Справа № 809/1321/14
Суддя: Мигалюк Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"02" червня 2014 р.
Справа № 809/1321/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мигалюка Ю.В.

секретаря Григорука Д.С.,

за участю сторін:

представника позивача: не
з'явився,

представника відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м.
Івано-Франківську в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Івано-Франківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до ОСОБА_1 про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені в сумі 1 254,94 грн. -

ВСТАНОВИВ:

Івано-Франківське обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
звернулося до суду з адміністративним
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів в 2013
році та пені за несвоєчасну їх сплату в
розмірі 1254,94 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач, в порушення статей 19, 20
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні», не
сплатив адміністративно-господарські
санкції за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда та не
зайняте ним в 2013 році в розмірі та пеню
нараховану за несвоєчасну сплату
адміністративно-господарських
санкцій.

Представник позивача в судове
засідання не з"явився, подав суду подав
суду клопотання про розгляд справи без
його участі, позовні вимоги підтримав
та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився з невідомих суду
причин, хоча належним чином
повідомлений про розгляд справи за
адресою, що зазначена у даних ЄДРПОУ.
Заяв про відкладення розгляду справи
чи заперечень проти позову суду не
подав.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, дослідивши
письмові докази, суд приходить до
висновку що позов підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідач є фізичною
особою-підприємцем, яка здійснює
господарську діяльність та
використовує найману працю.

20.02.2014 року відповідачем подано
позивачу звіт про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2013 рік,
згідно якого середньооблікова
кількість штатних працівників
облікового складу за рік становила 8
чоловік, середня річна заробітна плата
штатного працівника становила 2 500
гривень в рік (а.с.7).

Основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні і гарантування їм
рівних з усіма іншими громадянами
можливостей для участі в економічній,
політичній і соціальній сферах життя
суспільства, створення необхідних
умов, які дають можливість інвалідам
вести повноцінний спосіб життя згідно
з індивідуальними здібностями та
інтересами визначені Законом України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні».

Відповідно до частини першої статті 17
вказаного Закону, з метою реалізації
творчих і виробничих здібностей
інвалідів та з урахуванням
індивідуальних програм реабілітації
їм забезпечується право працювати на
підприємствах, в установах,
організаціях, а також займатися
підприємницькою та іншою трудовою
діяльністю, не забороненою законом.

Право інвалідів на працю, їх
працевлаштування реалізується шляхом
створення спеціального робочого місця,
адаптацією основного й додаткового
обладнання, технічного оснащення і
пристосування тощо з урахуванням
обмежених можливостей інваліда.

Частина 3 статті 18 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» встановлює
обов'язок підприємств, установ,
організацій, фізичних осіб, які
використовують найману працю, виділяти
та створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації та забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством;
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» встановлено для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

В судовому засіданні встановлено, що в
2013 році у відповідача працювало 8 осіб.
Виходячи з середньооблікової
кількості штатних працівників
норматив робочих місць для
працевлаштування інвалідів складав
один штатний працівник за 2013 рік.

Постановою Кабінету Міністрів України
за №70 від 31 січня 2007 року «Про
реалізацію статей 19 і 20 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» затверджено
Порядок реєстрації підприємств,
установ, організацій та фізичних осіб,
що використовують найману працю.
Згідно вказаного порядку роботодавці
реєструються у відділеннях Фонду
соціального захисту інвалідів за
місцем їх державної реєстрації як
юридичних осіб або фізичних осіб
-підприємців. Для реєстрації пунктом 3
вказаного Порядку встановлено
обов'язок роботодавців подати
(надіслати рекомендованим листом)
відділенню Фонду відповідну заяву за
формою, що затверджується Мінпраці, та
копію свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи або
фізичної особи -підприємця.

Також, зазначеною постановою Кабінету
Міністрів України за №70 від 31 січня 2007
року затверджено Порядок подання
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, звітів
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів та інформації, необхідної
для організації їх працевлаштування.
Згідно якого, звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів
роботодавці подають (надсилають
рекомендованим листом) щороку до 1
березня відділенням Фонду соціального
захисту інвалідів, в яких вони
зареєстровані, за формою, затвердженою
Мінпраці за погодженням з
Держкомстатом. Форма вказаного звіту
затверджена наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
за №42 від 10.02.2007 року.

Крім того, Порядок подання
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, звітів
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів та інформації, необхідної
для організації їх працевлаштування
передбачає, обов'язок роботодавців
подання центру зайнятості за місцем їх
реєстрації як платників страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття інформації про
наявність вільних робочих місць
(вакантних посад) для працевлаштування
інвалідів. Наказом Міністерства праці
та соціальної політики України за №420
від 19.12.2005 року затверджено форму
подання такої звітності та інструкцій
щодо її заповнення.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що обов'язки роботодавців стосовно
забезпечення прав інвалідів на
працевлаштування передбачають собою:

1. Виділення та створення робочих місць
для працевлаштування інвалідів, в тому
числі спеціальних робочих місць.

2. Створення для інвалідів умов праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації.

3. Надання державній службі зайнятості
інформації, необхідної для
працевлаштування інвалідів.

4. Звітування Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів.

5. Забезпечення інших
соціально-економічних гарантій,
передбачених чинним законодавством.

Судом встановлено, що відповідачем не
виконано покладених на нього
обов'язків спрямованих на забезпечення
прав інвалідів на працевлаштування, а
також не надано суду доказів вжиття
відповідачем таких заходів.

Частиною 1 статті 20 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» передбачена
відповідальність роботодавців за не
здійснення працевлаштування
інвалідів. А саме, підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

Частиною 2 статті 20 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» передбачено, що
порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені. Пеня
обчислюється виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк.

Згідно частини 4 статті 20 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»
адміністративно-господарські санкції
розраховуються та сплачуються
підприємствами, установами,
організаціями, у тому числі
підприємствами, організаціями
громадських організацій інвалідів,
фізичними особами, зазначеними в
частині першій цієї статті, самостійно
в строк до 15 квітня року, наступного за
роком, в якому відбулося порушення
нормативу, встановленого частиною
першою статті 19 цього Закону.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач, в порушення статей 19, 20
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні», не
виконав нормативу по працевлаштуванню
одного інваліда та в строк до 16 квітня
2014 року не сплатив
адміністративно-господарські санкції
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом в розмірі середньої річної
заробітної плати на робочому місці, на
загальну суму 1 250 гривень. Позивач за
порушення відповідачем термінів
сплати адміністративно-господарських
санкцій, у відповідності до частини 2
статті 20 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні», нарахував пеню в розмірі 4,94
гривень. Загальна сума несплачених
адміністративно-господарських санкцій
та пені становить 1 254,94 гривень.

Як наслідок, суд зазначає, що створення
робочих місць для інвалідів
супроводжується обов'язком
підприємства вжити всіх вище
перерахованих заходів.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд
приходить до висновку про
правомірність стягнення з відповідача
адміністративно-господарських санкцій
та нарахованої пені за несвоєчасну
сплату адміністративно-господарських
санкцій за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів в 2013 році в загальному
розмірі 1 254,94 гривень, а позов вважає
таким, що підлягає до задоволення.

На підстав наведеного, керуючись ст.
124 Конституції України, ст.ст. 2, 8-14, 86,
158-163, ст. 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (код НОМЕР_1,
АДРЕСА_1) на користь
Івано-Франківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів заборгованість в сумі 1 254,94
грн. (одна тисяча двісті п'ятдесят
чотири гривні 94 копійки).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 КАС України, апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі
06.06.2014 року.

Суддя (підпис)
Мигалюк Ю.В.