Справа № 2а-951/11/2213
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-951/11/2213
Головуючий у 1-й інстанції: Янюк С. В.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової
Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Полонському районі на постанову
Полонського районного суду
Хмельницької області від 20 червня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в Полонському
районі про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2011 року ОСОБА_2 звернулася в
суд з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Полонському районі Хмельницької
області про визнання дій відповідача
неправомірними та зобов'язання
вчинити дії щодо перерахунку та
виплати пенсії.

Постановою Полонського районного суду
Хмельницької області від 20 червня 2011
року позов задоволено частково, а
саме: визнано незаконною відмову УПФУ у
Полонському районі призначити і
виплатити ОСОБА_2 додаткову пенсію,
передбачену ст. 49 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи";
зобов'язано УПФУ у Полонському районі
призначити та виплатити додаткову
пенсію ОСОБА_2 як особі, яка має 4
категорію постраждалої від катастрофи
на Чорнобильській АЕС за період з 01
січня по 21 травня 2008 року в розмірі 5 %, а
з 22 травня 2008 року - в розмірі 15%
мінімальної пенсії за віком щомісячно,
виходячи з мінімальної пенсії за віком
згідно із ч. 1. ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законами
про Державний бюджет України на
відповідні роки. Нарахування та
виплату додаткової пенсії за кожен
місяць здійснити виходячи із розміру
мінімальної пенсії за віком, що
встановлювалася Законами України про
Державний бюджет України на відповідні
періоди часу до припинення права на
додаткову допомогу.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову та
відмовити в задоволенні позовних
вимог, посилаючись на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, які мають значення для
справи.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Позивачка є потерпілою від
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується копією посвідчення,
отримує пенсію та часткову доплату за
шкоду, заподіяну здоров'ю, призначену у
відповідності до статтей 39, 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до статті 51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до 4 категорії
призначається у розмірі 15 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Згідно до частини 1 статті 39
вищевказаного Закону, пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
проводиться доплата до пенсії, яка
становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Всупереч статтей 39, 51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" позивачці
вказані доплати виплачувалися
частково, у фіксованому розмірі,
визначеному постановою Кабінету
Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року
постановою Кабінету Міністрів України
№530 від 28.05.2008 року, а не в розмірі, як
того вимагає вказаний Закон.

З огляду на те, що Закон України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" має вищу юридичну силу в
порівняні з постановою Кабінету
Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року,
постановою Міністрів України №530 від
28.05.2008 року відповідач не правомірно
виплачував додаткову пенсію в меншому
розмірі ніж це передбачено статтями 39,
51 зазначеного Закону.

Своїми діями відповідач допустив
звуження змісту та обсягу прав та
свобод позивачки, передбачених статтею
22 Конституції України, в якій
зазначено, що права і свободи людини і
громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів
не допускається звуження змісту та
обсягу існуючих прав і свобод.

При цьому колегія суддів погоджується
з висновками суду першої інстанції, що
розмір мінімальної пенсії за віком
необхідно обраховувати відповідно до
частини 1 статті 28 Закону України "Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування", оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого частиною першою
цієї статті, мінімального розміру
пенсії за віком.

Проте, колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає за необхідне вказати на те, що
суд першої інстанції, дійшовши
обґрунтованого висновку про
законність вимог позивачки про
перерахунок та виплату доплати до
пенсії в розмірах визначених статтями
39, 51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", помилково застосував
норми процесуального права, а саме:
задовольняючи позов в частині
проведення перерахунку доплати до
пенсії, відповідно до вищевказаних
статтей Законів суд першої інстанції
не вірно визначив період часу, за який
порушене право позивача підлягає
відновленню, а тому колегія суддів
вважає, що слід здійснити перерахунок
та виплату до пенсії позивачці за
період з 28.10.2010 року до припинення права
на таку доплату.

Враховуючи строки звернення до суду,
визначені ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, право
позивачки на отримання підвищення до
пенсії в розмірі 15% мінімальної пенсії
за віком та однієї мінімальної
заробітної плати підлягає захисту за
період з 28.10.2010 року по день припинення
права, оскільки позов подано до суду
28.04.2011 року, а позовні вимоги за період з
01 січня 2008 року по 27.10.2010 року - слід
залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Так, відповідно до ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним
є рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.

Враховуючи вище наведене, колегія
суддів прийшла до висновку, що суд
першої інстанції, ухвалюючи рішення,
порушив норми процесуального права, що
призвело до частково неправильного
вирішення справи, а тому постанова суду
першої інстанції підлягає частковому
скасуванню.

Відповідно до вимог ст.195 КАС України,
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Згідно п.1, п.4 ч.1 ст.202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, а також, порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Полонському
районі задовольнити частково .

Постанову Полонського районного суду
Хмельницької області від 20 червня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в Полонському
районі про перерахунок пенсії, -
скасувати в частині задоволення
позовних вимог за період з 01 січня 2008
року по 27 жовтня 2010 року .

В цій частині прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги про зобов"язання
управління Пенсійного фонду України у
Полонському районі призначити та
виплатити додаткову пенсію ОСОБА_2, як
особі, постраждалій від наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС 4
категорії за період з 01 січня 2008 року
по 27 жовтня 2010 року - залишити без
розгляду.

В іншій частині постанову Полонського
районного суду Хмельницької області
від 20 червня 2011 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.