Справа № 807/155/14
Суддя: Гебеш С. А.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2014 рокум. Ужгород№ 807/155/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Гебеш С. А., суддів
Гаврилко С.Є., Скраль Т.В.

при секретарі судових засідань -
Приходько Т.В.

та осіб, що беруть участь у справі:

позивача - ОСОБА_2

представник відповідача 1 Державної
митної служби України - не з'явився:

представник відповідача 2 Чопської
митниці мін доходів - Горінецького О.Й.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до Державної митної
служби України, Чопської митниці
Міндоходів про скасування рішень
суб'єкта владних повноважень та
поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся у
Закарпатський окружний
адміністративний суд з
адміністративним позовом до Державної
митної служби України (далі -
відповідач 1) та Чопської митниці
Державної митної служби України (далі -
відповідач 2), яким просив: 1) скасувати
Наказ Державної митної служби України
№ 1317-к від 01.07.2011 року "По особовому
складу" в частині припинення
перебуванням ОСОБА_2 на державній
службі в митних органах України; 2)
зобов'язати Державну митну службу
України поновити ОСОБА_2 на посаді
інспектора сектору митного оформлення
№ 4 відділу митного оформлення № 1
митного поста "Ужгород" Чопської
митниці; 3) зобов'язати Чопську митницю
Державної митної служби України
виплатити ОСОБА_2 середньомісячну
заробітну плату за час вимушеного
прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
згідно оскаржуваного наказу Державної
митної служби України від 25 червня 2011
року № 1317-к його звільнено (припинено
перебування на державній службі) за
порушення присяги державного
службовця, згідно п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону
України "Про державну службу". Вважає,
що Державною митною службою України
безпідставно та незаконного припинено
його перебування на державній службі в
митних органах, оскільки оскаржуваним
наказом Державна митна служба України
пов'язує порушення присяги державного
службовця з порушенням службової
дисципліни, тобто, порушенням вимог ст.
ст. 21, 22 Дисциплінарного статуту митної
служби України, при цьому, наказом не
зазначено жодного порушенням вимог
цього Статуту, відсутні будь-які
відомості щодо порушень законодавчих
та нормативних актів, наказ не містить
жодної мотивації щодо порушення
присяги державного службовця (згідно
Закону України "Про державну службу")
або службової дисципліни (згідно
Дисциплінарного статуту митної служби
України). Зі змісту оскаржуваного
наказу вбачається, що підставою для
припинення перебування на державній
службі в митних органах України став
акт комплексної перевірки службової
діяльності Чопської митниці за період
роботи з 01 червня 2008 року по 07 червня 2011
року. Разом з тим, позивач вказує на те,
що його звільнено з державної служби
під час перебування на лікарняному.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав з підстав, наведених у
позовній заяві, дав аналогічні їм
пояснення та просив суд позов
задовольнити.

Будучи належним чином повідомленим про
день, час та місце судового розгляду
відповідач 1 у судове засідання не
з'явився, відповідач 2 у судовому
засіданні проти позову заперечив з
мотивів викладених письмових
запереченнях, просив суд відмовити у
задоволенні позову, зокрема пояснивши,
що підставою для видання оскаржуваного
наказу стали результати Комплексної
перевірки службової діяльності
Чопської митниці за період роботи з 11
червня 2008 року по 7 червня 2011
року, якою виявлені факти порушення
посадовими особами митниці під час
виконання своїх службових обов'язків
вимог законодавчих та інших
нормативно-правових актів, а також
встановлені факти заподіяння збитків
державі на загальну суму 19297649,8 грн. Так,
зокрема, що стосується вини позивача,
то за результатами здійснення
вибіркової перевірки вантажних митних
декларацій щодо правильності
класифікації та визначення кодів
товарів згідно з УКТЗЕД виявлені
порушення при здійсненні митного
оформлення класифікованих товарів, а
саме - "спеціальна машина автоматична
для нанесення паяльної пасти на плати
напівфабрикатів електронних модулів",
"машина спеціального призначення для
нанесення паяльної пасти на різні
плати, які використовуються при
виробленні готової продукції", "машина
спеціального призначення, для
нанесення паяльної пасти на плати".
Крім того пояснив, що порядок, умови
проходження і припинення державної
служби в митних органах встановлено як
Дисциплінарним статутом митної служби
України, так і Законом України "Про
державну службу". В якості підстави
звільнення ОСОБА_2 зазначено п. 6 ч. 1 ст.
30 Закону України "Про державну службу"
(порушення присяги державним
службовцем), що є спеціально
обумовленим видом відповідальності,
передбаченою законодавством. Приписи
Дисциплінарного статуту митної служби
України на правовідносини, пов'язані з
припиненням державної служби на
підставі ст. 30 Закону України "Про
державну службу" - не поширюються, та
орган, що приймає рішення про
звільнення, самостійно робить висновок
про порушення державним службовцем
присяги державного службовця, в зв'язку
з чим акт індивідуальної дії (наказ ДМС
України від 25.06.2011 року № 1317-к) є
правомірним та законним.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши позивача та представника
відповідача чопської митниці ДМС
України, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку про часткове задоволення
адміністративного позову.

Як встановлено в судовому засіданні та
підтверджено матеріалами справи
наказом ДМС України "По особовому
складу Чопської митниці" від 25 червня
2011року № 1317-к (а.с. 36-44), за порушення
Присяги державних службовців,
відповідно до вимог ст. 17 п. 6 ч. 1 ст. 30
Закону України "Про державну службу"
припинено з 01.07.2011 року перебування на
державній службі в митних органах
України (в тому числі) ОСОБА_2,
інспектора сектора митного оформлення
№ 4 відділу митного оформлення № 1
митного поста "Ужгород" Чопської
митниці.

Згідно тексту наказу ДМС України від
25.06.2011 року № 1317-к, підставою видання
вищевказаного наказу є результати
комплексної перевірки, викладені в
Акті комплексної перевірки службової
діяльності Чопської митниці за
період роботи з 01.06.2008 року по 07.06.2011
року.

Актом комплексної перевірки службової
діяльності Чопської митниці за період
роботи з 01.06.2008 року по 07.06.2011 року від 23
червня 2011 року за результатами
комплексної перевірки пунктом 1
резолютивної частини висновків акту
рекомендовано: враховуючи
встановлені в ході проведення
перевірки факти неналежного та
несумлінного виконання посадовими
особами Чопської митниці службових
обов'язків, невиконання вимог Митного
кодексу України та інших
нормативно-правових актів з питань
митної справи, за порушення присяги
державних службовців припинити
перебування на державній службі в
митних органах України відповідно до п.
6 ч. 1 ст. 30 Закону України "Про державну
службу" (в тому числі) ОСОБА_2,
інспектора сектора митного оформлення
№ 4 відділу митного оформлення № 1
(Ужгород).

На виконання наказу ДМС України від
25.06.2011 року за № 1317 - к, 1 липня 2011 року
Чопською митницею видано наказ "По
особовому складу" за № 852-к (а.с. 4) про
проведення розрахунку з позивачем та
вилучення митного забезпечення
(посвідчення, нагрудного номерного
знаку, тощо) в зв'язку зі звільненням.

Позивачем оскаржено до Закарпатського
окружного адміністративного суду
наказ ДМС України від 25.06.2011 року № 1317-к
частково (в частині звільнення його зі
служби) та просить також поновити його
на займаній посаді і стягнути
середньомісячний заробіток за час
вимушеного прогулу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

У відповідності до ч. 2 ст. 3 КАС України,
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень (крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження) та згідно п. 2 ч. 1 ст. 17 КАС
України, компетенція адміністративних
судів поширюється, в тому числі, на
спори з приводу проходження публічної
служби, якою є, зокрема, служба в митних
органах.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно преамбули Митного кодексу
України (з наступними змінами та
доповненнями, далі -МК України) Митний
кодекс України визначає засади
організації та здійснення митної
справи в Україні, в тому числі, регулює
кадрові аспекти діяльності митної
служби України. Згідно п.17 ст. 1 МК
України, митні органи - спеціально
уповноважені органи виконавчої влади в
галузі митної справи, на які відповідно
до цього Кодексу та інших законів
України покладено безпосереднє
здійснення митної справи.

Закон України "Про державну службу" від
16 грудня 1993 року № 3723-XII (з наступними
змінами та доповненнями, далі - Закон
3723) визначає загальні засади
діяльності, а також статус державних
службовців, які працюють в державних
органах та їх апараті.

Громадяни України, які вперше
зараховуються на державну службу,
приймають Присягу такого змісту:
"Повністю усвідомлюючи свою високу
відповідальність, урочисто присягаю,
що буду вірно служити народові України,
суворо дотримувати Конституції та
законів України, сприяти втіленню їх у
життя, зміцнювати їх авторитет,
охороняти права, свободи і законні
інтереси громадян, з гідністю нести
високе звання державного службовця,
сумлінно виконувати свої обов'язки" (ст.
17 Закону 3723).

Основними обов'язками державних
службовців є, в тому числі, додержання
Конституції України та інших актів
законодавства України; безпосереднє
виконання покладених на них службових
обов'язків, своєчасне і точне виконання
рішень державних органів чи посадових
осіб, розпоряджень і вказівок своїх
керівників; сумлінне виконання своїх
службових обов'язків, ініціатива і
творчість в роботі (ст. 10 Закону 3723).

Державні службовці, в тому числі мають
право: безперешкодно ознайомлюватись з
матеріалами, що стосуються проходження
ним державної служби, в необхідних
випадках давати особисті пояснення; на
повагу особистої гідності, справедливе
і шанобливе ставлення до себе з боку
керівників, співробітників і громадян;
захищати свої законні права та
інтереси у вищестоящих державних
органах та у судовому порядку.

Конкретні обов'язки та права державних
службовців визначаються на основі
типових кваліфікаційних характеристик
і відображаються у посадових
положеннях та інструкціях, що
затверджуються керівниками
відповідних державних органів у межах
закону та їх компетенції (ст. 11 Закону
3723).

Відповідно до ст. 14 Закону 3723
дисциплінарні стягнення до державного
службовця застосовуються за:

1) невиконання чи неналежне виконання
службових обов'язків, перевищення
своїх повноважень,

2) порушення обмежень, пов'язаних з
проходженням державної служби,

3) вчинок, який порочить його як
державного службовця або дискредитує
державний орган, в якому він працює.

Крім загальних підстав, передбачених
Кодексом законів про працю України,
державна служба припиняється, в тому
числі у разі порушення державним
службовцем Присяги.

Регулювання правового становища
державних службовців, що працюють в
органах митного контролю, здійснюється
відповідно до цього Закону, якщо інше
не передбачено законами України (ч. 2 ст.
9 Закону 3723).

Відповідно до вимог п. 22 ст. 92
Конституції України виключно законами
України визначаються діяння, які є
дисциплінарними правопорушеннями, та
відповідальність за них.

У відповідності до ч. 2 ст. 410 Митного
кодексу України у митній службі
України діє Дисциплінарний статут,
який затверджується Законом. Законом
України від 6 вересня 2005 року № 2805
затверджено Дисциплінарний статут
митної служби України (далі -
Статут), та цей Статут визначає суть
службової дисципліни, права та
обов'язки посадових осіб митної служби
України, яким присвоєно спеціальні
звання, щодо забезпечення та
додержання дисципліни, а також види та
порядок застосування заохочень і
дисциплінарних стягнень.

Регулювання правового становища
державних службовців, що працюють у
митних органах, здійснюється з
урахуванням вимог Закону України "Про
державну службу".

Відповідно до ст. 1 Статуту, службова
дисципліна в митній службі України
полягає в безумовному виконанні
посадовими особами митної служби
службових обов'язків, а також у
реалізації прав та додержанні обмежень
і заборон, установлених законодавством
з питань проходження служби в митних
органах, і ґрунтується на особистій
відповідальності за доручену справу та
на засадах єдиноначальності і
централізації управління.

Згідно ст. 21 Статуту, порушення
службової дисципліни - це протиправне,
винне (умисне чи необережне) діяння (дія
чи бездіяльність) посадової особи
митної служби, тобто невиконання
урочистого зобов'язання посадових осіб
митної служби, зокрема невиконання або
неналежне виконання нею своїх
службових обов'язків, перевищення
повноважень, порушення обмежень і
заборон, установлених законодавством з
питань проходження служби в митних
органах, або вчинення інших дій, які
дискредитують не тільки посадову особу
митної служби, а й митну службу України.

Види дисциплінарних стягнень за
вчинення дисциплінарних правопорушень
встановлені ст. 23 Статуту, в тому числі,
звільнення з митного органу (п. 6 ст. 23
Статуту). Дисциплінарним
правопорушенням є діяння, визначені
цим Статутом як порушення службової
дисципліни. Діяння, які є порушенням
службової дисципліни та водночас і
дисциплінарними правопорушеннями,
визначені ст. 22 Статуту.

З наведеного вбачається, що
невиконання чи неналежне виконання
посадовою особою митних органів
службових обов'язків кваліфікується як
дисциплінарне правопорушення, а не як
порушення Присяги державного
службовця.

Аналізуючи наведені норми суд
приходить до висновку про те, що і в
частині регулювання правового
становища державних службовців при
застосуванні положень
Дисциплінарного статуту митної служби
України вимоги Закону України "Про
державну службу" враховуються, але
здійснюється таке регулювання за
нормами спеціальних законів, зокрема,
Дисциплінарного статуту митної
служби України.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що до
спірних правовідносин слід
застосовувати норми Дисциплінарного
статуту митної служби України
(затвердженого Законом України від 6
вересня 2005 року № 2805 ) як спеціального.

Так, види дисциплінарних стягнень
передбачені статтею 23 Статуту, серед
яких є і звільнення з митного органу.

Статтею 27 Статуту передбачено, що
дисциплінарне стягнення має
відповідати тяжкості вчиненого
дисциплінарного правопорушення та
ступеню вини особи. При визначенні виду
стягнення керівник митного органу
повинен враховувати характер
правопорушення, обставини, за яких воно
було вчинене, попередню поведінку
посадової особи митної служби, її
ставлення до служби і стаж роботи в
митних органах.

Підстави для застосування такого
дисциплінарного стягнення як
звільнення з митного органу визначені
статтею 27 Статуту.

Відповідно до ст. 31 Статуту - з метою
з'ясування всіх обставин вчинення
посадовою особою митної служби
дисциплінарного правопорушення
керівник митного органу має право
призначити службове розслідування
(та застосуванню дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення передує
обов'язкове службове розслідування).
Порядок проведення службового
розслідування визначається спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи.

Наказом ДМС України від 13.08.2010 року № 918
(з наступними змінами та доповненнями,
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 04.12.2011 року за № 154/18892)
затверджено Інструкцію про порядок
організації та проведення службового
розслідування і службової перевірки в
митній службі України (далі -
Інструкція), та згідно п. 1.1 Інструкції -
визначає приводи, підстави, мету,
порядок призначення і проведення
службового розслідування (службової
перевірки) в митній службі України,
документування й оформлення його
результатів, прийняття за ним рішення,
виконання цих рішень, формування
матеріалів службового розслідування
(службової перевірки) у справи, а також
права та обов'язки посадових осіб
митної служби України під час їх
проведення.

Відповідно до п. 2.1 Інструкції,
підставами для проведення службового
розслідування є, в тому числі, факти
(ознаки) невиконання або неналежного
виконання посадовою особою під час
службової діяльності вимог
законодавства України,
нормативно-правових актів та інших
документів Держмитслужби, митного
органу, розпоряджень, доручень
безпосередніх та прямих керівників,
своїх службових обов'язків, що
негативно вплинуло на стан виконання
покладених на митну службу України
завдань та функцій або створило
загрозу здоров'ю, життю людей, призвело
до людських жертв чи інших тяжких
наслідків, порушень громадського
порядку або заподіяння шкоди
громадянам (їх об'єднанню), державі,
підприємству, установі, організації чи
порушення їх прав та законних
інтересів; недодержання
посадовою особою законодавства
України про державну службу,
проходження служби в митних органах,
антикорупційного законодавства, а
також порушення нею норм професійної
етики, передбачених Дисциплінарним
статутом і нормативно-правовими актами
Держмитслужби; вчинення посадовою
особою дисциплінарного
правопорушення, передбаченого ст.ст. 21,
22, п. 1, 3 - 6 ст. 28 Дисциплінарного статуту,
або іншого діяння, визначеного
законодавством України як порушення
службової дисципліни (та інші підстави,
передбачені пп. "г" -"є" п. 2.1 Інструкції).
Крім того, службове розслідування
може бути проведене на вимогу
посадової особи з метою зняття
безпідставних, на її думку, звинувачень
або підозри (п.2.2Інсрукції).

З наведеного положення Інструкції
вбачається, що службове розслідування
проводиться як з підстав вчинення
дисциплінарного правопорушення,
визначеного Статутом, так і з підстав
недодержання законодавства про
державну службу (що встановлені
нормами Закону України "Про державну
службу").

Відповідно до п. 2.4 Інструкції, службове
розслідування не проводиться, якщо
факт правопорушення, причини та умови,
що сприяли його вчиненню, ступінь вини,
розмір заподіяної матеріальної шкоди
та інші обставини у повній мірі
встановлено під час службової
перевірки, ревізії, інвентаризації, а
посадова особа, винна у скоєнні
правопорушення, не підлягатиме
звільненню відповідно до
Дисциплінарного статуту (з чого
вбачається обов'язковість проведення
такого при наявності підстав для
звільнення зі служби).

Як встановлено в судовому засіданні та
не заперечується представником
відповідача, службове розслідування
стосовно ОСОБА_2 не проводилось.

Відповідно до ст. 14 Закону 3723,
дисциплінарні стягнення
застосовуються до державного
службовця за невиконання чи неналежне
виконання службових обов'язків,
перевищення своїх повноважень,
порушення обмежень, пов'язаних з
проходженням державної служби, а також
за вчинок, який порочить його як
державного службовця або дискредитує
державний орган, в якому він працює.

З акту комплексної перевірки
службової діяльності Чопської
митниці за період роботи з 01.06.2008 року
по 07.06.2011 року від 23 червня 2011 року, що
слугував підставою для прийняття ДМС
України оскаржуваного наказу від
25.06.2011 року № 1217-к - не вбачається
вчинення ОСОБА_2 дій, передбачених ст.
ст. 3, 5 Закону України "Про боротьбу з
корупцією", чи інших дій, що
перешкоджали б нормальному
функціонуванню державного органу,
порушень чи встановлених законом
обмежень для державних службовців,
пов'язаних з проходженням державної
служби, ним не допускалось (не
зафіксовано) вчинків, які порочать його
як державного службовця або
дискредитують державний орган, в якому
він працює.

В наказі Державної митної служби
України № 1317-к від 25 червня 2010 року не
зазначено, які вчинки позивача є
перешкодою для перебування його на
службі в митних органах, відсутні
посилання на конкретні порушення
позивачем вимог Закону України "Про
державну службу".

Застосувавши до позивача такий вид
дисциплінарного стягнення як
звільнення з митного органу, Державною
митною службою України не враховано
положення ст. 31 Дисциплінарного
статуту митної служби України (щодо
обов'язковості проведення службового
розслідування).

При цьому, згідно ст. 32 Статуту, у разі
допущення посадовою особою митної
служби суттєвих недоліків у роботі під
час виконання службових обов'язків (в
тому числі, виявлених за результатами
комплексної перевірки митного органу)
може бути проведена позачергова
атестація такої посадової особи.
Постановою Кабінету Міністрів України
від 25 грудня 2002 року за № 1984 9 з
наступними змінами та доповненнями)
затверджено Порядок проведення
атестації посадових осіб митної
служби, та згідно п. 5 цього Порядку -
позачергова атестація проводиться за
рішенням керівника митного органу,
спеціалізованої митної установи,
організації в разі допущення суттєвих
недоліків у роботі, порушення
урочистого зобов'язання посадової
особи митної служби.

Таким чином, законодавством
врегульовано питання щодо дій при
виявлені недоліків при виконанні
службових обов'язків, виявлених за
результатами комплексної перевірки,
та в такому випадку може бути проведена
позачергова атестація посадової особи
(а не звільнення її без проведення
службового розслідування).

Крім того, суд констатує, що ОСОБА_2 не
ознайомлювалася з актом комплексної
перевірки службової діяльності
Чопської митниці за період роботи з
01.06.2008 року до 07.06.2011 року від 23 червня 2011
року. Про своє звільнення із займаної
посади позивач дізнався в липня 2011
року, чим порушено право позивача, що
передбачене ст. 11 Закону 3723 щодо
безперешкодного ознайомлення з
матеріалами, що стосуються проходження
ним державної служби, а відтак було
порушено право позивача вимагати
службового розслідування з метою
зняття безпідставних, на думку
службовця, звинувачень або підозри.

Разом з тим, постановою прокуратури
Закарпатської області від 18 січня 2012
року в порушенні кримінальної справи
відносно інспектора сектору митного
оформлення митного поста "Ужгород"
ОСОБА_2 за матеріалами наглядової
перевірки та фактами порушень
викладених в акті комплексної
перевірки Чопської митниці за ст. ст. 364,
365, 367 КК України відмовлено на підставі
п. 2 ст. 6 КПК України.

Також судом встановлено, що з 4 липня
2011 року по 07 липня 2011 року ОСОБА_2
перебував на лікарняному, що
підтверджується листком
непрацездатності виданим АЗПСМ с.
Бороняво (а. с. 10).

За правилами, встановленими ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не доведено
правомірності наказу ДМС України від 25
червня 2011 року № 1317-к в частині
припинення перебування на державній
службі в митних органах ОСОБА_2, позовні
вимоги щодо визнання наказу
протиправним підтверджені належними
та допустимими доказами, позов в цій
частині слід задоволити - визнати
протиправними та скасувати наказ ДМС
України від 25 червня 2011 року № 1317-к
частково - в частині припинення
перебування з 01.07.2011 року на державній
службі в митних органах ОСОБА_2

Слід також зазначити, що Верховний Суд
України аналогічну правову позицію вже
висловив у постановах від 21 травня 2013
року (справа № 21-403а12), 4 червня 2013 року
(справи №№ 21-167а13, 21-171а13), 9 липня 2013 року
(справа № 21-217а13), 10 вересня 2013 року
(справи №№ 21-180а13, 21-218а13, 21-267а13), 17
вересня 2013 року (справи №№ 21-231а13,
21-234а13), 24 вересня 2013 року (справи № №
21-219а13, 21-238а13).

Що стосується вимог позивача про
поновлення на роботі та виплату
середньомісячного заробітку за час
вимушеного прогулу, то суд вказує на
наступне.

12 липня 2011 року позивач звернувся до
Закарпатського окружного
адміністративного суду із позовом до
відповідачів про скасування наказу про
звільнення, поновлення на роботі та
виплату середньомісячного заробітку
за час вимушеного прогулу.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 03 березня
2012 року, яка залишена без змін Ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 28 травня 2012
року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено
повністю. Однак, Ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 03
грудня 2013 року Постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 03 березня
2012 року і Ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 28 травня 2012 року скасовано, а
справу направлено на новий розгляд.

Так, відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 256 КАС
України негайно виконуються постанови
суду, зокрема, щодо присудження виплати
заробітної плати, іншого грошового
утримання у відносинах публічної
служби - у межах суми стягнення за один
місяць та поновлення на посаді у
відносинах публічної служби.

Отже, на підставі Постанови
Закарпатського окружного
адміністративного суду 03 березня 2012
року видано виконавчий лист в частині
поновлення ОСОБА_2 на посаді та виплату
заробітної плати у межах стягнення за
один місяць (а.с. 74).

Як вбачається із постанови про
закінчення виконавчого провадження
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Закарпатській області від 06 квітня 2012
року ОСОБА_2 поновлено на державній
службі в митних органах з 01 липня 2011
року на займаній до звільнення посаді
інспектора сектору митного оформлення
№ 4 відділу митного поста "Ужгород"
Чопської митниці та виплачено
заробітну плату у межах стягнення за
один місяць у сумі 2 449,13 грн.

Отже, як вбачається із матеріалів
справи та пояснень самого позивача
вимоги про поновлення на роботі та
виплату середньомісячного заробітку є
уже виконаними, а тому в цій частині
позову слід відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України та в зв'язку
з відсутністю судових витрат позивача,
судові витрати у справі не стягуються.

Керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 128, 160-163
КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Державної митної служби України,
Чопської митниці Міндоходів про
скасування рішень суб'єкта владних
повноважень та поновлення на роботі -
задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати
Наказ Державної митної служби України
№ 1317-к від 25.06.2011 року «По особовому
складу Чопської митниці» в частині
припинення перебування ОСОБА_2 на
державній службі в митних органів
України.

3. В задоволенні адміністративного
позову в іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

Головуючий суддяC.А. Гебеш

Суддя
С.Є. Гаврилко

Суддя
Т.В. Скраль