Справа № 2а-4794/08/0470
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 року
м. Київ К/9991/89930/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Голубєвої Г.К.

Ланченко Л.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Верхньодніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області

на постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 04 квітня 2011 року

у справі № 2а-4794/08/0470

за позовом Прокурора
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області в інтересах
держави в особі Верхньодніпровської
об'єднаної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Еліта-Агро»

про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
05 червня 2009 року
адміністративний позов Прокурора
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області в інтересах
держави в особі Верхньодніпровської
об'єднаної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
(далі - Прокурор Верхньодніпровського
району Дніпропетровської області в
інтересах держави в особі
Верхньодніпровської ОДПІ
Дніпропетровської області; позивач) до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Еліта-Агро» (далі -
ТОВ «Еліта-Агро»; відповідач)
задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ
«Еліта-Агро» на користь місцевого
бюджету 101 525,84 грн.
заборгованості з податку з доходів
фізичних осіб.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано підписанням відповідачем
акту звірки від 03 березня 2008 року без
заперечень та посилань на наявність
форс-мажорних обставин у 2003 році.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 04 квітня 2011 року
апеляційну скаргу ТОВ «Еліта-Агро»
задоволено. Постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 05 червня 2009
року скасовано. В задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним
судовим рішенням у справі,
Верхньодніпровська ОДПІ
Дніпропетровської області оскаржила
його в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі, з
посиланням на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права ставиться питання
про скасування постанови
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 04 квітня 2011
року та залишення в силі постанови
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 05 червня 2009
року.

В запереченні на касаційну скаргу
відповідач просить залишити її без
задоволення, а рішення суду
апеляційної інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з таких підстав.

Відповідно до статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(в редакції, чинній на час звернення
Прокурора Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області в інтересах
держави в особі Верхньодніпровської
ОДПІ Дніпропетровської області з
позовом до суду) адміністративний
позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів. Для захисту
прав, свобод та інтересів особи цим
Кодексом та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно з преамбулою Закону України від
21 грудня 2000 року № 2181-III «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (в редакції, чинній
на час звернення Прокурора
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області в інтересах
держави в особі Верхньодніпровської
ОДПІ Дніпропетровської області з
позовом до суду; далі - Закон № 2181-III) цей
Закон є спеціальним законом з питань
оподаткування, який установлює порядок
погашення зобов'язань юридичних або
фізичних осіб перед бюджетами та
державними цільовими фондами з
податків і зборів (обов'язкових
платежів), включаючи збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків
контролюючими органами, у тому числі за
порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, та
визначає процедуру оскарження дій
органів стягнення.

Підпунктом 15.1.1 пункту 15.1 статті 15
Закону № 2181-III передбачено, що за
винятком випадків, визначених
підпунктом 15.1.2 цього пункту,
податковий орган має право самостійно
визначити суму податкових зобов'язань
платника податків у випадках,
визначених цим Законом, не пізніше
закінчення 1095 дня, наступного за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації, а у
разі, коли така податкова декларація
була надана пізніше, - за днем її
фактичного подання. Якщо протягом
зазначеного строку податковий орган не
визначає суму податкових зобов'язань,
платник податків вважається вільним
від такого податкового зобов'язання, а
спір стосовно такої декларації не
підлягає розгляду в адміністративному
або судовому порядку.

Відповідно до підпункту 15.2.1
пункту 15.2 статті 15 Закону № 2181-III у разі
коли податкове зобов'язання було
нараховане податковим органом до
закінчення строку давності,
визначеного у пункті 15.1 цієї статті,
податковий борг, що виник у зв'язку з
відмовою у самостійному погашенні
податкового зобов'язання, може бути
стягнутий протягом наступних 1095
календарних днів від дня узгодження
податкового зобов'язання. Якщо платіж
стягується за рішенням суду, строки
стягнення встановлюються до повного
погашення такого платежу або до
визнання боргу безнадійним.

Водночас, як встановлено судом
апеляційної інстанції, спірна сума
податкового боргу з податку з доходів
фізичних осіб виникла у 2003 році за
форс-мажорних обставин.

А відтак, приймаючи до уваги те,
що Прокурор Верхньодніпровського
району Дніпропетровської області в
інтересах держави в особі
Верхньодніпровської ОДПІ
Дніпропетровської області звернувся з
позовом до суду лише 28 травня 2008 року,
1095-денний строк від дня узгодження
податкового зобов'язання ним
пропущено, що унеможливлює задоволення
позовних вимог в розглядуваному спорі.

Доводи касаційної скарги про те, що
предметом розгляду в даній
адміністративній справі є
заборгованість, яка виникла в період з
2005 року по 2007 рік, позаяк
контролюючим органом самостійно
зараховувались сплачені платником
податку суми поточних податкових
зобов'язань в рахунок погашення його
податкового боргу в хронологічному
порядку виникнення такого боргу
відповідно до пункту 7.7 статті 7 Закону
№ 2181-III, колегія судді відхиляє з огляду
на те, що такі повноваження у
податкового органу на час виникнення
спірних правовідносин були відсутні.

Адже, як передбачено підпунктом 7.1.1
пункту 7.1 статті 7 Закону № 2181-III,
джерелами самостійної сплати
податкових зобов'язань або податкового
боргу платника податку є будь-які
власні кошти такого платника податку.
Отже, грошовий платіж є єдиною формою
сплати податкових зобов'язань і
погашення податкового боргу.

За наведених обставин та з
урахуванням викладеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 04 квітня 2011
року такою, що прийнята з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, а тому суд
касаційної інстанції не знаходить
підстав, які могли б призвести до її
зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230,
231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу
Верхньодніпровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області відхилити, а
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 04 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, встановленими главою 3 розділу
IV Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Голубєва Г.К.

Ланченко Л.В.