Справа № 826/6190/14
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2014 року № 826/6190/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Огурцова О.П. при секретарі судового
засідання Берко А.О. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Хай-Тек
Технолоджі"до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києвіпровизнання дій протиправними
представника позивача - Клименюка О.М.
(довіреність б/н від 16.05.2014),
представника відповідача - Яковлевої
М.О. (довіреність № 1321/9/26-59-10-19 від
на підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 22.05.2014
проголосив вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Хай-Тек Технолоджі"
звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання дій протиправними.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 22.05.2014 позивачу
відмовлено у задоволенні заяви про
забезпечення адміністративного
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в
запиті № 3671/10/2659-2202 від 17.04.2014
податковим органом не зазначено
належним чином підстав для його
направлення, невірно зроблене
посилання на норми закону, відповідно
до яких контролюючий орган має право
на отримання інформації та її
документального підтвердження від
платника податків та належним чином не
наведений опис інформації, що
запитується та перелік документів, які
мають її підтверджувати.
Представник позивача у судовому
засіданні 22.05.2014 позовні вимоги
підтримав повністю, надав додаткові
усні пояснення та просив задовольнити
адміністративний позов у повному
Відповідач проти позовних вимог
заперечив, у судовому засіданні 22.05.2014
надав письмові заперечення, у яких
просив відмовити у задоволенні
адміністративного позову повністю.
Свої заперечення на адміністративний
позов відповідач обґрунтовує тим, що в
запиті № 3671/10/2659-2202 від 17.04.2014 вказано,
що підставами для його направлення є
підпункт 20.1.3 пункту 20.1 статті 20,
підпункт 73.3.1 пункту 73.3 статті 73
Податкового кодексу України, визначено
контрагента щодо проведення фінансово
- господарських операцій з яким мають
бути надані пояснення з долученням
підтверджуючих документів, а також
визначено необхідний перелік
документів, які мають бути надані.
Також відповідач посилався на те, що
оскаржувані позивачем дії не
порушують права та інтереси позивача у
сфері публічно - правових відносин, з
огляду на що відсутнє право або
інтерес, що може бути захищено у
судовому порядку.
У судовому засіданні 22.05.2014 представник
відповідача заперечив проти позовних
вимог та просив суд відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, суд, -
17.04.2014 Державною податковою інспекцією
у Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
складено запит № 3671/10/2659-2202 "Про надання
інформації та її документального
підтвердження", у якому на підставі
підпункту 20.1.3 пункту 20.1 статті 20,
підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73
Податкового кодексу України у зв'язку з
податковою інформацією, що свідчить
про можливі порушення ТОВ "Хай-Тек
Технолоджі" по взаємовідносинам з ТОВ
"Техно - проект" податкового та
валютного законодавства викладено
прохання надати у встановлений
законодавством термін інформацію та її
документальне підтвердження для
з'ясування реальності та повноти
відображення в бухгалтерському та
податковому обліку із відповідним
відображенням у податкових
деклараціях з податку на додану
вартість результатів операцій по
господарських відносинах ТОВ "Хай-Тек
Технолоджі" з ТОВ "Техно - проект" за
період з 01.02.2014 по 31.02.2014.
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Хай-Тек Технолоджі"
вважаючи протиправними дії Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві, що
виявились у направленні йому запиту
№ 3671/10/2659-2202 від 17.04.2014
звернулось з відповідним позовом до
суду.
Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд вважає позов таким, що
не підлягає задоволенню з наступних
Частинами першою та другою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України встановлено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
Відповідно до пункту 8 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
позивач - особа, на захист прав, свобод
та інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду
Частиною першою статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, встановлено, що кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини першої статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на правовідносини,
що виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Згідно з пунктом 1 частини другої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Отже судовому захисту в
адміністративних судах України
підлягає лише порушене право, а отже
предмет оскарження за правилами
адміністративного судочинства повинен
мати юридичне значення, тобто впливати
на коло прав, свобод, законних
інтересів чи обов'язків, а також
встановлені законом умови їх
реалізації.

Таким чином до адміністративного суду
вправі звернутися кожна особа, яка
вважає, що її право чи охоронюваний
законом інтерес порушено чи
оспорюється, водночас відповідно до
зазначених норм право особи на
звернення до адміністративного суду
обумовлено суб'єктивним уявленням
особи про те, що її право чи законний
інтерес потребує захисту, однак
обов'язковою умовою здійснення такого
захисту судом є наявність відповідного
порушення права або законного інтересу
на момент звернення до суду.

При цьому неодмінною ознакою порушення
права особи є зміна стану її
суб'єктивних прав та обов'язків, тобто
припинення чи неможливість реалізації
її права та/або виникнення додаткового
обов'язку.

Отже, рішення, дія чи бездіяльність
суб'єкта владних повноважень є такими,
що порушують права і свободи особи в
тому разі, якщо, по-перше, такі рішення,
дія чи бездіяльність прийняті владним
суб'єктом поза межами визначеної
законом компетенції, а по-друге,
оспорюванні рішення, дія чи
бездіяльність є юридично значимими,
тобто такими, що мають безпосередній
вплив на суб'єктивні права та обов'язки
особи шляхом позбавлення можливості
реалізувати належне цій особі право
або шляхом покладення на цю особу
будь-якого обов'язку.

Пунктом 73.3 статті 73 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право звернутися до платників
податків та інших суб'єктів
інформаційних відносин із письмовим
запитом про подання інформації
(вичерпний перелік та підстави надання
якої встановлено законом), необхідної
для виконання покладених на
контролюючі органи функцій, завдань, та
її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником
(заступником керівника) контролюючого
органу і повинен містити перелік
інформації, яка запитується, та
документів, що її підтверджують, а
також підстави для надіслання запиту.
Платники податків та інші суб'єкти
інформаційних відносин зобов'язані
подавати інформацію, визначену у
запиті контролюючого органу, та її
документальне підтвердження протягом
одного місяця з дня, що настає за днем
надходження запиту (якщо інше не
передбачено цим Кодексом). У разі коли
запит складено з порушенням вимог,
викладених в абзацах першому та
другому цього пункту, платник податків
звільняється від обов'язку надавати
відповідь на такий запит.

Пунктами 9 та 10 Порядку періодичного
подання інформації органам державної
податкової служби та отримання
інформації зазначеними органами за
письмовим запитом, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1245 від 27.12.2010 встановлено, що органи
державної податкової служби мають
право звернутися до суб'єктів
інформаційних відносин із письмовим
запитом про подання інформації
(вичерпний перелік та підстави надання
якої встановлено законом), необхідної
для виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій,
завдань, та документального
підтвердження такої інформації. В
окремих випадках зазначений запит може
надсилатися з використанням засобів
телекомунікаційного зв'язку з
накладенням електронного цифрового
підпису органу державної податкової
служби. Запит щодо отримання
податкової інформації від платників
податків та інших суб'єктів
інформаційних відносин оформляється
на бланку органу державної податкової
служби та підписується керівником
(заступником керівника) зазначеного
органу. У запиті зазначаються:
посилання на норми закону, відповідно
до яких орган державної податкової
служби має право на отримання такої
інформації; підстави для надіслання
запиту; опис інформації, що
запитується, та в разі потреби перелік
документів, що її підтверджують.

Згідно з пунктом 16 зазначеного Порядку
у разі коли запит складено з порушенням
вимог, визначених у пунктах 9 і 10 цього
Порядку, суб'єкт інформаційних
відносин звільняється від обов'язку
надавати відповідь на такий запит.

Таким чином, єдиним правовим наслідком
складання та направлення податковим
органом на адресу позивача письмового
запиту про подання інформації є
виникнення обов'язку в останнього
подати інформацію, визначену у запиті
контролюючого органу, та її
документальне підтвердження, при цьому
у випадку, якщо запит складено з
порушенням вимог чинного
законодавства відповідний обов'язок у
платника податків не виникає.

З огляду на зазначене діяльність
податкового органу та його посадових
осіб щодо складання та направлення
запиту на адресу платника податків є
лише службовою діяльністю посадових
осіб податкового органу спрямованою на
отримання інформації необхідної для
виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій,
завдань, та документального
підтвердження такої інформації, з
огляду на що, не створює жодних
правових наслідків для суб'єкта
господарювання та не змінює стану його
суб'єктивних прав, оскільки сама по
собі не породжує настання будь-яких
юридичних наслідків та не впливає на
права та обов'язки суб'єкта
господарювання.

Позивач у позовній заяві просить суд
визнати протиправними дії відповідача
що виявились у направленні йому запиту
№ 3671/10/2659-2202 від 17.04.2014.

З огляду на викладене, враховуючи те, що
дії відповідача з направлення позивачу
запиту № 3671/10/2659-2202 від 17.04.2014 самі по
собі не породжують для позивача
настання будь-яких юридичних наслідків
та не впливають на права та обов'язки
позивача, суд дійшов висновку про те, що
позовні вимоги щодо визнання
протиправними вказаних дій
відповідача не спрямовані на захист та
відновлення порушених прав та
інтересів позивача.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись статтями 69-71, 94, 160-165, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову - відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку для її апеляційного оскарження.
У разі апеляційного оскарження
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.П.
Огурцов

Постанова складена в
повному обсязі 28.05.2014