Справа № 2а-13262/12/0170/2
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 року
м. Київ К/800/18580/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І. провівши попередній
розгляд адміністративної справи за
касаційною скаргою Заступника
прокурора Автономної Республіки Крим
на ухвалу Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 17
грудня 2012 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 12 березня
2013 року у справі №2а-13262/12/0170/2 за позовом
Прокурора м. Керчі до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кримтеплопостачання» про визнання
дій незаконними та спонукання до
виконання певних дій,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2012 року прокурор м. Керчі
звернувся з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кримтеплопостачання» про визнання
дій посадових осіб відповідача щодо
нарахування абоненту ОСОБА_4 оплати за
послуги з теплопостачання за 2009-2010 роки
та жовтень 2011 року у сумі 2739 грн.
незаконними, зобов'язання посадових
осіб ТОВ «Кримтеплопостачання»
виключити абонента ОСОБА_4, що проживає
в АДРЕСА_1 та за яким рахується
заборгованість у розмірі 2739,40 грн., з
переліку дебіторів ТОВ
«Кримтеплопостачання».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ
«Кримтеплопостачання» здійснено
нарахування оплати за опалення
абоненту ОСОБА_4 в порушення вимог
законодавства, оскільки ОСОБА_4 та
члени його сім'ї фактично теплову
енергію не отримували, що зафіксовано в
акті № 1 від 12.08.09 р., а тому підстави для
нарахування оплати за послуги з
теплопостачання відсутні.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 17
грудня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 12 березня 2013 року, провадження у
справі закрито.

Не погоджуючись з рішеннями суду
першої та апеляційної інстанцій
заступник прокурора Автономної
Республіки Крим звернувся з касаційною
скаргою, у якій просить скасувати
судові рішення першої та апеляційної
інстанції, та направити справу до суду
першої інстанції для продовження
розгляду, посилаючись на те, що при
прийнятті зазначених судових рішень
було порушено норми матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що прокуратурою міста
Керчі проведено перевірку за
зверненням ОСОБА_5, якою встановлено, що
відповідно до даних особового рахунку
у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані
ОСОБА_4, який є основним
квартиронаймачем, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Між ОСОБА_4 та ТОВ
«Кримтеплопостачання» 01.11.2008 року
укладений договір про надання послуг з
централізованого опалення № 3/15895 зі
строком дії до 01.11.2009 року. З 01.11.2009 року
новий договір про надання послуг з
централізованого опалення ТОВ
«Кримтеплопостачання» з ОСОБА_4 не
укладався. Разом з тим, ТОВ
«Кримтеплопостачання» здійснено
нарахування плати абоненту ОСОБА_4 за
теплову енергію опалювального періоду
2009-2010 років та жовтень 2011 року в сумі
2739,40 грн. Згідно даних перевірки,
радіатори опалення в квартирі
останнього відсутні у зв'язку з
аварійною ситуацією, тобто фактично
теплоенергія не постачалась.

За результатами проведеної перевірки
прокуратурою міста Керчі 30.10.2012 року
принесено протест на незаконні дії ТОВ
«Кримтеплопостачання» на підставі ст.
21 Закону України «Про прокуратуру».

Протестом вимагалось від ТОВ
«Кримтеплопостачання» виключити
абонента ОСОБА_4 (особовий рахунок
НОМЕР_1), що мешкає в квартирі , з
переліку дебіторів ТОВ
«Кримтеплопостачання», за яким
рахується заборгованість у розмірі
2739,40 грн.; вжити заходів до укладання
договору з абонентом, що мешкає в
квартирі АДРЕСА_1.

Згідно з повідомленням № 315/01 від 05.11.2012
року ТОВ «Кримтеплопостачання»
протест прокурора відхилено.

Суди першої та апеляційної інстанцій,
закриваючи провадження у справі
виходили з того, що відносини, які
склалися між ТОВ
«Кримтеплопостачання» та ОСОБА_4 мають
приватно-правовий характер, а тому
мають вирішуватися судами загальної
юрисдикції відповідно до вимог
цивільного законодавства.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками суддів та
вважає їх обґрунтованими, враховуючи
наступне.

В силу статті 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасності
розгляду адміністративних справ.

Згідно пункту 1 частини першої статті 17
КАС до компетенції адміністративних
судів віднесено спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів або
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності. Вжитий у цій
процесуальній нормі термін "суб'єкт
владних повноважень" означає орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхню посадову чи
службову особу, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, у тому
числі й на виконання делегованих
повноважень (пункт 7 частини першої
статті 3 КАС).

Таким чином, до компетенції
адміністративних судів належать спори
фізичних чи юридичних осіб з органом
державної влади, органом місцевого
самоврядування, їхньою посадовою або
службовою особою, предметом яких є
перевірка правильності рішень, дій чи
бездіяльності цих органів (осіб),
відповідно прийнятих або вчинених ними
при здійсненні владних управлінських
функцій.

Як вірно зазначили суди попередніх
інстанцій, підставою для звернення
прокурора м. Керчі з позовом стало
відхилення ТОВ "Кримтеплопостачання"
протесту № 118-9-12 від 30.10.2012 року,
поданого за результатами перевірки за
зверненням ОСОБА_5 про незаконність
дій відповідача стосовно нарахування
плати ОСОБА_4 за теплову енергію.

Предметом спору у даній справі є
правовідносини між ТОВ
"Кримтеплопостачання" та абонентом
ОСОБА_4 щодо надання послуг з опалення
квартири, в якій мешкають ОСОБА_4, який є
основним квартиронаймачем, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 Цей спір не пов'язаний із
захистом прав, свобод чи інтересів у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, що виключає розгляд справи у
порядку адміністративного
судочинства.

Водночас, ч. 1 ст. 15 Цивільного
процесуального кодексу України
встановлено, що суди розглядають в
порядку цивільного судочинства справи
про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.

Таким чином, законодавчо визначено
можливі способи задоволення
приватного, а не публічного інтересу.
Судове рішення у цивільних справах має
містити висновок про обсяг і
належність прав та обов'язків сторін у
спорі про право цивільне, які мають не
публічний, а приватний характер і
сторони мають на меті здійснення
приватного інтересу.

Відносини, які склалися між ТОВ
"Кримтеплопостачання" та ОСОБА_4 мають
приватно-правовий характер, а тому
мають вирішуватися судами загальної
юрисдикції відповідно до вимог
цивільного законодавства, зокрема
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги".

За таких обставин, судова колегія
вважає, що судом першої та апеляційної
інстанцій повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Заступника прокурора
Автономної Республіки Крим відхилити,
а ухвалу Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 17
грудня 2012 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 12 березня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: