Справа № 820/5500/14
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 р.Справа № 820/5500/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бегунца А.О. , Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Головного управління
Державної міграційної служби України у
Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 09.04.2014р.
по справі № 820/5500/14

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної
міграційної служби України у
Харківській області

про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Головного управління Державної
міграційної служби України у
Харківській області, в якому просив
суд:

- визнати протиправною бездіяльність
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області щодо здійснення
обміну посвідки на постійне проживання
в Україні, серія НОМЕР_3, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із досягненням
ним 45 - річного віку;

- зобов'язати Головне управління
Державної міграційної служби України в
Харківській області здійснити обмін
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, його посвідки на
постійне проживання в Україні, серія
НОМЕР_3, у зв'язку із досягненням ним 45 -
річного віку.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 09.04.2014 року
адміністративний позов ОСОБА_1
задоволено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті постанови, норм
матеріального та процесуального права,
а саме: ст.ст. 9, 71, 86, 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, з обставин і обґрунтувань,
викладених в апеляційній скарзі.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не прибули, були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, громадин В'єтнаму (паспорт
НОМЕР_1, виданий 30.12.2008 року) постійно
проживає за адресою: АДРЕСА_1

Матеріалами справи підтверджено, що
17.08.2004 року, на підставі висновку від
17.08.2004 року, ВГІРФО УМВС України в
Харківський області видано позивачу
посвідку на постійне місце проживання
серії НОМЕР_2 в якій відображено місце
реєстрації позивача.

Судом встановлено, що позивач 25.02.2014
року звернувся до Головного управління
Державної міграційної служби України в
Харківській області з заявою щодо
обміну бланку посвідки на постійне
проживання в Україні, в якій на
підставі статті 9 Постанови Кабінету
Міністрів України № 251 від 28.03.2012 року
"Про затвердження Порядку оформлення,
виготовлення і видачі посвідки на
постійне проживання та посвідки на
тимчасове проживання і технічного
опису їх бланків" просив здійснити йому
обмін бланку посвідки на постійне
проживання в Україні, у зв'язку з
досягненням ним 45 річного віку, надавши
до заяви усі документи, необхідні для
обміну бланку посвідки.

Однак, як встановлено судом, відповідач
обмін бланку посвідки на постійне
проживання в Україні позивачу не
здійснив, надавши письмову відповідь
за вих. №04/3839 від 07.03.2014 року, в якій
зазначив, що особова справа про
залишення на постійне проживання в
Україні гр. СРВ ОСОБА_1 в березні 2011 року
була вилучена співробітниками УБЗПТЛ
ГУМВС України в Харківській області на
підставі постанови СУ ГУМВС в
Харківській області про здійснення
виїмки (кримінальна справа №18090089), тому
до СУ УБЗПТЛ ГУМВС України в
Харківській області було направлено
запит щодо повернення вищевказаної
справи до ГУ ДМС України в Харківській
області.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що
позивачем дотримано процедуру для
здійснення обміну бланку посвідки в
разі досягнення особою 45 - річного віку,
а тому відмова відповідача не
відповідає діючому законодавству.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Механізм оформлення, виготовлення і
видачі посвідки на постійне проживання
та посвідки на тимчасове проживання
(далі - посвідки) іноземцям та особам
без громадянства, які іммігрували в
Україну на постійне проживання або
прибули в Україну на тимчасове
проживання передбачено Порядком
оформлення, виготовлення і видачі
посвідки на постійне проживання та
посвідки на тимчасове проживання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 28 березня 2012 р. №
251.

Строк дії посвідки на постійне
проживання не обмежується. Посвідка на
постійне проживання підлягає обміну в
разі досягнення особою 25 - і 45 - річного
віку згідно ст. 9 зазначеної постанови
Кабінету Міністрів України.

Пунктом 12 Порядку визначено, що
посвідка видається іноземцеві та особі
без громадянства під розписку після
пред'явлення паспортного документа
іноземця або документа, що посвідчує
особу без громадянства, в якому на
останній вільній сторінці
проставляється відмітка про отримання
посвідки за встановленим МВС зразком,
що скріплюється печаткою (за бажанням
іноземця та особи без громадянства
така відмітка може проставлятися у
вкладному талоні).

Пунктом 17 вищезазначеного Порядку
передбачено, що рішення про відмову у
видачі посвідки іноземцеві та особі
без громадянства приймається в разі:

1) необхідності забезпечення
національної безпеки або охорони
громадського порядку;

2) необхідності охорони здоров'я,
захисту прав і законних інтересів
громадян України та інших осіб, що
проживають в Україні;

3) коли паспортний документ іноземця
або документ, що посвідчує особу без
громадянства, підроблений, зіпсований
або не відповідає встановленому зразку
чи належить іншій особі;

4) подання завідомо неправдивих
відомостей або підроблених документів;

5) коли виявлено факти невиконання ними
рішення суду або органів державної
влади, уповноважених накладати
адміністративні стягнення, або вони
мають інші майнові зобов'язання перед
державою, фізичними або юридичними
особами, включаючи ті, що пов'язані з
попереднім видворенням за межі
України, у тому числі після закінчення
строку заборони подальшого в'їзду в
Україну (для осіб, що отримують
посвідку на тимчасове проживання);

6) інших випадках, передбачених
законами.

Письмові докази свідчать, що позивачем
були надані до своєї заяви усі
документи, необхідні для обміну бланку
посвідки, а рішення про відмову у
видачі посвідки іноземцеві винесено з
інших підстав.

Таким чином, Головне управління
Державної міграційної служби в
Харківській області в своїй відповіді
за вих. № 04/3839 від 07.03.2014 року жодних з
вищезазначених в пункті 17 Порядку
оформлення, виготовлення і видачі
посвідки на постійне проживання та
посвідки на тимчасове проживання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 28 березня 2012 р. №
251 підстав, для винесення рішення про
відмову у видачі посвідки іноземцеві,
не вказало.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта
владних повноважень мають бути
законними та обґрунтованими,
прийнятими чи вчиненими в межах
наданих повноважень, мати під собою
конкретні об'єктивні факти, на підставі
яких його ухвалено або вчинено, а суд,
відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, перевіряє чи прийнято
такі рішення на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення,
з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення, своєчасно,
тобто протягом розумного строку. Також
рішення суб'єкта владних повноважень
на може ґрунтуватися на припущеннях.

Беручи до уваги той факт, що позивачем
дотримано процедуру для здійснення
обміну бланку посвідки в разі
досягнення особою 45 - річного віку,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що підлягають задоволенню вимоги
позивача про визнання протиправною
бездіяльності Головного управління
Державної міграційної служби України в
Харківській області щодо здійснення
обміну посвідки на постійне проживання
в Україні, серія НОМЕР_3, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із досягненням
ним 45 - річного віку та зобов'язання ГУ
ДМС України в Харківській області
здійснити обмін ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
його посвідки на постійне проживання в
Україні, серія НОМЕР_3, у зв'язку із
досягненням ним 45 - річного віку.

Отже, колегія суддів переглянувши
рішення суду першої інстанції, вважає,
що при його прийнятті суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова Харківського окружного
адміністративного суду від 09.04.2014 року
по справі № 820/5500/14 прийнята з
дотриманням норм чинного
процесуального та матеріального права
і підстав для її скасування не
виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного
управління Державної міграційної
служби України у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 09.04.2014р.
по справі № 820/5500/14 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Калиновський В.А.

Бегунц А.О.Бенедик А.П.