Справа № 360/563/14-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
360/563/14-а Головуючий у
1-й інстанції: Унятицький Д.Є.
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

05 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Твердохліб
В.А.;

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу Управління соціального захисту
населення Бородянської районної
державної адміністрації на постанову
Бородянського районного суду
Київської області від 16 квітня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління соціального
захисту населення Бородянської
районної державної адміністрації,
третя особа: Департамент з питань
цивільного захисту та ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи
Київської облдержадміністрації на дії
суб'єктів владних повноважень у сфері
управлінської діяльності з вимогою
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року, позивач звернувся до
Бородянського районного суду
Київської області з позовом до
Управління соціального захисту
населення Бородянської районної
державної адміністрації, третя особа:
Департамент з питань цивільного
захисту та ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи Київської
облдержадміністрації на дії суб'єктів
владних повноважень у сфері
управлінської діяльності з вимогою
вчинити певні дії. Свої позовні вимоги
мотивував тим, що він має право на
отримання посвідчення "інвалід війни"
та передбачені ним пільги відповідно
до п.9 ч. 2 ст. 7 ЗУ "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту".

Постановою Бородянського районного
суду Київської області від 16 квітня 2014
року позов задоволено.

Визнано дії Управління соціального
захисту населення Бородянської
районної державної адміністрації
Київської області щодо відмови у
встановленні статусу інваліда війни
ОСОБА_2 неправомірними.

Зобов'язано Управління соціального
захисту населення Бородянської
райдержадміністрації Київської
області надати ОСОБА_2 статус інваліда
війни та видати посвідчення інваліда
війни.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нову, якою у задоволенні
позову відмовити повністю.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст. 197 КАС
України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: 1) відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь в справі, про розгляд справи за
їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання; 3) подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, колегія суддів
вважає, що розгляд справи має бути
проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без змін
з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог, з огляду на
наступне.

Як встановлено судом першої інстанції,
відповідно до копії витягу із акту
огляду у МСЕК, копії посвідчення та
вкладки до нього, позивач являється
постраждалим внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС та інвалідом ІІ
групи, захворювання якого пов'язане з
роботами по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС.

З довідки Департаменту з питань
цивільного захисту та ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи
№01.-04/1797/437 від 08 жовтня 2013 року,
вбачається, що позивач ОСОБА_2, колишній
працівник колгоспу "Заповіти", приймав
участь в ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у складі
невоєнізованого формування ЦО 4, 6, 8, 10
травня 1986 року був залучений до участі
в евакуаційних заходах.

Позивач звернувся до Управління праці
та соціального захисту населення
Бородянської РДА із вище вказаними
документами з метою отримання
посвідчення інваліда війни, однак
відповідач відмовив позивачу у видачі
такого посвідчення, пославшись на
безпідставність видачі Управлінням з
питань надзвичайних ситуацій довідки
про участь позивача у ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС у складі
невоєнізованого формування ЦО, на що
посилається позивач.

Згідно з п.9 ст.7 ЗУ "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту", до інвалідів війни належать
також особи, залучені до складу
формувань Цивільної оброни, які стали
інвалідами внаслідок захворювань,
пов'язаних з ліквідацією наслідків
Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пункту 7 Положення про
порядок видачі посвідчень і нагрудних
знаків ветеранів війни, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 травня 1994 року №302, посвідчення
інваліда війни видаються органами
праці та соціального захисту населення
за місцем реєстрації громадянина.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач був залучений до складу
формувань ЦО та став інвалідом
внаслідок захворювання, пов'язаного з
ліквідацією наслідків Чорнобильської
катастрофи, а тому відповідно до норми
вищевказаного Закону має право на
встановлення статусу інваліда війни і
на отримання документа, що підтверджує
зазначений статус.

При цьому не можливо прийняти до уваги
посилання відповідача на відсутність
письмового розпорядження про
залучення позивача до складу
формування ЦО, оскільки за спливом часу
такі документи не збереглися, до того ж,
винесення такого розпорядження могло
бути і в усній формі. Відповідно до п. 7
"Положення про порядок видачі
посвідчень і нагрудних знаків
ветеранів війни", затвердженого
Постановою КМ України №302 від 12 травня
1994 року посвідчення інваліда війни
видаються пенсіонерам, які отримують
пенсії в органах Пенсійного Фонду,
органами праці та соціального захисту
населення.

За таких обставин, необхідно визнати
дії відповідача щодо відмови у
встановленні позивачу статусу
інваліда війни протиправними та
зобов'язати відповідача надати йому
статус інваліда війни та видати
посвідчення інваліда війни.

Крім того, не можливо прийняти до уваги
посилання відповідача на листи
Міністерства праці та соціальної
політики України №631/0/15-09/14 від 25 травня
2009 року та Головного Управління праці
та соціального захисту населення
Київської ОДА №05/728 від 14 березня 2008
року, якими встановлено надання, крім
довідки Управління з питань з
надзвичайних ситуацій, додаткових
документів для підтвердження
залучення особи до формування ЦО,
оскільки дані листи не являються
нормативними актами та суперечать
положенням, які передбачені в п.9 ст.7 ЗУ
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту".

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, з урахуванням всіх
встановлених фактичних обставин по
справі та вимог законодавства, не довів
правомірність своїх дій.

Таким чином, підстав для задоволення
апеляційної скарги немає, а її доводи
спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Бородянської районної державної
адміністрації - залишити без
задоволення, а постанову Бородянського
районного суду Київської області від 16
квітня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте на неї може бути
подана касаційна скарга до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 10
червня 2014 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Костюк Л.О.

Судді:
Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.