумі 67 684 грн.

З урахуванням зазначеного, в порушення
п.200.4 ст.200 ПК України відповідачем
також правомірно встановлено
завищення по декларації за липень 2013 р.
суми залишку від'ємного значення, який
після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду у сумі 368 990 грн.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку суду першої
інстанції з огляду на наступне.

відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника, або визнання його банкрутом»
мораторій на задоволення вимог
кредиторів - зупинення виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), термін
виконання яких настав до дня введення
мораторію, і припинення заходів,
спрямованих на забезпечення виконання
цих зобов'язань та зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), застосованих до дня введення
мораторію.

Відповідно до ч. 5 вказаної статті дія
мораторію на задоволення вимог
кредиторів не поширюється на вимоги
поточних кредиторів.

Оскільки податкові
повідомлення-рішення від 30.12.2013 р. №
, № , № , №
прийняті після порушення справи про
банкрутство позивача ухвалою
Господарського суду Донецької області
від 20.09.2010 року, встановлені цими
повідомленнями-рішеннями податкові
зобов'язання відносяться до вимог
поточних кредиторів, на яких не
розповсюджується дія мораторію.

Згідно з пп. 102.1 ст.102 ПК України
контролюючий орган, має право
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань платника податків у
випадках, визначених цим Кодексом, не
пізніше закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше - за
днем її фактичного подання. Якщо
протягом зазначеного строку
контролюючий орган не визначає суму
грошових зобов'язань, платник податків
вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
порядку.

Колегія суддів погоджує висновок суду
першої інстанції стосовного того, що
доводи позивача в обґрунтування
заявлених вимог не ґрунтуються на
приписах закону.

На підставі викладеного судова колегія
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, постанова прийнята з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

Керуючись статтями 24, 196, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «ДАНКО
ІНДАСТРІ» на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 17
березня 2014 року по адміністративній
справі №805/2151/14 за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «ДАНКО
ІНДАСТРІ»- залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 17 березня
2014 року по адміністративній справі
№805/2151/14 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі.

У повному обсязі ухвала складена 04
червня 2014 року.

Суддя-доповідач І.Д. Компанієць

Судді
І.А.
Васильєва

М.В. Бишов