Справа № 820/12137/13-а
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 р. Справа № 820/12137/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Мінаєвої О.М. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання
Шалаєвої І.Т.

представника позивача Чаплинського
О.В.

представника відповідача Гирі В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інфо Віт" на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 18.02.2014р.
по справі № 820/12137/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інфо Віт"

до Державної податкової інспекції
у Дзержинському районі м.Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про визнання протиправним та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інфо Віт" (далі за
текстом - ТОВ "Інфо Віт", позивач)
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі
м.Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області (далі
за текстом - ДПІ у Дзержинському районі
м.Харкова, відповідач), в якому просив
суд:

- визнати протиправним та повністю
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 22.11.2013 року
№, яким ДПІ у Дзержинському
районі м.Харкова ГУ Міндоходів у
Харківській області нарахована ТОВ
"ІНФО ВІТ" штрафна санкція за порушення
вимог валютного законодавства у сумі
510грн.;

- визнати протиправним та повністю
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 22.11.2013 року
№, яким ДПІ у Дзержинському
районі м.Харкова ГУ Міндоходів у
Харківській області нарахована ТОВ
"ІНФО ВІТ" пеня за порушення термінів
розрахунків у сфері ЗЕД у сумі 88708,08грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 18.02.2014р.
адміністративний позов задоволено
частково.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м.Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області від 22.11.2013 № в
частині нарахування товариству з
обмеженою відповідальністю "Інфо Віт"
пені за порушення термінів розрахунків
у сфері ЗЕД в сумі 1561,32грн.

Відмовлено у задоволенні позовних
вимог в іншій частині, а саме: щодо
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
22.11.2013 №, яким ДПІ у Дзержинському
районі м.Харкова ГУ Міндоходів у
Харківській області нарахована ТОВ
«ІНФО ВІТ» штрафна санкція за
порушення вимог валютного
законодавства в сумі 510грн; визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м.Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області від 22.11.2013 № в
частині нарахування товариству з
обмеженою відповідальністю "Інфо Віт"
пені за порушення термінів розрахунків
у сфері ЗЕД в сумі 87146,76грн.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції в частині відмови у
задоволені позову, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на незаконність та необґрунтованість
судового рішення, порушення норм
матеріального та процесуального права,
а саме: вимог ст.ст. 3,16, 17, 20, 21, 75, 78
Податкового кодексу України, ст.1
Закону України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті», ст. 58
Конституції України, ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, просить постанову в
оскаржуваній частині скасувати та
прийняти нове рішення про задоволення
позову в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач зазначає,
що контрагент ООО "ЕВРОЦЕНТР-ИМПЭКС" по
взаємовідносинам з ТОВ "Інфо Віт"
відповідно до експортного контракту
№03-02-11-UА від 03.02.2011 не допускав
порушення строків проведення
розрахунків, та внаслідок цього
позивач не порушив порядок
декларування та подання Декларації
про валютні цінності, доходи та майно,
що належать резиденту України і
знаходяться за її межами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ДПІ у Дзержинському районі м.Харкова
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку Товариства з
обмеженою відповідальністю «ІНФО ВІТ»,
, з питань дотримання
вимог валютного законодавства по
експортному контракту №03-02-11-UА від
03.02.2011 з підприємством - нерезидентом
Общество с ограниченной
ответственностью "ЕВРОЦЕНТР-ИМПЭКС",
м.Белгород, РФ за період з 03.02.2011 по
01.08.2013.

За результатами перевірки складено акт
від 14.11.2013 №1443/2202/33205528 (т.1 а.с.22-38, 41-57),
згідно з висновками якого перевіркою
встановлено порушення:

- у лютому-травні 2013 року ТОВ "Інфо Віт"
отримало грошові кошти від нерезидента
- підприємства ООО "ЕВРОЦЕНТР-ИМПЭКС"
згідно виписки банку по рахунку
№462 за період з 03.02.2011 по 01.08.2013 по
експортному контракту №03-02-11-UА від
03.02.2011 з порушенням строків
розрахунків, передбачених статтею 1
Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР «Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті» зі змінами та
доповненнями;

- абз. 1 та абз. 2 п. 2.7 ст. 2 Постанови
Правління НБУ від 08.02.2000 №49, із змінами
та доповненнями, п.1 ст.9, п.2 ст.10 згідно
ст.16 Декрету Кабінету Міністрів
України №15-93 від 19.02.1993 «Про систему
валютного регулювання та валютного
контролю».

На підставі акта перевірки від 14.11.2013
№1443/2202/33205528 ДПІ у Дзержинському районі
м.Харкова прийнято податкові
повідомлення-рішення:

- від 22.11.2013 №, яким згідно з пп.54.3.3
Податкового кодексу України
нарахована ТОВ "ІНФО ВІТ" штрафна
санкція за порушення вимог валютного
законодавства у сумі 510грн (т.1 а.с.10, 40);

- від 22.11.2013 №, яким згідно з пп.54.3.3
Податкового кодексу України
нарахована ТОВ "ІНФО ВІТ" пеня за
порушення термінів розрахунків у сфері
ЗЕД у сумі 88708,08грн (т.1 а.с.11, 39).

Приймаючи рішення про часткову відмову
в задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив із законності та
обґрунтованості застосування
відповідачем до ТОВ "Інфо Віт"
фінансової санкції у вигляді пені в
сумі 87146,76 грн. за порушення строків
розрахунків, встановлених ст.1 Закону
України "Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті", а
також штрафні санкції в розмірі 510,00
грн. за подання позивачем декларації
про валютні цінності, доходи та майно,
що належать резиденту України і
знаходяться за її межами станом, з
порушенням порядку декларування.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ
«ІНФО ВІТ» (продавець) укладено
експортний контракт №03-02-11-UА від 03.02.2011
з підприємством - нерезидентом ООО
"ЕВРОЦЕНТР-ИМПЭКС", м.Бєлгород, РФ
(покупець), за умовами якого, продавець
зобов'язується поставити, а покупець
прийняти та оплатити продукцію: Рідке
керамічне теплоізоляційне покриття
"ТСМ Керамічний" та інші товари
промислового призначення у
асортименті, кількості, з якісними
характеристиками та за цінами,
узгодженими сторонами та вказаних у
специфікаціях, які є невід'ємною
частиною цього контракту.

Виходячи з позиції контролюючого
органу, ТОВ «ІНФО ВІТ» на виконання
умов експортного контракту №03-02-11-UА
від 03.02.2011 з підприємством -
нерезидентом ООО "ЕВРОЦЕНТР-ИМПЭКС",
м.Бєлгород, РФ здійснено експорт товару
та отримано грошові кошти згідно
вантажно-митних декларацій
№807100000/2012/451806 від 22.11.2012, №004737 від 07.02.2013
надійшли з порушенням строків
розрахунків, встановлених ст.1 Закону
України від 23.09.1994 №185/94-ВР "Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті".

Досліджуючи питання правомірності
нарахування позивачу пені за з
порушенням строків розрахунків за
експортним контрактом за вказаними
правовідносинами, колегія суддів
вважає висновок податкового органу
необґрунтованим та виходить із
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
"Про порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті" виручка резидентів у
іноземній валюті підлягає зарахуванню
на їх валютні рахунки в уповноважених
банках у строки виплати
заборгованостей, зазначені в
контрактах, але не пізніше 180
календарних днів з дати митного
оформлення (виписки вивізної вантажної
митної декларації) продукції, що
експортується, а в разі експорту робіт
(послуг), прав інтелектуальної
власності - з моменту підписання акта
або іншого документа, що засвідчує
виконання робіт, надання послуг,
експорт прав інтелектуальної
власності. Перевищення зазначеного
строку потребує висновку центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері економічного
розвитку.

Як встановлено з матеріалів справи,
пунктом 5.2 контракту № 03-02-11-UA,
укладеного між TOB «ІНФО ВІТ» та ООО
«ЕВРОЦЕНТР-ИМПЭКС» 03.02.2011 року, сторони
визначили, що ООО «ЕВРОЦЕНТР-ИМПЭКС»
має відстрочку платежу за отриманий
від TOB «ІНФО ВІТ» товар з граничним
терміном розрахунку 180 днів від дати
митного оформлення.

Отже, в момент виникнення
правовідносин, сторони контракту
визначили умови договору щодо строків
оплати за поставлений товар.

Згідно з п. 3 Постанови Правління
Національного банку України «Про зміну
строків розрахунків за операціями з
експорту та імпорту товарів і
запровадження обов'язкового продажу
надходжень в іноземній валюті» від
16.11.2012 N475, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16
листопада 2012р. за N1921/22233, встановлено,
що розрахунки за операціями з експорту
та імпорту товарів, передбачені в
статтях 1 та 2 Закону України "Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті", повинні
здійснюватися у строк, що не перевищує
90 календарних днів.

З аналізу Постанови НБУ № 475
вбачається, що вона не містить
положень, які зобов'язують сторони
контракту, в разі експорту продукції,
змінити умови оплати товару визначені
контрактами, які були підписані його
сторонами до набрання чинності
Постанови НБУ № 475.

За змістом ст. 58 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.

Постанова НБУ № 475 набула чинності
19.11.2012 р.

Оскільки правовідносини між TOB «ІНФО
ВІТ» та ООО «ЕВРОЦЕНТР-ИМПЭКС» виникли
саме у момент підписання контракту №
03-02-11-UA від 03.02.2011 p., а тому вимоги пункту
3 Постанови НБУ № 475 щодо зміни строків
розрахунків за операціями з експорту
та імпорту товарів, передбачені в
статтях 1 та 2 Закону України «Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті», з 180 календарних
днів до 90 календарних днів не
розповсюджуються на дії TOB «ІНФО ВІТ»
та ООО «ЕВРОЦЕНТР-ИМПЭКС» щодо
виконання умов контракту № 03-02-11-UA від
03.02.2011 р.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
згідно зі ст. 3 Господарського кодексу
України господарська діяльність -
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність.

З змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
Кодексу України (далі - ЦК України)
передбачає, що підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

За приписами ч. 1 ст. 638 ЦК України та ч. 8
ст. 181 ГК України договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться (ч. 1
ст. 193 ГК України).

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом».

За змістом ч. 1 ст. 712 ЦК України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін».

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

За змістом ст. 1 Конвенції Організації
Об'єднаних Націй про договори
міжнародної купівлі-продажу товарів
від 11 квітня 1980 року, яка набула
чинності для України 1 лютого 1991 р. ця
Конвенція застосовується до договорів
купівлі-продажу товарів між сторонами,
комерційні підприємства яких
перебувають у різних державах».

Згідно ст. 30 Конвенції продавець
зобов'язаний поставити товар, передати
документи, що стосуються його, та
передати право власності на товар
відповідно до вимог договору та цієї
Конвенції.

Приписами ст. 526 ЦК України встановлено,
що зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За змістом ч. 1 ст. 612 ЦК України
вбачається, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
виконав своє зобов'язання у строк,
встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України визначено,
що кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договорами.

З аналізу змісту статті 29 Конвенції
Організації Об'єднаних Націй про
договори міжнародної купівлі-продажу
товарів від 11 квітня 1980 року, яка набула
чинності для України 1 лютого 1991 p.,
вбачається, що договір може бути
змінений або припинений за згодою
сторін.

Як вбачається з матеріалів справи,
листом від 19.11.2012 р. № 19/11-1 TOB «ІНФО ВІТ»
звернувся до ООО «ЕВРОЦЕНТР-ИМПЗКС» з
проханням підписати додаткову угоду до
контракту №ї 03-02-11-UA від 03.02.2011 р. щодо
зменшення до 90 календарних днів строку
оплати ООО «ЕВРОЦЕНТР-ИМПЗКС» коштів
за поставлений TOB «ІНФО ВІТ» товар.

Між тим, ООО «ЕВРОЦЕНТР-ИМПЗКС листом
від 20.11.2012 р. повідомлено TOB «ІНФО
ВІТ» про свою відмову підписати
додаткову угоду до контракту № 03-02-11-UA
від 03.02.2011 р. щодо зменшення до 90
календарних днів строку оплати ООО
«ЕВРОЦЕНТР-ИМПЗКС» коштів за
поставлений TOB «ІНФО ВІТ» товар.

З огляду на викладене та враховуючи, що
ні нормативні акти України, ні
міжнародні нормативні акти,
ратифіковані Україною, не містять
правового механізму, який би надавав TOB
«ІНФО ВІТ» можливість примусити ООО
«ЕВРОЦЕНТР-ИМПЗКС» змінити умови
контракту № 03-02-11-UA від 03.02.2011 p., позивач
виконував його на умовах раніше
визначених сторонами.

Таким чином, оскільки правовідносини
між TOB «ІНФО ВІТ» та ООО
«ЕВРОЦЕНТР-ИМПЭКС» виникли саме у
момент підписання контракту № 03-02-11-UA
від 03.02.2011 p., тому до вказаних
правовідносин має застосовуватись
положення закону, що були чинним на
день обумовлення строків розрахунків
за експортним контрактом, а саме, 180
календарних днів, що передбачено ст.ст.
1 та 2 Закону України «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті», з 180 календарних днів до 90
календарних днів не розповсюджуються
на дії TOB «ІНФО ВІТ» та ООО
«ЕВРОЦЕНТР-ИМПЭКС» щодо виконання умов
контракту № 03-02-11-UA від 03.02.2011 р.

За вказаних обставин, колегія суддів
вважає необґрунтованими висновки суду
першої інстанції щодо відсутності
підстав для задоволення позову в
частині нарахування пені в сумі
87146,76грн за порушення строків
розрахунків, встановлених ст.1 Закону
України "Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті".

Колегія суддів також вважає
протиправним податкове
повідомленням-рішенням від 22.11.2013 року
№ на підставі акта перевірки
14.11.2013 р. № 1443/2202/33205528 ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова ГУ
Міндоходів у Харківській області, яким
встановлено порушення TOB «ІНФО ВІТ»:
пункту 1 статті 9 та пункту 2 статті 10
Декрету Кабінету Міністрів України №
15-93 від 19.02.1993 року «Про систему
валютного регулювання та валютного
контролю» у зв'язку з чим нарахована
штрафна санкція за порушення вимог
валютного законодавства у сумі 510 грн.,
виходячи з наступного.

Податковий орган посилається на те, що
TOB «ІНФО ВІТ» порушено порядок
декларування та подання Декларації про
валютні цінності, доходи та майно, що
належить резиденту України і
знаходяться за її межами станом на
01.04.2013 року.

Так, у рядку 5 розділу III у «Товари
(роботи, послуги), що експортовані
резидентом за межі України з оплатою в
іноземній валюті і за які на звітну
дату не надійшли в установлені
законодавством терміни валютні кошти
на валютний рахунок резидента в
уповноваженому банку» TOB «ІНФО ВІТ» не
відображено дебіторську
заборгованість по експортному
контракту від 03.02.2011 року № 03-02-11-UA,
укладеному з нерезидентом ООО
«ЕВРОЦЕНТР- ИМПЕКС», що не надійшла на
валютний рахунок підприємства станом
на 01.04.2013 року. Таким чином надана
недостовірна інформація або
перекручення даних, що відображаються
в декларації щодо валютних цінностей
та майна, що знаходяться за межами
України. Крім того TOB «ІНФО ВІТ» не
надало вищезазначену декларацію про
валютні цінності, доходи та майно - до
Управління НБУ у Харківській області.

Як вбачається з матеріалів справи, TOB
«ІНФО ВІТ» 03.04.2013 року у строки
передбачені діючим законодавством
України було подано до ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова ГУ
Міндоходів у Харківській області
декларацію про валютні цінності,
доходи та майно, що належать резиденту
України і знаходяться за її межами
станом на 01.01.2013 року та декларацію про
валютні цінності, доходи та майно, що
належать резиденту України і
знаходяться за її межами станом на
01.04.2013 року.

У рядках 1.1. та 1.2. розділу 5 зазначених
декларацій TOB «ІНФО ВІТ» відобразило
вартість експортованих товарів (рядок
1.1.) та виручки від експорту товарів
(рядок 1.2.). Показники зазначені в рядках
1.1. та 1.2. декларацій відображені TOB
«ІНФО ВІТ» правильно.

У рядку 1.3. декларації про валютні
цінності, доходи та майно, що належать
резиденту України і знаходяться за її
межами відображається лише виручка від
експорту товарів, робіт, послуг
отримана з порушенням встановлених
законодавством термінів .

Зважаючи на те, що відповідно до п. 5.2
контракту від 03.02.2011 року № 03-02-11-UA
сплата за отримані ООО «ЕВРОЦЕНТР-
ИМПЕКС» товари роботи та послуги
здійснюється з відстрочкою платежу з
граничним терміном розрахунку 180 днів
від дати митного оформлення, TOB «ІНФО
ВІТ» не відображено різницю рядків 1.1.
та 1.2. у рядку 1.3. декларації про валютні
цінності, доходи та майно, що належать
резиденту України і знаходяться за її
межами станом на 01.04.2013 року (вх. №
).

Таким чином, колегія суддів
погоджується з доводами апеляційної
скарги, що у відповідача були відсутні
правові підстави для винесення
оскаржуваного повідомлення-рішення
від 22.11.2013 року № , а відповідно
зазначене повідомлення-рішення є
протиправним.

З огляду на встановлені у справі
фактичні обставини та досліджені
докази, враховуючи, що відповідачем не
надано належних доказів обґрунтування
правомірності прийнятих ним
податкових-повідомлень рішень від
22.11.2013 року №, №, суд першої
інстанції дійшов до помилкового
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову в оскаржуваній
частині.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Зважаючи на те, що судом першої
інстанції невірно були встановлені
фактичні обставини та надана оцінка
наявним у справі документам, колегія
суддів дійшла висновку про порушення
судом першої інстанції вимог
матеріального права та
невідповідності висновків суду
обставинам справи, що є підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції в частині відмови в
задоволенні позову TOB «ІНФО ВІТ».

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198,
п.3, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Інфо Віт"
-задовольнити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 18.02.2014р. по
справі № 820/12137/13-а в частині відмови в
задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю "Інфо Віт" -
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інфо Віт" -
задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення від 22.11.2013 року
№, яким ДПІ у Дзержинському
районі м.Харкова ГУ Міндоходів у
Харківській області нарахована ТОВ
"ІНФО ВІТ" штрафна санкція за порушення
вимог валютного законодавства у сумі
510грн.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення від 22.11.2013 року
№, яким ДПІ у Дзержинському
районі м.Харкова ГУ Міндоходів у
Харківській області нарахована ТОВ
"ІНФО ВІТ" пеня за порушення термінів
розрахунків у сфері ЗЕД у сумі 87146,76 грн.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Шевцова
Н.В.Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М.
Старостін В.В. Повний текст постанови
виготовлений 02.06.2014 р.