Справа № 815/828/13-а
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/828/13-а

Категорія: 8.3.13 Головуючий в 1 інстанції:
Потоцька Н. В. Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Первомайської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Миколаївській області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 25 лютого 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до Первомайської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Миколаївській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 22.05.2012 року №
/0 та податкової вимоги від 16.10.2012
року № 11, -

В С Т А Н О В И В:

29.01.2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду
першої інстанції з адміністративним
позовом до Первомайської об'єднаної
державної податкової інспекції в
Миколаївській області
(правонаступником якої є Первомайська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів в
Миколаївській області) про скасування
податкового повідомлення-рішення від
22.05.2012 року № /0, яким позивачу
визначено суму податкового
зобов'язання з земельного податку з
фізичних осіб в розмірі 25419,56 грн. та
податкової вимоги від 16.10.2012 року № 11
про сплату податкового боргу з
земельного податку з фізичних осіб.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 25.02.2013 року
адміністративний позов ОСОБА_2
задоволено у повному обсязі.

Скасовано податкове
повідомлення-рішення Первомайської
об'єднаної державної податкової
інспекції в Миколаївській області від
22.05.2012 року № /0.

Скасовано податкову вимогу
Первомайської об'єднаної державної
податкової інспекції в Миколаївській
області від 16.10.2012 року № 11.

Не погоджуючись з прийнятою по справі
постановою, 28.03.2012 року Первомайська
об'єднана державна податкова інспекція
в Миколаївській області подала
апеляційну скаргу на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 25.02.2013 року

Апелянт зазначає, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В своїй апеляційній скарзі
Первомайська об'єднана державна
податкова інспекція в Миколаївській
області посилалась на те, що прийняття
оскаржуваного повідомлення-рішення
мотивовано тим, що позивачка є
власником земельної ділянки, загальною
площею 0,2622 га, яка знаходиться по
АДРЕСА_1. В свою чергу, згідно ст. 206
Земельного кодексу України
використання землі в Україні є платним,
об'єктом плати за землю є земельна
ділянка, а платниками податку є
власники земельних ділянок, земельних
часток (паїв) та землекористувачі.

Апелянт посилається на те, що
нарахування фізичним особам сум
земельного податку проводиться
органами державної податкової служби
на підставі даних земельного кадастру.

Зважаючи на зазначене, податковий
орган вважає, що Первомайською
об'єднаною державною податковою
інспекцією в Миколаївській області в
межах своїх повноважень та з
дотриманням норм чинного
законодавства було визначено
позивачеві податкове зобов'язання по
сплаті земельного податку, у зв'язку з
чим оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 22.05.2012 року №
/0 та податкова вимоги від 16.10.2012
року № 11 про сплату податкового боргу з
земельного податку з фізичних осіб
скасуванню не підлягають.

На підставі викладеного ставиться
питання про скасування постанови
Одеського окружного адміністративного
суду від 25.02.2013 року та постановлення
нової, якою відмовити у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть учать у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах апеляційної скарги, вивчивши
матеріали справи колегія суддів дійшла
наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 15.05.2007 року зареєстрована
Ананьївською районною державною
адміністрацією Одеської області як
фізична особа - підприємець (а.с. 17).

Згідно свідоцтва платника єдиного
податку, серії Б № 169200 позивачка з
01.01.2012 року є платником єдиного податку
зі ставкою єдиного податку 20 %.

У вказаному свідоцтві визначено види
діяльності позивача: 68.20 - надання в
оренду й експлуатацію власного чи
орендованого нерухомого майна; 47.82 -
роздрібна торгівля з лотків та на
ринках текстильним одягом, взуттям; 47.89
- роздрібна торгівля іншими товарами
(а.с. 20).

Звертаючись з позовом до суду першої
інстанції, ОСОБА_2 посилалась на
порушення податковим органом порядку
направлення оскаржуваного
повідомлення-рішення, а також на
незаконність самого
повідомлення-рішення та податкової
вимоги у зв'язку з тим, що вона, як
платник єдиного податку, який
використовує земельні ділянки у
провадженні господарської діяльності,
звільнена від сплати земельного
податку.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції стосовно
задоволення позовних вимог ОСОБА_2,
зважаючи на наступне:

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України
«Про плату за землю» № 2535-ХІІ,
використання землі в Україні є платним.
Плата за землю справляється у вигляді
земельного податку або орендної плати,
що визначається залежно від грошової
оцінки земель. Розміри податку за
земельні ділянки, грошову оцінку яких
не встановлено, визначаються до її
встановлення в порядку, визначеному
цим Законом.

Згідно ст. 269, 270 Податкового кодексу
України платниками податку за землю є
власники земельних ділянок, земельних
часток (паїв) та землекористувачі;
об'єктами оподаткування є: земельні
ділянки, які перебувають у власності
або користуванні; земельні частки (паї),
які перебувають у власності.

Відповідно до п. 287.1 ст. 287 Податкового
кодексу України власники землі та
землекористувачі сплачують плату за
землю з дня виникнення права власності
або права користування земельною
ділянкою.

В свою чергу, згідно приписів п. 297.1
ст.ст. 297 ПК України платники єдиного
податку звільняються від обов'язку
нарахування, сплати та подання
податкової звітності з земельного
податку, крім земельного податку за
земельні ділянки, що не
використовуються ними для провадження
господарської діяльності.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Господарського
кодексу України господарська
діяльність, що здійснюється для
досягнення економічних і соціальних
результатів та з метою одержання
прибутку, є підприємництвом.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП
ОСОБА_2 згідно договору дарування від
18.11.2009 року є власником торгових
павільйонів, розташованих в м.
Первомайську Миколаївської області по
АДРЕСА_1 (а.с. 31-37).

Згідно договору дарування від 12.11.2009
року ОСОБА_3 подарував ОСОБА_2 земельну
ділянку площею 0,2622 га надану для
обслуговування торгівельних
павільйонів та кіосків в АДРЕСА_1 (а.с.
27).

Крім того, згідно державного акту на
право власності на земельну ділянку №
922384 підтверджено, що ФОП ОСОБА_2
належить земельна ділянка загальною
площею 0,2622 га, цільове призначення якої
- обслуговування торгівельних
павільйонів та кіосків в АДРЕСА_1 (а.с.
30).

Також матеріалами справи підтверджено,
що ФОП ОСОБА_2 було укладено з ФОП
ОСОБА_4 договори оренди торговельного
місця в комплексі торгових павільйонів
на земельній ділянці по АДРЕСА_1.

Так, на підставі договору оренди
торгівельного місця від 01.04.2012 р. ФОП
ОСОБА_2 (оредодавець) передала ФОП
ОСОБА_4 (орендатор) у тимчасове платне
користування торгівельний павільйон №
2, №3 (а/с. 38-39).

На підставі договору оренди
торгівельного місця у комплексі
торгівельних павільйонів на земельній
ділянці по АДРЕСА_1 від 01.04.2012 року по
АДРЕСА_1 (оредодавець) передала ФОП
ОСОБА_4 (орендатор) у тимчасове платне
користування торгівельний павільйон №
4 (а/с. 41-42).

Таким чином, матеріалами справи
підтверджено, що земельна ділянка, за
яку ФОП ОСОБА_2 було нараховано
земельний податок, використовується
позивачкою у власній господарській
діяльності. Як вірно встановлено судом
першої інстанції, на зазначеній
ділянці споруджено торгівельні
павільйони, які здаються в оренду, що
підтверджується договорами оренди
торгового місця від 01.04.2012 року.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів
суду апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції стосовно того, що позивачка,
як платник єдиного податку, згідно
приписів ст. 297 ПК України звільнена від
обов'язку нарахування, сплати та
подання податкової звітності по
земельному податку, а тому прийняте
податкове повідомлення-рішення від
22.05.2012 року № /0 про визначення
позивачу суми податкового зобов'язання
з земельного податку з фізичних осіб в
розмірі 25419,56 грн. є протиправним та
підлягає скасуванню.

У зв'язку із викладеним та
встановленням протиправності
податкового повідомлення-рішення від
22.05.2012 року № /0, колегія суддів
вважає, що податкова вимога від 16.10.2012
року № 11 про сплату податкового боргу з
земельного податку з фізичних осіб,
прийнята відносно ФОП ОСОБА_2, також
підлягає скасуванню.

Оскільки судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, правильно по суті вирішено
справу, та постановлено судове рішення
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, відповідно до ст.
200 КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Первомайської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Миколаївській області
залишити без задоволення, а постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 25 лютого 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: Бойко А.В.

Судді: Танасогло Т.М.

Яковлєв О.В.