Справа № 2а-10033/11/1270
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/23853/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Весельської Т.Ф., Малиніна В.В.
(доповідач), Ситникова О.Ф.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 07 березня
2012 року по справі за позовом ОСОБА_4 до
Перевальського районного відділу
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Луганській області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 12.12.2011 року,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 07.03.2012 року, відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_4 до
Перевальського РВ УМВС України в
Луганській області, дільничного
інспектора Перевальського РВ УМВС
України в Луганській області про
визнання неправомірними дій у
складанні характеристики, яка не
дозволяє отримати дозвіл на право
зберігання та носіння зброї та
зобов'язання переглянути питання щодо
складання характеристики з
урахуванням думки мешканців селища.

Вказуючи, на допущені судами, на
думку позивача, неповне з'ясування
обставин, які мають значення у справі,
та порушення норм чинного
процесуального та матеріального
законодавства, що призвело до
неправильного вирішення даного спору,
просить їх рішення скасувати та
постановити нове, яким задовольнити
позов в повному обсязі.

Розгляд справи здійснюється в
порядку письмового провадження
відповідно до статті 222 КАС України.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.223 КАС
України, суд касаційної інстанції за
наслідками розгляду касаційної скарги
має право залишити касаційну скаргу
без задоволення, а судові рішення - без
змін.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судами позивачу був
виданий дозвіл НОМЕР_1 на право
зберігання та носіння мисливської
рушниці ТОЗ-54, який був дійсним до 15.02.2009
року.

10 вересня 2008 року Перевальським РВ УМВС
України в Луганській області у
позивача вилучена наступна зброя:
мисливська рушниця ТОЗ-54 та
мисливський ніж А-8144 у зв'язку з
притягненням до кримінальної
відповідальності, про що свідчить
протокол вилучення вогнепальної зброї.

У 2011 році позивач звернувся до
Перевальського РВ УМВС України в
Луганській області з питання надання
йому дозволу на право зберігання та
носіння вогнепальної зброї, проте,
відповідно до висновку дільничного
інспектора Ткаченка Д.С., затвердженого
начальником Перевальського РВ УМВС
України в Донецькій області 25.07.2011 року,
запропоновано відмовити у наданні
дозволу на право зберігання та носіння
гладкоствольної мисливської зброї у
зв'язку з негативною характеристикою
ОСОБА_4, а також тим, що останній
зловживає алкогольними напоями,
підтримує зв'язки з особами, які були
раніше судимими, має конфліктні
стосунки з сусідами, може застосувати
вогнепальну зброю у конфліктній
ситуації.

Відмовляючи у задоволені позову,
суд першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
дійшов висновку про правомірність дій
відповідача, що пов'язані з відмовою у
видачі дозволу позивачу на зберігання
та носіння гладкоствольної
мисливської вогнепальної зброї.

Колегія суддів погоджується з
такими висновками судів та зазначає
наступне.

Законом України „Про міліцію"
встановлені повноваження органів
внутрішніх справ щодо надання дозволів
на зберігання та носіння зброї. Так, п. 13
ст. 10 цього Закону визначено, що міліція
відповідно до своїх завдань
зобов'язана давати відповідно до
законодавства дозвіл на придбання,
зберігання, носіння і перевезення
зброї, боєприпасів, вибухових речовин
та матеріалів, інших предметів і
речовин, щодо зберігання і
використання яких встановлено
спеціальні правила, а також на
відкриття об'єктів, де вони
використовуються, контролювати
додержання зазначених правил та
функціонування цих об'єктів.

Як встановлено Положенням про
дозвільну систему, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 жовтня 1992 р. № 576, видача дозволів
на виготовлення, придбання, зберігання,
обліку, охорону, перевезення і
використання предметів, матеріалів і
речовин, відкриття підприємств,
майстерень і лабораторій здійснюється:
на вогнепальну зброю (нарізну воєнних
зразків, несучасну стрілецьку,
спортивну, навчальну, охолощену,
мисливську нарізну і гладкоствольну), -
у порядку, визначеному МВС (п. 9
Положення).

Пунктом 2.3.3 Інструкції про порядок
виготовлення, придбання, зберігання,
обліку, перевезення та використання
вогнепальної, пневматичної і холодної
зброї, пристроїв вітчизняного
виробництва для відстрілу патронів,
споряджених гумовими чи аналогічними
за своїми властивостями метальними
снарядами несмертельної дії, та
зазначених патронів, а також
боєприпасів до зброї та вибухових
матеріалів, затвердженої наказом
Міністерства внутрішніх справ України
від 21 серпня 1998 р. № 622, визначено, що
дозволи видаються міськрайорганами
внутрішніх справ на носіння і
перевезення відомчої вогнепальної,
пневматичної, холодної зброї та
боєприпасів до зброї; придбання,
зберігання і носіння громадянами
України мисливської гладкоствольної
вогнепальної, пневматичної, холодної
зброї.

Пунктом 5.1 цієї Інструкції
встановлено, що органи внутрішніх
справ не мають права давати згоду
керівникам підприємств, установ,
організацій, господарських об'єднань
на укладення трудових договорів з
громадянами на виконання таких робіт, а
також видавати дозволи на придбання,
зберігання і носіння вогнепальної,
пневматичної чи холодної зброї
громадянам у разі:

- наявності в особи медичних
протипоказань до виконання вказаних
функціональних обов'язків та володіння
зброєю;

- наявності даних про систематичне
порушення такою особою громадського
порядку, зловживання спиртними
напоями, вживання наркотичних речовин
без призначення лікаря тощо;

- пред'явлення такій особі
обвинувачення про вчинення злочину, а
також віддання до суду;

- наявності непогашеної або не знятої у
встановленому порядку з такої особи
судимості за умисні злочини, а також за
злочини, учинені із застосуванням
вогнепальної зброї або вибухових
матеріалів;

- наявності умовного засудження такої
особи з іспитовим строком;

- наявності вироку суду стосовно особи,
виконання якого відстрочено, або
засудження її до виправних робіт;

- відсутності довідки про складання
заліків на знання матеріальної частини
зброї, правил поводження з нею та
порядку застосування.

З матеріалів справи вбачається, що
вироком Перевальського районного суду
Луганської області від 04.12.2008 року
позивач - ОСОБА_4 був визнаний винним у
скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.129
КК України, а саме, у погрозі вбивством
при наявності реальних підстав
побоюватися здійснення цієї погрози,
із застосуванням стартової (шумової)
зброї та був засуджений до позбавлення
волі з іспитовим строком. В подальшому
позивач був звільнений від відбування
покарання у зв'язку з амністією (а.с.43-46).

Крім того, в матеріалах справи
наявні витяги з баз даних МВС України
про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
порушення, пов'язані з обігом
вогнепальної зброї та інші
адміністративні правопорушення.

З огляду на викладене, висновки
судів є правильними, обґрунтованими,
відповідають нормам матеріального та
процесуального права, підстави для
скасування чи зміни оскаржуваних
судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній
скарзі, зазначених висновків судів та
обставин справи не спростовують.

Відповідно до частини першої
статті 224 КАС України суд касаційної
інстанції залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, - залишити
без задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 07 березня
2012 року по справі за позовом ОСОБА_4 до
Перевальського районного відділу
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Луганській області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає.

Судді:

В.В.Малинін

Т.Ф.Весельська

О.Ф.Ситников