Справа № 2а/1770/4923/11
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/45764/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі: Лосєва А.М., Бившевої Л.І.,
Шипуліної Т.М., розглянувши у
попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Рівному
Рівненської області Державної
податкової служби

на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
06.02.2012

та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 19.06.2012

у справі № 2а/1770/4923/2011

за позовом Приватного
підприємства «Торгово-виробнича фірма
«Чари»

до Державної податкової
інспекції у м. Рівне

про скасування податкового
повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

Приватне підприємство
«Торгово-виробнича фірма «Чари»
(надалі - позивач, ПП «Торгово-виробнича
фірма «Чари») звернулося до
Рівненського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м. Рівне (надалі
- відповідач, ДПІ у м. Рівне), у якому
просило суд визнати недійсними та
скасувати податкове
повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівне від
31 .10.2011 № на суму 23 278,00 грн.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 06.02.2012,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 19.06.2012
позовні вимоги ПП «Торгово-виробнича
фірма «Чари» задоволено: визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівне від
31.10.2011 № на суму 23 278,00 грн.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказані рішення та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позову відмовити в повному обсязі.

Позивач надав письмові заперечення на
касаційну скаргу відповідача, за
змістом яких проти вимог останньої
заперечує з мотивів її
необґрунтованості та просить вказану
касаційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення судів першої та
апеляційної інстанцій без змін.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, позивач, подаючи декларацію
з податку на прибуток підприємства за
2010 рік, задекларував в рядку 04.9
«від'ємне значення об'єкта
оподаткування попереднього
податкового року» у розмірі 250 407,00 грн.
Дана сума була визначена товариством з
урахуванням вимог абзацу першого
пункту 22.4 статті 22 Закону України від
28.12.1994 № 334/94-ВР «Про оподаткування
прибутку підприємств» (надалі - Закон
України «Про оподаткування прибутку
підприємств»).

Відповідно до абзацу першого пункту 22.4
статті 22 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств» у
2010 році у складі валових витрат
платника податку враховується 20
відсотків суми від'ємного значення
об'єкта оподаткування з податку на
прибуток, яке утворилося станом на 1
січня 2010 року.

Подаючи декларацію за I квартал 2011 року,
позивач задекларував в рядку 04.9
«від'ємне значення об'єкта
оподаткування попереднього
податкового року» 250 407,00 грн. Вказана
декларація була прийнята ДПІ у м. Рівне
без жодних зауважень.

У рядку 06.6. декларації з податку на
прибуток за II квартал 2011 року позивач
відобразив від'ємне значення на piвні 250
407,00 грн., що є від'ємним значенням
об'єкта оподаткування за I квартал 2011
року.

19.10.2011 представниками ДПІ у м. Рівне
було проведено камеральну перевірку
податкової звітності з податку на
прибуток ПП «Торгово-виробнича фірма
«Чари», а саме: податкової декларації з
податку на прибуток за II квартал 2011
року. За результатами вказаної
перевірки складено акт від 19.10.2011 № 25.
Перевіркою встановлено, що платником
податку зайво включено до рядка 06.6.
від'ємне значення об'єкта
оподаткування 2010 року в розмірі 250 407,00
грн. У зв'язку з цим, відповідачем
здійснено перерахунок витрат i, як
наслідок, перерахунок об'єкта
оподаткування податку на прибуток,
вказаного періоду.

З огляду на те, що зазначений
перерахунок дав позитивне значення
об'єкта оподаткування податку на
прибуток, податковим органом, за
результатами камеральної перевірки,
зроблено висновок про заниження
позивачем грошового зобов'язання з
податку на прибуток на 23 278,00 грн.

На підставі висновків акта,
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення від 31.10.2011 №
, яким збільшено позивачу суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств на 23
278,00 грн., у тому числі 23 278,00 грн. - за
основним платежем та 0,00 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
подаючи декларацію за IІ квартал 2011
року, позивач діяв відповідно до вимог
чинного законодавства,а тому дійшов
висновку, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення не відповідає
вимогам законодавства.

Суд апеляційної інстанції погодився із
таким висновком суду першої інстанції,
посилаючись на те, що останній
правильно встановив обставини справи
та ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Відповідно до пункту 3.1 статті 3 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», об'єкт оподаткування
податком на прибуток визначається
шляхом зменшення суми скоригованого
валового доходу звітного періоду,
визначеного згідно з пунктом 4.3 цього
Закону на суму валових витрат платника
податку, визначених статтею 5 цього
Закону та на суму амортизаційних
відрахувань, нарахованих згідно із
статтями 8 i 9 цього Закону.

Згідно з пунктом 6.1 цього ж Закону якщо
об'єкт оподаткування платника податку
з числа резидентів за результатами
податкового року має від'ємне значення
об'єкта оподаткування (з урахуванням
суми амортизаційних відрахувань), сума
такого від'ємного значення підлягає
включенню до складу валових витрат
першого календарного кварталу
наступного податкового року.
Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками півріччя, трьох кварталів
та року здійснюється з урахуванням
від'ємного значення об'єкта
оподаткування попереднього року у
складі валових витрат таких податкових
періодів наростаючим підсумком до
повного погашення такого від'ємного
значення.

З 01.01.2011 набрав чинності Податковий
кодекс України, окрім розділу ІІІ цього
Кодексу «Податок на прибуток
підприємств», який набрав чинності з
01.04.2011.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134
Податкового кодексу України визначено,
що у цьому розділі об'єктом
оподаткування є, зокрема, прибуток із
джерелом походження з України та за її
межами, який визначається шляхом
зменшення суми доходів звітного
періоду, визначених згідно зі статтями
135 - 137 цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138 - 143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої
підрозділу 4 Особливості справляння
податку на прибуток підприємств пункт
150.1 статті 150 Кодексу застосовується: у
2011 році з урахуванням такого: якщо
результатом розрахунку об'єкта
оподаткування платника податку з числа
резидентів за підсумками першого
кварталу 2011 року є від'ємне значення, то
сума такого від'ємного значення
підлягає включенню до витрат другого
календарного кварталу 2011 року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками другого, другого і третього
кварталів, другого - четвертого
кварталів 2011 року здійснюється з
урахуванням від'ємного значення,
отриманого платником податку за перший
квартал 2011 року, у складі витрат таких
податкових періодів наростаючим
підсумком до повного погашення такого
від'ємного значення;

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач у декларації з
податку на прибуток за І квартал 2011
року розрахував об'єкт оподаткування,
вказаного податкового періоду шляхом
зменшення суми скоригованого валового
доходу (рядок 03 декларації) на суму
скоригованих валових витрат (рядок 06
декларації, до якої цілком правомірно
увійшло i від'ємне значення об'єкта
оподаткування попереднього
податкового року) та на суму
амортизаційних відрахувань (рядок 07
декларації).

Так, рядок 08 декларації «об'єкт
оподаткування» розраховувався за
формулою: рядок 03 - рядок 06 - рядок 07 =
рядок 08. Відповідно до цього, позивач
визначив об'єкт оподаткування за
підсумками І кварталу 2011 року на piвні «
» 250 407,00 грн. (808 396,00 грн. 1 006 482,00 грн. - 52
321,00 грн.).

При цьому, як зазначили суди попередніх
інстанцій, відповідач правомірність
формування підприємством від'ємного
значення об'єкту оподаткування у
розмірі 250 407,00 грн. за підсумками І
кварталу 2011 року не оспорював.
Зазначений розрахунок повністю
відповідав Порядку складання
декларації з податку на прибуток
підприємства, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 29.03.2003 № 143, зареєстрований
в Міністерстві юстиції України 08.04.2003
за № 271/7592, який діяв до 11.04.2011, тобто у I
кварталі 2011 року.

А відтак, враховуючи, що результатом
розрахунку об'єкта оподаткування
податку на прибуток за підсумками I
кварталу 2011 року було від'ємне значення
у розмірі 250 407,00 грн., то керуючись
вимогами пункту 3 підрозділу 4 розділу XX
Податкового кодексу України, сума
такого від'ємного значення була
обґрунтовано включена позивачем до
складу витрат II кварталу 2011 року.

З огляду на викладене, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає правильними висновки судів
попередніх інстанцій, які обґрунтовано
та законно визнали протиправними та
скасували податкове
повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівне від
31.10.2011 № .

Доводи касаційної скарги не дають
підстав вважати, що при прийнятті
оскаржуваних рішень судами першої та
апеляційної інстанцій було порушено
норми матеріального та процесуального
права.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210, 214, 215, 220, 220-1, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

1. Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Рівному
Рівненської області Державної
податкової служби залишити без
задоволення.

2. Постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 06.02.2012 та
ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 19.06.2012 у
справі № 2а/1770/4923/2011 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:(підпис)Лосєв А.М.
Судді(підпис)Бившева Л.І. (підпис)
Шипуліна Т.М.