Справа № 199/734/14(2-а/199/71/14)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 рокусправа № 199/734/14(2-а/199/71/14)
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна
А.О. Панченко О.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська на постанову
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області від 05 грудня
2013 року в адміністративній справі №
199/734/14 (2-а/199/71/14) за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська про визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок і виплату
щомісячного довічного грошового
утримання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29 січня 2014 року звернувся
до суду з адміністративним позовом, в
якому просить:

визнати протиправними дії відповідача
щодо відмову у здійсненні перерахунку
та виплаті позивачу, щомісячного
довічного грошового утримання в
розмірі 90% заробітної плати працюючого
на відповідній посаді судді
апеляційного суду Дніпропетровської
області;

зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та провести виплату
різниці не отриманої суми призначеного
позивачу щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
із розрахунку 90% заробітної плати
працюючого на відповідній посаді судді
у період з 01 липня 2013 року по 31 грудня 2013
року, як це вимагає ч.3 ст. 138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» в редакції до змін, внесених
Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» про що
вказано в рішенні Конституційного Суду
України від 03.06.2013 року за №3-рп/2013,
згідно довідок апеляційного суду
Дніпропетровської області №7-432с від
05.12.2013 р. і №7-431с від 05.12.2013 р.;

зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та проводити виплати
призначеного позивачу щомісячного
довічного грошового утримання судді
у відставці починаючи з 01 січня 2014 року
в розмірі 90% заробітної плати
працюючого на відповідній посаді судді
апеляційного суду Дніпропетровської
області відповідно до ч.3 ст. 138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» в редакції, що діє після
набрання чинності рішенням
Конституційного Суду України від 03.06.2013
року за №3-рп/2013.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
з грудня 2010 року він перебуває на
обліку у відповідача, як суддя у
відставці з отриманням призначеного
щомісячного довічного грошового
утримання судді. З довідок
апеляційного суду Дніпропетровської
області №7-432с від 05.12.2013 р. і №7-431с від
05.12.2013 р., вбачається, що розмір
заробітної плати працюючого судді
збільшився. Однак відповідачем, в
порушення норм діючого законодавства,
розмір щомісячного довічного
грошового утримання позивача не
перераховувався.

Постановою Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області від 05 грудня
2013 року адміністративний позов
задоволено частково.

Суд визнав протиправними дії
відповідача щодо виплати позивачу
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці в розмірі
нижчому ніж передбачено Законом
України «Про судоустрій і статус
суддів», починаючи з 01 липня 2013 року.

Зобов'язав відповідача розрахувати та
здійснити виплату щомісячного
довічного грошового утримання
позивачу в розмірі 90 відсотків
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді за період з 01.07.2013
року по 31.12.2013 року з урахуванням
різниці, яка була виплачена у

зазначений період.

Зобов'язав відповідача здійснити
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання позивача з 01 січня,
01 квітня, 01 липня та 01 жовтня кожного
року в розмірі 90 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді.

Постанова суду мотивована тим, що
позивач, як суддя у відставці, має право
на перерахунок та виплату довічного
щомісячного грошового утримання судді
у відставці відповідно до статті 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» з 01 липня 2013 року.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції відповідач оскаржив
її до апеляційного суду з підстав
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права. Просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою у
задоволені позову відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає про те,
що чинним законодавством України не
передбачено проведення перерахунку
щомісячного довічного утримання
суддям у відставці, за винятком діючих
суддів Конституційного Суду України.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваної
постанови суду першої інстанції,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, та
знайшло підтвердження під час
апеляційного розгляду справи, що
позивач працював на посаді заступника
голови військового місцевого суду
Дніпропетровського гарнізону.

Стаж роботи позивача на посаді судді
становить 33 роки (а.с. 24).

З грудня 2010 року позивач знаходиться на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська та отримує
щомісячне довічне грошове утримання
судді у розмірі 9362 грн. (10344,5 грн. х 90% +
51,95 грн.).

20 грудня 2013 року позивачу, на його
звернення, листом №5544/06 було
відмовлено у здійснені перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання, оскільки такий перерахунок
Законом України «Про судоустрій і
статус суддів» не передбачено.

Наявність права у позивача на зміну
розміру отримуємого щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці, з урахуванням зміни розміру
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді є предметом
спору, переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між
сторонами та задовольняючи позов
частково, суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що позивачу належить
провести розрахунок, перерахунок та
виплату щомісячного довічного
грошового утримання у розмірі 90
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді за
період з 01.07.2013 року по 31.12.2013 року.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права при винесенні оскарженої
постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» від 07.07.2010 року (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин) щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Дія положень частини 3 статті 138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» по суті та змісту може бути
застосована до спірних відносин, до
права позивача на отримання
щомісячного довічного грошового
утримання у процентному відношенні до
грошового утримання суддів, працюючих
на відповідних посадах на сьогодення.

Наведене закріплене у рішеннях
Конституційного суду України, що
стосуються правових понять інституту
судді у відставці, поняття щомісячного
довічного грошового утримання,
принципів незалежності суддів, в яких
зокрема вказано про неможливість
відміни та звуження змісту та об'єму
статусу суддів; про неможливість
звуження досягнутого рівня
незалежності суддів; про неможливість
диспропорції у матеріальному
забезпеченні судів та суддів різних
рівнів; про неможливість суттєвої
диспропорції у грошовому забезпеченні
працюючих суддів та суддів у відставці;
про неможливість відміни такого
принципу, як перегляд щомісячного
довічного грошового утримання у разі
зміни заробітної плати працюючим
суддям, виходячи з її нового розміру.

В іншому випадку гарантії нарахування
щомісячного довічного грошового
утримання позивачеві суттєво звузять
зміст, об'єм статусу судді, рівень його
соціального захисту, відповідно
звузяться гарантії незалежності
суддів, оскільки виходячи у відставку,
суддя мав право на перегляд розміру
виплат щомісячного довічного
грошового утримання при зміні
заробітку діючого судді, тлумачення
нового закону, що він нібито не
передбачає перегляду щомісячного
довічного грошового утримання,
протирічить змісту закону та
Конституції.

Досліджуючи правове поняття "щомісячне
довічне грошове утримання судді",
Конституційний суд України у
мотивувальній частині рішення від 14
грудня 2011 року № 18-рп/2011, вказав, що це
утримання є самостійною гарантією
незалежності судді та складовою його
правового статусу, а правова природа
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці та
щомісячне грошове утримання діючого
судді однакова, а самі ці поняття
однорідні та взаємопов'язані,
ідентичні, відрізняються лише за
способом фінансування: судді у
відставці сплачує Пенсійний фонд
України за рахунок Державного бюджету,
діючому судді виключно з Державного
бюджету України. У цьому ж рішенні
Конституційний суд України також
вказує про неможливість звуження
змісту та об'єму гарантій незалежності
суддів, а відповідно, матеріального та
соціального забезпечення.

Конституційний Суд України
неодноразово висловлював аналогічні
правові позиції у відношенні гарантій
незалежності суддів, їх матеріального
та соціального забезпечення у
рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року №
6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002
(справа про пільги, компенсації та
гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004
(справа про припинення дій чи обмеження
пільг, компенсацій та гарантій), від 11
жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про
пенсії та щомісячне довічне грошове
утримання), від 18 червня 2007 року №
4-рп/2007 (справа про гарантії
незалежності суддів); рішення № 10-рп/2008
від 22 травня 2008 року.

Зміни у Конституцію України, норми якої
є нормами прямої дії, у цієї частці
(статті 22, 126), у Закон України "Про
бюджет на 2012 рік", рішення
Конституційного Суду України від 25
січня 2012 року № 3-рп/2012 (справа № 1-11/2012
року "про соціальні виплати"), Постанови
КМУ по вказаному приводу у відношенні
суддів, не вносилися. Щомісячне довічне
грошове утримання на відміну від
пенсії та інших соціальних виплат для
інших громадян має особливий статус: є
невід'ємною частиною гарантії
незалежності суддів. Тільки судді
мають право як на пенсію при досягненні
визначеного віку, так і на щомісячне
довічне грошове утримання коли йдеться
про відставку при наявності
суддівського стажу. При цьому
щомісячне довічне грошове утримання
нараховується відповідно від
грошового утримання судді, працюючого
на відповідній посаді.

Законом України «Про судоустрій та
статус суддів» встановлена гарантія
матеріального забезпечення судді у
відставці, яка не може бути
знівельована в зв'язку з тим, що органи
влади України не встановили порядку, за
яким зазначена гарантія повинна бути
дотримана.

Статтею 129 України «Про судоустрій та
статус суддів» визначено вид, склад,
розмір суддівської винагороди, яка
складається з грошового утримання, яке
включає в себе посадовий оклад та
доплати за: вислугу років; перебування
на адміністративній посаді в суді;
науковий ступінь; роботу, яка
передбачає доступ до державної
таємниці. Призначення щомісячного
грошового утримання, його розмір
врегульоване частиною 3 статті 138
Закону.

Норми вказаних статей вказують, що
даний вид соціального забезпечення
судді у відставці виплачується
щомісячно та залежить від грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді.

Між тим, норми Законів, що визначали та
визначають порядок виплати
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці не
передбачають такого поняття як
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання, оскільки даний
вид соціального забезпечення судді у
відставці залежить від одного чинника -
розміру грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді і при
його зміні здійснюється відповідний
розрахунок.

З цих же обставин поняття
«перерахунок» не включено і в Порядок
подання документів для призначення і
виплати щомісячного довічного
грошового утримання суддям у відставці
органами Пенсійного фонду України,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 25.01.2008
року № 3-1, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 12.03.2008
року за №200/14891, хоча в ньому містяться
підстави не тільки для призначення
даного виду соціального забезпечення
суддів у відставці, але і для
припинення таких виплат.

Тому управління Пенсійного фонду
України під час щомісячної виплати
довічного грошового утримання судді у
відставці повинно перевіряти
розрахунок даної виплати в залежності
від розміру грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді.

Таким чином враховуючи зазначене, а
також те, що згідно довідок
апеляційного суду Дніпропетровської
області №7-432с від 05.12.2013 р. і №7-431с від
05.12.2013 р. заробітна плата судді, що
працює на відповідній посаді, станом на
01.07.2013 року становить 24603,15 грн., та
станом на 01.12.2013 року 26127,10 грн., тому
позов підлягає задоволенню в частині
зобов'язання відповідача провести
позивачу розрахунок та виплату
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці з
урахуванням зазначених довідок та
виплачених сум, з подальшим
здійсненням розрахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці при зміні розміру грошового
утримання судді, що працює на
відповідній посаді.

Між тим згідно з частинами 1, 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України (в редакції, чинній на момент
звернення позивача з позовом до суду)
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

З огляду на частину 1 статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Закон України «Про судоустрій і статус
суддів», зміни до нього та рішення
Конституційного суду України офіційно
публікуються в періодичних виданнях
після їх прийняття. Отже, положення цих
правових актів є загальнодоступними
для ознайомлення всіма громадянами, і
можливість обізнаності людини про те
чи інше положення законодавства
залежить виключно від бажання такої
людини.

Оскільки виплата щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці здійснюється щомісячно,
порушення права позивача в даній
справі є триваючим, що свідчить про те,
що позивач звернувся до суду з позовом
про відновлення свого права, порушення
якого відповідач припустився у різний
час.

Отже, залишенню без розгляду
підлягають тільки ті позовні вимоги,
які заявлені поза межами
шестимісячного строку звернення до
суду. Період позовних вимог, які мають
бути залишені без розгляду (при
триваючих правовідносинах) має
відраховуватись в залежності від дати
звернення позивача до суду, самих
позовних вимог та визначатись
конкретною датою.

Враховуючи те, що позивач звернувся до
суду з позовом 29.01.2014 року, а також те, що
статтею 99 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено
шестимісячний строк звернення до суду,
суд апеляційної інстанції зробив
висновок про необхідність залишення
позову ОСОБА_1 за період з 01.07.2013 року по
28.07.2013 року включно, без розгляду.

Отже, позивач має право на розрахунок
довічного грошового утримання судді у
відставці, яке виплачується позивачу в
розмірі 90 відсотків грошового
утримання судді який працює на
відповідній посаді, відповідно до
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів», починаючи
з 29 липня 2013 року. І такий розрахунок та
виплати мають здійснюватися
відповідачем до змін у чинному
законодавстві.

З огляду на викладені обставини,
колегія суддів дійшла висновку про
ухвалення судом першої інстанції
рішення з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи і є
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції та прийняття
нової постанови про часткове
задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись
пунктом 3 частини 1 статті 198, пунктом 4
частини 1 статті 202, статтею 207 КАС
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська - задовольнити
частково.

Постанову Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області від 05 грудня
2013 року в адміністративній справі №
199/734/14 (2-а/199/71/14) - скасувати та прийняти
нову постанову якою позов задовольнити
частково.

Визнати протиправною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська щодо нездійснення
розрахунку та виплати ОСОБА_1
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці відповідно
до статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» починаючи
з 29 липня 2013 року.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська здійснити розрахунок
та виплату судді у відставці ОСОБА_1
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці відповідно
до статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» в розмірі 90
% грошового утримання судді, який
працює на відповідній посаді, без
обмеження максимальним розміром,
починаючи з 29 липня 2013 року з
урахуванням виплачених сум та в
подальшому здійснювати розрахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці при зміні
розміру грошового утримання судді, що
працює на відповідній посаді.

Позов в частині зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська здійснити
перерахунок та виплату судді у
відставці ОСОБА_1 щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці відповідно до статті 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» за період з 01.07.2013 року
по 28.07.2013 року, включно - залишити без
розгляду .

У задоволені позову в іншій частині -
відмовити.

Постанова суду апеляційної
інстанції набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, але
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко