Справа № 821/1634/14
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/1634/14
Херсонський окружний
адміністративний суд у складі
головуючої судді Кузьменко Н.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Відділу державної
виконавчої служби Суворовського
районного управління юстиції у м.
Херсоні про захист порушених прав,-

встановив:

19 травня 2014 року до Херсонського
окружного адміністративного суду
надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі -
позивач, ОСОБА_1) до Відділу державної
виконавчої служби Суворовського
районного управління юстиції у м.
Херсоні (далі - відповідач, ВДВС
Суворовського РУЮ м. Херсона) з
позовними вимогами про захист
порушених прав, шляхом визнання дій
державного виконавця по відкриттю
виконавчого провадження за виконавчим
документом від 01 серпня 2012 року
протиправними та скасування постанови
про відкриття виконавчого провадження
№ 43049302 від 21 квітня 2014 року відносно
позивача.

Обґрунтовуючи свою позицію позивач
зазначила, що 21.04.2014 року державним
виконавцем ВДВС Суворовського РУЮ м.
Херсона винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження на
підставі вимоги управління Пенсійного
фонду України в м. Херсоні № Ф-177 від
10.08.2012 року. ОСОБА_1 вважає дії
відповідача по відкриттю виконавчого
провадження ВП№43049302 протиправними та
просить скасувати постанову про
відкриття виконавчого провадження.
Згідно ст.22 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавчий
документ може бути подано до ВДВС
протягом року з моменту набрання ним
юридичної сили. Вимога №Ф-177 вступила в
законну силу 31 липня 2012 року, стягувач
повинен був звернути виконавчий
документ до виконання до 31 липня 2013
року. Строк звернення виконавчого
документа до примусового виконання
стягувачем пропущено, а тому всі
подальші дії ВДВС по відкриттю
виконавчого провадження є
неправомірними. Все це на думку
позивача є підставами для
постановлення судового рішення про
захист порушених прав, шляхом визнання
дій державного виконавця по відкриттю
виконавчого провадження за виконавчим
документом від 01 серпня 2012 року
протиправними та скасування постанови
про відкриття виконавчого провадження
№ 43049302 від 21 квітня 2014 року відносно
позивача.

Позивач в судове засідання не прибула,
але 28 травня 2014 року надіслала
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Представник ВДВС Суворовського РУЮ в
судове засідання не прибув, але 29
травня 2014 року надіслав до суду
заперечення, в яких обґрунтує свою
позицію та просить відмовити у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі, посилаючись на ті обставини, що
до відділу повторно надійшла вимога
УПФУ № Ф-177 про стягнення з позивача
боргу в сумі 4010,30 грн. Зазначений
виконавчий документ подано з
дотриманням вимог ст.ст. 17, 18, 19 Закону
України "Про виконавче провадження",
строк пред'явлення вимоги до виконання
встановлено ст.106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Виконавчий документ
повертався на підставі вимог ч.5 ст.47
Закону України "Про виконавче
провадження", що не позбавляє стягувача
повторно звернути виконавчий документ
до примусового виконання. УПФУ в м.
Херсоні 18 квітня 2014 року звернулось до
ВДВС з заявою про відкриття повторно
виконавчого провадження. 21 квітня 2014
року державним виконавцем відкрито
виконавче провадження по примусовому
виконанню вимоги та направлено
постанову про відкриття виконавчого
провадження сторонам. Все це на думку
відповідача є підставами для залишення
адміністративного позову без
задоволення.

Відповідно до положень ч.4 ст. 122 КАС
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.
Якщо таке клопотання заявили всі особи,
які беруть участь у справі, судовий
розгляд справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Розглянувши надані сторонами
документи, зваживши доводи позивача
викладені в адміністративному позові
та доводи відповідача, з'ясувавши
фактичні обставини справи, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду спору по суті,
проаналізувавши норми законодавства
які регулюють спірні відносини та їх
застосування сторонами, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що УПФУ у м. Херсоні
винесено вимогу про сплату недоїмки за
№Ф-177 від 13 липня 2012 року (дата видачі
боржнику 01 серпня 2012 року), з якої
вбачається, що ОСОБА_1 має
заборгованість зі сплати єдиного
внеску в сумі 4010,30 грн.

Зазначена вимога поверталась
стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст.47 Закону
України "Про виконавче провадження", що
підтверджується копією постанови про
повернення виконавчого документа
стягувачеві від 21.03.2014 року.

Виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у результаті
вжитих державним виконавцем заходів
неможливо встановити особу боржника,
з'ясувати місцезнаходження боржника -
юридичної особи, місце проживання,
перебування боржника - фізичної особи
(крім випадків, коли виконанню
підлягають виконавчі документи про
стягнення аліментів, відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, у зв'язку з
втратою годувальника, а також
виконавчі документи про відібрання
дитини, за якими мають бути стягнуті
кошти чи інше майно, та інші виконавчі
документи, що можуть бути виконані за
безпосередньої участі боржника) (п.5 ч.1
ст.47 Закону України "Про виконавче
провадження").

В пункті 2 вищезазначеної постанови
зазначено, що виконавчий документ може
бути повторно пред'явлений для
виконання в строк до 21.03.2015 року.

Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Херсоні 18 квітня 2014 року повторно
направлено до ВДВС заяву про примусове
виконання вимоги про сплату боргу №
Ф-177.

Постановою державного виконавця ВДВС
від 21.04.2014 ВП№43049302 відкрито виконавче
провадження по виконанню вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
м. Херсоні № Ф-177 про стягнення з ОСОБА_2
на користь УПФУ боргу у сумі 4010,30 грн.
Постанову про відкриття виконавчого
провадження 08 травня 2014 року
направлено поштою разом з супровідним
листом на адресу позивача. Боржнику
надано строк для її виконання у
добровільному порядку 10 днів з моменту
отримання.

Згідно ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" № 606-XIV,
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону № 606-XIV,
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Статтею 17 Закону № 606-XIV Закону № 606-XIV,
передбачено перелік виконавчих
документів за рішеннями, що підлягають
примусовому виконанню державною
виконавчою службою: виконавчі листи, що
видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду та
рішень Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті; ухвали,
постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних,
кримінальних справах та справах про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом; судові
накази; виконавчі написи нотаріусів;
посвідчення комісій по трудових
спорах, що видаються на підставі
відповідних рішень таких комісій;
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом;
постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій і
накладенням штрафу; рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу; рішення
Європейського суду з прав людини з
урахуванням особливостей,
передбачених Законом України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини".

Державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом (ст. 25 Закону № 606-XIV).

Повернення виконавчого документа
стягувачу з підстав, передбачених цією
статтею, не позбавляє його права
повторно пред'явити виконавчий
документ до виконання протягом
строків, встановлених статтею 22 цього
Закону (ч.5 ст.47 Закону України "Про
виконавче провадження").

Частиною 4 статті 25 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 р. №
2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) передбачено, що
територіальний орган Пенсійного фонду
у порядку, за формою і в строки,
встановлені Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону № 2464-VI,
вимога територіального органу
Пенсійного фонду про сплату недоїмки
або рішення суду щодо стягнення суми
недоїмки виконується державною
виконавчою службою в порядку,
встановленому законом.

Таким чином, прийнята УПФУ на підставі
Закону України № 2464-VІ вимога про
сплату єдиного соціального внеску за
своїм правовим характером та з
урахуванням положень Закону України №
606-ХIV є виконавчим документом, який
підлягає виконанню органами державної
виконавчої служби.

Виконавчий документ відповідає
вимогам спеціального закону, строк для
звернення виконавчого документа до
примусового виконання стягувачем не
пропущено, дії ВДВС відповідають
вимогам діючого законодавства.

Оцінка судом обставин справи базується
на наданих доказах, їх належності та
переконливості, в поєднанні з
принципами КАС України.

Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в
Україні є практика Європейського суду
з прав людини, яка статтею 17 Закону
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" визнана джерелом
права.

Згідно п.1 статті 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
(ратифіковано Україною 17.07.1997 року,
набула чинності для України 11.09.1997 року)
"Кожен має право на ... розгляд його
справи упродовж розумного строку ...
судом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру...".

Вирішуючи питання стосовно
застосування ч.1 ст.6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, суд бере до уваги, що в рішенні
Європейського суду з прав людини по
справі "Бендерський проти України"
(Заява N 22750/02§42) суд нагадує, що
відповідно до практики, яка відображає
принцип належного здійснення
правосуддя, судові рішення мають в
достатній мірі висвітлювати мотиви, на
яких вони базуються. Межі такого
обов'язку можуть різнитися залежно від
природи рішення та мають оцінюватись в
світлі обставин кожної справи. Право
може вважатися ефективним, тільки якщо
зауваження сторін насправді
"заслухані", тобто належним чином
вивчені судом.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України
суд повинен визначити характер спірних
правовідносин та зміст правової
вимоги, матеріальний закон, який їх
регулює, а також факти, що підлягають
встановленню і лежать в основі вимог та
заперечень, з'ясувати, які є докази на
підтвердження зазначених фактів.

Положення ст. 9 КАС України передбачає,
що суди при вирішенні справи керуються
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Частиною 2 ст. 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судові витрати позивачеві не
повертаються.

Керуючись Законом України "Про
виконавче провадження", ст.ст. 7, 8, 9, 11, 14,
71, 86, 94, 122, 158 - 163, 181 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Відділу Державної виконавчої служби
Суворовського районного управління
юстиції у м. Херсоні про захист
порушених прав - залишити без
задоволення.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Херсонський окружний адміністративний
суд апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги на постанову
суду одночасно надсилається особою,
яка її подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст. 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Суддя
Кузьменко Н.А.

кат. 11.5.