Справа № 813/4412/13-а
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
Справа №
876/10860/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого-судді:
Сапіги В.П.,

суддів:
Обрізка І.М., Левицької Н.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Залізничному районі м. Львова
Львівської області Державної
податкової служби на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 23 липня 2013
року у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Залізничному
районі м. Львова Львівської області
Державної податкової служби про
визнання протиправними дій та
скасування податкової вимоги, -

в с т а н о
в и в :

05.06.2013 року суб'єкт господарської
діяльності - фізична особа ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до ДПІ у
Залізничному районі м. Львова
Львівської області Державної
податкової служби про визнання
протиправною та скасування податкової
вимоги від 05.02.2013 року № 58, а також про
визнання протиправними дій щодо
внесення в картку особового рахунку
суми нарахованої пені в розмірі 5684,10
грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
нарахування пені на підставі підп.129.1.2
п.129.1 ст.129 ПК України є протиправним,
оскільки платник податків не може
нести відповідальності, яка не була
визначена законодавством на момент
вчинення порушення. Крім того, позивач
вважає, що пеня може нараховуватись
лише на податковий борг.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 23 липня 2013
року адміністративний позов
задовольнено з тих підстав, що
правильність визначення податкового
боргу у спірній податковій вимозі не
була підтверджена.

Не погодившись з постановою суду її
оскаржив відповідач - ДПІ у
Залізничному районі м. Львова
Львівської області Державної
податкової служби, яка просить
скасувати дану постанову та прийняти
нову про відмову в задоволенні
позовних вимог.

При цьому апелянт обґрунтовує та
мотивує свої вимоги тим, що
відповідачем правомірно та в межах
повноважень органу державної
податкової служби нараховано пеню на
суму заниження грошового зобов'язання
позивача.

Відповідно до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС
України, суд вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таке можливе на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що необхідно
відмовити в задоволенні апеляційної
скарги, з наступних мотивів.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, колегія суддів
врахувала наступні обставини справи та
норми чинного законодавства.

Судом встановлено, що листом від 08.01.2013
року за №335/0/11-13/10/17-20 відповідач
повідомив позивача про нарахування
пені та надіслав йому розрахунок пені.

На підставі актів від 10.02.2011 року за
№177/17-323/НОМЕР_1, від 21.06.2011 року за
№1586/17-3/НОМЕР_1 від 24.02.2012 року за
№411/17-3/НОМЕР_1 від 27.08.2012 року за
№2454/17-20/НОМЕР_1 визначено суму
грошового зобов'язання та складено
податкові повідомлення - рішення
(форма-Р) від 10.02.2011 року № , від
05.07.2011 року за №/0, від 07.03.2012 року
за №, від 31.08.2012 року за №/15489.

За неналежне виконання зазначених
податкових повідомлень - рішень
органом державної податкової служби
нараховано пеню в сумі 5684,10 грн. у
відповідності до положень абзацу "б"
п.п. 129.1.1, 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 ПК України.

Відповідно до абзацу другого п. "б" п.п.
129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України, нарахування
пені розпочинається при нарахуванні
суми грошового зобов'язання
контролюючими органами - від першого
робочого дня, наступного за останнім
днем граничного строку сплати
грошового зобов'язання, визначеного у
податковому повідомленні-рішенні
згідно із цим Кодексом.

Положеннями п.п.129.1.2 п.129.1 ст.129 ПК
України передбачено, що пеня
нараховується у день настання строку
погашення податкового зобов'язання,
нарахованого контролюючим органом або
платником податків у разі виявлення
його заниження на суму такого
заниження та за весь період заниження
(в тому числі за період
адміністративного та/або судового
оскарження).

Як передбачено п.57.3 ст.57 ПК України, у
разі визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у п.п.54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

ОСОБА_1 сплатив нараховані грошові
зобов'язання в межах 10 календарних
днів, що підтверджується відповідними
платіжними дорученнями та іншими
документами,а саме; сума в розмірі 8574
грн., визначена податковим
повідомленням-рішенням від 31.08.2012 року
за №/15489, сплачена позивачем
платіжними дорученнями за №270 від
31.08.2012 року та за №275 від 05.09.2012 року;
сума в розмірі 6016 грн., визначена
податковим повідомленням-рішенням від
07.03.2012 року за №, сплачена
позивачем платіжним дорученням за №53
від 15.03.2012 року; сума в розмірі 5320 грн.,
визначена податковим
повідомленням-рішенням від 05.07.2011 року
за №/0, сплачена позивачем
платіжним дорученням за №133 від 07.07.2011
року; сума в розмірі 121106,74 грн.,
визначена податковим
повідомленням-рішенням від 10.02.2011 року
за №/0/5129, погашена за рахунок
від'ємного значення з податку на додану
вартість (підтверджується зворотнім
боком облікової картки платника
податку).

Враховуючи положення п.п.14.1.162 п.14.1 ст.14
ПК України, слід зазначити, що пеня є
фінансовою відповідальністю за
несплату грошових зобов'язань у
встановлені законодавством строки.

Враховуючи наведене, колегія судді
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції прийнято законне та
обґрунтоване рішення про те, що
відповідачем без достатніх на те
правових підстав визначено позивачу
пеню.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього
Кодексу, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи всі наявні матеріали в
справі, відповідач не наводить, які
саме порушення були допущені
позивачем.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

В зв'язку з цим, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що суд першої
інстанції при вирішенні даної справи
всебічно, повно та об'єктивно встановив
обставини справи, дослідив та оцінив
всі докази, які містяться в матеріалах
справи.

З огляду на таке, наведені в
апеляційній скарзі доводи не
викликають сумнівів щодо правильності
висновків суду першої інстанції та
застосування норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду -без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що Львівський окружний
адміністративний суд правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. 160, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200,
ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд
апеляційної інстанції,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Залізничному
районі м. Львова Львівської області
Державної податкової служби залишити
без задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 23 липня 2013
року у справі № 813/4412/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п»ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20-ти днів з дня
набрання ухвалою законної сили, а у
разі складення ухвали в повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України - з дня
складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя :
В.П.Сапіга

Судді:
І.М.Обрізко

Н.Г.Левицька