Справа № 872/14705/13
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 травня 2014 рокусправа № 804/9146/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Дурасової
Ю.В.

суддів: Проценко О.А.
Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В.

представника позивача : Осипова
Олексія Олексійовича,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби,
правонаступником якої є Державна
податкова інспекція у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
06.08.2013р.

у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Тамерсіс"
до Державної податкової інспекції у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
про вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся
05.07.2013 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекція у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області ДПС про вчинення певних дій.
Просив визнати протиправними дії
відповідача щодо невизнання
податкової декларації позивача з
податку на додану вартість за березень
2013 року; скасувати рішення відповідача
від 19.04.2013 року № 7091/10/18.2-20 про
невизнання податкової декларації
позивача з ПДВ за березень 2013 року;
зобов'язати відповідача прийняти
податкову декларацію з податку на
додану вартість за березень 2013 року з
додатками, датою її фактичного
отримання, тобто 17.04.2013 року;
зобов'язати відповідача відобразити
показники (дані) податкової декларації
з податку на додану вартість за
березень 2013 року з додатками в
електронних базах даних податкової
звітності, у тому числі в картці
особового рахунку товариства;
зобов'язати відповідача у 10-денний
строк з дня отримання судового рішення
у даній справі, яке набрало законної
сили, подати звіт про виконання
судового рішення у даній справі. Позов
обґрунтував тим, що позивачем отримано
рішення податкового органу від 19.04.2013
року, в якому зазначено, що декларація
позивача з ПДВ за звітній період
березень 2012 року не вважається
податковою декларацією, оскільки
винесено рішення про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість. Натомість позивач вважає, що
Податковим кодексом не передбачено
такої підстави для не визнання
податкової декларації податковою
звітністю, як анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
06.08.2013 р. даний позов задоволений
частково. Визнано протиправними дії
відповідача щодо невизнання
податкової декларації; скасовано
рішення відповідача щодо невизнання
податкової декларації; зобов'язано
відповідача прийняти податкову
декларацію; зобов'язано відповідача
відобразити показники (дані)
податкової декларації з додатками в
електронних базах даних податкової
звітності, у тому числі в картці
особового рахунку товариства;
зобов'язано відповідача в місячний
строк з дня отримання рішення подати
звіт про виконання судового рішення. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено. Щодо відмови в задоволенні
частини позову, суд першої інстанції
зазначив, що звіт відповідач
зобов'язаний надати протягом місяця з
дня отримання судового рішення (ст. 267
КАС України), у зв'язку з чим позовна
вимога про надання звіту в 10-ти денний
строк підлягає частковому задоволенню.

Свою позицію щодо задоволення позовних
вимог, суд першої інстанції
обґрунтував тим, що прийняття
податкової декларації є обов'язком
органу державної податкової служби.
Відмова у прийнятті податкової
декларації, з будь-яких причин, не
визначених ст. 49 ПКУ, забороняється.
Податковим законодавством не
передбачено такої підстави для відмови
в прийнятті податкової звітності як
анулювання свідоцтва платника ПДВ.

Не погодившись з даним рішенням суду
представник відповідача (податкового
органу) подав апеляційну скаргу. В
апеляційній скарзі просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову повністю. Зазначає,
що судом першої інстанції постанову
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Посилається на те, що через порушення
позивачем вимог п. 48.3, 48.4 ст. 48 ПКУ не
було прийнято та визнано податковою
звітністю з ПДВ податкову декларацію
за березень 2013 року. У окремих випадках
форма податкової декларації може
містити такі обов'язкові реквізити як
індивідуальний податковий номер та
номер свідоцтва про реєстрацію
платника податку на додану вартість.
Натомість, Свідоцтво підприємства як
платника ПДВ було анульовано
податковою інспекцією на підставі пп.
«и» п. 184.1 ст. 184 ПКУ. Отже, позивач не мав
на той час статусу платника ПДВ.

В запереченнях на апеляційну скаргу
зазначено, що рішення є законним та
обґрунтованим, тому скасуванню не
підлягає. Декларація за березень 2013
року була оформлена відповідно до
вимог п. 48.3 ст. 48 ПКУ, а підприємство на
момент подання податкової звітності з
ПДВ було платником ПДВ, оскільки
рішення суду скасовано рішення
податкового органу про анулювання
реєстрації платника податку та
поновлено підприємство в реєстрі
платників ПДВ. В силу п. 49.11 ст. 49 ПКУ,
разі подання платником податків до ДПІ
податкової декларації, заповненої з
порушенням вимог п. 48.3, 48.4 ст. 48 ПКУ,
податковий орган зобов'язаний надати
такому платнику письмове повідомлення
про відмову у прийнятті його
податкової декларації із зазначенням
причин такої відмови. Натомість,
відповідач не прийняв рішення про
відмову у прийнятті податкової
декларації, а надіслав рішення про
невизнання декларації податковою
звітністю, тому він діяв не у спосіб
передбачений законом.

В судове засідання представник
апелянта (податкового органу) не
з'явився, про час і місце судового
засідання повідомлений належним чином.

В судовому засіданні представник
позивача заперечення проти
апеляційної скарги підтримав, суду
надав пояснення аналогічні викладеним
в запереченнях (викладено вище).

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач зареєстрований виконавчим
комітетом Дніпропетровської міської
ради за № 1 048438 від 22.12.2009 року. В
строки, встановлені п. 203.1 ст. 203 ПКУ
позивач направив поштою 09.04.2013 року до
ДПІ декларацію з податку на додану
вартість за звітній податковий період
березень 2013 року. Податкова декларація
була заповнена та подана відповідно до
вимог ПКУ та Наказу міністерства
фінансів України «Про затвердження
форм та порядку заповнення і подання
податкової звітності з ПДВ» № 1492 від
25.11.2011 року. Позивач отримав 29.04.2013 року
рішення ДПІ від 19.04.2013 року про
невизнання податковою декларацією з
ПДВ за березень 2013 року у зв'язку з
винесенням рішення про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість.

Колегія суддів апеляційної інстанції
встановила, що при вирішенні справи
судом першої інстанції до даних
правовідносин правильно застосовані
норми Податкового кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Таким чином
уповноважені державою органи не можуть
на власний розсуд ухилятися від
реалізації наданих їм повноважень, але
й не мають права виходити за межі,
встановлені законодавством.

Порядок складання подання та прийняття
податкових декларацій визначений
нормами ст. ст. 48, 49 Податкового кодексу
України.

В силу п. 49.8. ст. 48 Податкового кодексу
України, прийняття податкової
декларації є обов'язком контролюючого
органу. Під час прийняття податкової
декларації уповноважена посадова
особа контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу. Інші показники, зазначені в
податковій декларації платника
податків, до її прийняття перевірці не
підлягають.

За умови дотримання платником податків
вимог цієї статті посадова особа
контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана зареєструвати податкову
декларацію платника датою її
фактичного отримання контролюючим
органом (п. 49.9).

Отже, процедура прийняття податкової
декларації полягає у вчиненні
посадовою особою податкового органу
фактичних дій із: 1) перевірки наявності
та достовірності заповнення
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 ПКУ; 2) реєстрації
податкової декларації у день її
отримання органом державної
податкової служби.

При цьому, як встановлено пунктом
49.10 статті 49 ПКУ, відмова посадової
особи органу державної податкової
служби прийняти податкову декларацію з
будь-яких причин, не визначених цією
статтею, у тому числі висунення
будь-яких не визначених цією статтею
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
податкової декларації, зменшення або
скасування від'ємного значення
об'єктів оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо),
забороняється.

Водночас Податковим кодексом
України передбачені спеціальні
наслідки подання платником податків
податкової декларації, заповненої з
порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4
статті 48 Податкового кодексу України. У
такому разі на підставі пункту 49.11
статті 49 Податкового кодексу України
орган державної податкової служби
зобов'язаний надати платнику податків
письмове повідомлення про відмову у
прийнятті його податкової декларації
із зазначенням причин такої відмови.

У свою чергу, згідно з пунктом 49.12
статті 49 Податкового кодексу України, у
разі отримання відмови органу
державної податкової служби у
прийнятті податкової декларації
платник податків має право: подати
податкову декларацію та сплатити штраф
у разі порушення строку її подання;
оскаржити рішення органу державної
податкової служби у порядку,
передбаченому статтею 56 цього Кодексу.

Згідно матеріалів справи (а.с. 15)
податковим органом на адресу
підприємства направлено лист від 19.04.2013
року, згідно якого податковий орган
зазначив, що подана підприємством
податкова декларація з податку на
додану вартість за березень 2013 року не
вважається податковою декларацією.
Також, податковим органом зазначено, що
згідно рішення №108 про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість від 11.05.2011 року Товариство
"Тамерсіс" виключено з реєстру
платників податку.

Відповідач, обґрунтовуючи свій
висновок про те, що податкова
декларація по податку на додану
вартість за березень 2013 року не
вважається податковою декларацією (п.
48.7 ПКУ), посилається на те, що в
порушення п. 48.4 ст. 48 ПКУ, позивач
взагалі не мав права на справляння ПДВ,
т.я. не мав статусу платника ПДВ та не
мав індивідуального податкового
номеру та номеру свідоцтва про
реєстрацію платника ПДВ згідно з
даними реєстру платників ПДВ.

На думку колегії суддів апеляційної
інстанції дане твердження є
помилковим.

Відповідно до приписів статті 48
Податкового кодексу України податкова
декларація складається за формою,
затвердженою в порядку, визначеному
положеннями пункту 46.5 статті 46 цього
Кодексу та чинному на час її подання.
Форма податкової декларації повинна
містити необхідні обов'язкові
реквізити і відповідати нормам та
змісту відповідних податку та збору.

Обов'язкові реквізити - це
інформація, яку повинна містити форма
податкової декларації та за
відсутності якої документ втрачає
визначений цим Кодексом статус із
настанням передбачених законом
юридичних наслідків.

Всі обов'язкові реквізити були
зазначені в поданій позивачем
податковій декларації.

При цьому, податковим
законодавством не передбачено такої
підстави для відмови в прийнятті
податкової звітності, як анулювання
свідоцтва платника ПДВ.

Колегія суддів апеляційної інстанції
бере до уваги, що рішення податкового
органу № 108 від 11.05.2011 року про
анулювання реєстрації платника ПДВ -
скасовано постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 08.11.2011 року.

Згідно п. 56.21 ст. 56 ПКУ, а саме, в разі,
коли норма цього Кодексу чи іншого
нормативно правового акта, виданого на
підставі цього кодексу, або коли норми
різних законів чи різних
нормативно-правових актів, або коли
норми одного і того ж
нормативно-правового акта суперечать
між собою та припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу, рішення
приймається на користь платника
податків.

Отже, суд першої інстанції не допустив
порушення норм матеріального та
процесуального права, повно та
всебічно дослідив матеріали та
обставини справи, правильно встановив
характер спірних правовідносин і для
їх вирішення правильно застосував
норми матеріального права.

Колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що в межах апеляційної скарги
порушень судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржуване судове рішення - залишити
без змін.

Керуючись п. 1 ч.1. ст. 198, ст. 200, 205, 206
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби,
правонаступником якої є Державна
податкова інспекція у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 06
серпня 2013р. у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тамерсіс" до
Державної податкової інспекції у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
про вчинення певних дій - залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна