Справа № 235/2894/13-а
Суддя: Коваленко В. О.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/235/1/14
Справа № 235/2894/13-а
Красноармійський міськрайонний суд
Донецької області у складі:
головуючого - судді Коваленка В.О.,
при секретарі Лемзіковій
учасники адміністративного процесу:
позивач ОСОБА_1 (не
представник позивача ОСОБА_2,
представник відповідача Іщенко
третя особа ОСОБА_4 (не
представники третіх осіб ОСОБА_5;
ОСОБА_6, ОСОБА_7 (не з'явилися)
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Красноармійську
Донецької області справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Красноармійської
міської ради Донецької області, третя
особа ОСОБА_4, ПАТ «Державний ощадний
банк України», КП «Бюро технічної
інвентаризації» про визнання
неправомірним та скасування рішення, -
Позивач ОСОБА_1 21 травня 2013 року
звернулася до суду з позовом до
Красноармійської міської ради
Донецької області третя особа ОСОБА_4,
ПАТ «Державний ощадний банк України»,
КП «Бюро технічної інвентаризації»
про визнання неправомірним та
скасування рішення. У позовній заяві в
обґрунтування своїх вимог позивач
зазначила, що 18 березня 2009 року
виконавчий комітет Красноармійської
міської ради прийняв рішення № 117 «Про
оформлення права власності та поділ
частки в натурі магазину з продажу
товарів по АДРЕСА_1 б/н м.
Красноармійськ», який поділено частки
в натурі та оформлено право власності
на магазин з продажу промтоварів по
АДРЕСА_1 (І -ІІ поверхи): ОСОБА_8 - 3/10
частини на магазин (І поверх), ОСОБА_1 -
3/10 частини на магазин (ІІ поверх). 16
березня 2013 року позивач звернулася до
відповідача з заявою про скасування
зазначеного рішення, як таке, що не
відповідає діючому законодавству та
порушує права третіх осіб. 23 квітня 2013
року позивач отримала відповідь
відповідач від 16.04.2013 року № 01/26-1162, з
повідомленням, що заява про скасування
розглянута та відмовлено у скасуванні
рішення. Позивач вважає, що рішення від
18.03.2009 року № 117 не відповідає ст. 367 ЦК
України та п. 3.10 Інструкції щодо
проведення поділу, виділу та
розрахунку часток об'єктів нерухомого
майна, що є у спільній частковій
власності, які не були враховані при
прийнятті рішення. Позивач вважає, що
ос пореним рішенням порушені права ПАТ
«Державний ощадний банк України»,
оскільки 12.12.2007 року між ним та
позивачем та ОСОБА_4 укладений
іпотечний договір № 1571, предметом
іпотеки якого є нерухоме майно - 3/10, що
належать ОСОБА_4 та 3/10, що належать
ОСОБА_9 на підставі договору
купівлі-продажу. При прийнятті рішення
не отримана згода іпотеко-держателя.
Позивач просив суд визнати
протиправним та скасувати рішення
виконкому Красноармійської міської
ради прийняв рішення № 117 «Про
оформлення права власності та поділ
частки в натурі магазину з продажу
товарів по АДРЕСА_1 б/н м.
Красноармійськ».

Під час судового розгляду позивач
збільшив позовні вимоги і остаточно
просив суд: визнати дії відповідача про
відмову в задоволенні заяви від 16
березня 2013 року про скасування рішення
№ 117 від 18.03.2009 року неправомірними;
визнати протиправним та скасувати
рішення виконкому Красноармійської
міської ради прийняв рішення № 117 «Про
оформлення права власності та поділ
частки в натурі магазину з продажу
товарів по АДРЕСА_1 б/н м.
Красноармійськ»; зобов'язати
відповідача здійснити поворот
виконання рішення № 117 від 18.03.2009 року
шляхом повернення оригіналу договору
купівлі-продажу (ВЕМ № 810805),
посвідченого 28.12.2006 року ОСОБА_10,
приватним нотаріусом
Красноармійського міського
нотаріального округу, зареєстрованого
у реєстрі за № 12534 /а.с. 78 - 82/.

У судове засідання позивач не
з'явилася, надала заяву про розгляд
справи без її участі, доручила свої
інтереси представляти представнику,
підтримала позовні вимоги /а.с. 40/. У
судовому засіданні представник
позивача підтримала заявлений позов,
обґрунтовуючи свою позицію
обставинами, викладеними у позові,
просила позов задовольнити.

У судовому засіданні представник
відповідача позов не визнала, показала,
що виконком діяв у межах своїх
повноважень наданих статтею 30 Закону
України «Про місцеве самоврядування»,
у відповідності Тимчасового положення
про порядок державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно та
Інструкції щодо проведення поділу,
виділу та розрахунку часток об'єктів
нерухомого майна. Виконком рішення від
18.03.2009 року № 117 приймав з урахуванням
особистих заяв ОСОБА_1 від 27.02.2009 року №
10900414 та ОСОБА_4 від 27.02.2009 року № 10900415, в
яких були зазначені поверхи магазину
промислових товарів «Ніка». Зазначила,
що норма статті 367 ЦК України, яка
передбачає укладення договорів про
розподіл нерухомого майна, яке
знаходиться у спільній власності, в
письмовій формі з подальшим їх
нотаріальним посвідченням
доповнюються положенням, що до уваги
можуть братися і відповідні заяви
співвласників, при цьому, не
встановлюючи саму форму такої згоди і
вимоги до її нотаріального
посвідчення, просила відмовити у
задоволенні позову /а.с. 44 - 45/.

У судове засідання третя особа не
з'явилася, надала заяву про розгляд
справи без її участі, доручила свої
інтереси представляти представнику
/а.с. 47/. У судовому засіданні
представник третьої особи ОСОБА_5
показав, що позивач оскарженим
рішенням набула право особистої
власності на 3/10 магазину за своєю
заявою, а тому її права не порушено.
Звернулася до неналежного відповідача,
оскільки отримала відповідь в.о.
міського голови, а до ради не
зверталася. Зазначив що позивач
звернувся за межами строку звернення
до суду за захистом своїх прав, просив
відмовити у задоволенні позову /а.с. 103 -
105/.

У судове засідання представник третьої
особи ПАТ «Державний ощадний банк
України» не з'явився, надали заяву про
розгляд справи без участі
представника, рішення винести на
розсуд суду /а.с. 69/.

У судове засідання представник третьої
особи комунального підприємства «Бюро
технічної інвентаризації» не з'явився,
надали заяву про розгляд справи без
участі представника, рішення винести
на розсуд суду /а.с. 94/.

Судом встановлено, що Виконавчим
комітетом Красноармійської міської
ради 18.03.2009 року прийнято рішення № 117
«Про оформлення права власності та
виділ частки в натурі магазину з
продажу промтоварів по АДРЕСА_1 б/н
Красноармійськ», яким поділив частки в
натурі та оформив право власності на
магазин продажу промтоварів по
АДРЕСА_1, б/н (І-ІІ поверх): ОСОБА_4 - 3/10
частини на магазин продажу промтоварів
(І поверх) по АДРЕСА_1, б/н м.
Красноармійськ; ОСОБА_1 - 3/10 частини на
магазин продажу промтоварів (ІІ поверх)
по АДРЕСА_1, б/н. Погашено свідоцтво про
право власності, видане виконавчим
комітетом Красноармійської міської
ради від 27.12.2005 року; договір
купівлі-продажу, посвідчений ОСОБА_10,
приватним нотаріусом
Красноармійського міського
нотаріального округу Донецької
області від 28.12.2006 року, реєстр 12534 /а.с.
53/.

15.03.2012 року позивач ОСОБА_1 звернулася
до відповідача із заявою про
скасування рішення від 18.03.2009 року № 117
«Про оформлення права власності та
виділ частки в натурі магазину з
продажу промтоварів по АДРЕСА_1 б/н
Красноармійськ», яке не відповідає
законодавству та порушує права третіх
осіб /а.с. 54/.

16.04.2013 року відповідач листом № 01-26-1162
повідомив позивача про неможливість
скасування рішення від 18.03.2009 року № 117
через відсутність заяви ОСОБА_4 /а.с. 55/.

Рішенням виконкому Красноармійської
міської ради від 21.08.2012 року № 104 «Про
розгляд протесту прокурора від 02.02.2012
року № 69-376 вих-12 на рішення виконкому
від 18.03.2009 року № 117» протест прокурора
задоволено частково, скасовано пункт 2
рішення виконкому Красноармійської
міської ради від 18.03.2009 року № 117 «Про
оформлення права власності та виділ
частки в натурі магазину з продажу
промтоварів по АДРЕСА_1 б/н
Красноармійськ» /а.с. 59/.

Відповідно договору купівлі-продажу,
посвідченого 28 грудня 2006 року ОСОБА_10,
приватним нотаріусом
Красноармійського міського
нотаріального округу Донецької
області та зареєстрованому у реєстрі
за № 12534, ОСОБА_4 продала ОСОБА_1 3/10
частини магазину з продажу
промтоварів, розташований м.
Красноармійськ Донецької області,
АДРЕСА_1, буд. б/н, реєстраційний номер
17360665: ? 2-1 торговий зал, ? 2-2 коридор, ? 2-3
туалет, ? 2-4 коридор, ? 2-5 склад, ? 2-6
торгівельний зал, ? 2-7 кабінет, ? 2-8
туалет, ? 2-1 сходова клітка, ? 2-ІІ сходова
клітка, за 55392 гривень. Зареєстрований в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно 30 січня 2007 року /а.с. 60 -
61/.

12 грудня 2007 року ВАТ «Державний ощадний
банк України» уклав з ОСОБА_4 та ОСОБА_1
іпотечний договір № 1571 за яким
іппотекодавці передали в іпотеку
іпотекодержателю у якості
забезпечення виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором №
1571 від 12.12.2007 року 3/5 частини магазину
промислових товарів (реєстраційний
номер 17360665) / а.с. 62 - 64/.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та Законами
України.

Суб'єкти публічного права мають право
здійснювати свої повноваження лише в
межах встановлених границь та
повноважень. Тобто діє принцип «можна
тільки те, що дозволено». Для
публічного права характерний
специфічний юридичний порядок «влади -
підпорядкування», згідно якого
управління повинно здійснювати точну
реалізацію вказівок влади, а всі інші
особи - підпорядкуватися їм.
Повноваження відповідача визначені
законом та носять імперативний
характер.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Підпунктом 10 пункту б статті 30 Закону
України «Про місцеве самоврядування»
від 21 травня 1997 року280/97-ВР, в редакції
на час прийняття спірного рішення, до
відання виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належать
делеговані повноваження: облік та
реєстрація відповідно до закону
об'єктів нерухомого майна незалежно
від форм власності.

Відповідно п. 6.1 Тимчасового положення
про порядок державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно,
затверджене наказом Міністерства
юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 (у
редакції наказу Міністерства юстиції
України від 28 січня 2003 р. N 6/5),
зареєстроване в Міністерстві юстиції
України 18 лютого 2002 р. за N 157/6445, в
редакції на час прийняття спірного
рішення, оформлення права власності на
об'єкти нерухомого майна провадиться з
видачею свідоцтва про право власності:
а) органами місцевого самоврядування: у
разі виділення окремого будинку зі
складу об'єкта нерухомого майна, що
складається із двох або більше
будинків (будівель); також фізичним та
юридичним особам на підставі
документів, установлених
законодавством, які підтверджують їх
право власності на об'єкти нерухомого
майна, крім правовстановлювальних
документів, передбачених у додатку 1 до
пункту 2.1 Тимчасового положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно. Пунктом 1 додатку
встановлений Перелік
правовстановлювальних документів, на
підставі яких проводиться реєстрація
прав власності на об'єкти нерухомого,
зокрема: 1. Договори, за якими
відповідно до законодавства
передбачається перехід права
власності, зокрема купівлі-продажу,
міни, дарування, довічного утримання,
лізингу, предметом яких є нерухоме
майно, про припинення права на аліменти
для дитини у зв'язку з передачею права
власності на нерухоме майно, договори
про задоволення вимог
іпотекодержателя, договори про виділ у
натурі частки нерухомого майна, про
поділ нерухомого майна, що є в спільній
частковій чи спільній сумісній
власності.

Згідно пункту 1.1. Інструкція щодо
проведення поділу, виділу та
розрахунку часток об'єктів нерухомого
майна, затвердженої наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 18 червня 2007 р. N 55 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 6 липня 2007 р. за N 774/14041 визначає
порядок проведення робіт з поділу,
виділу та розрахунку часток житлових
будинків, будівель, споруд, іншого
нерухомого майна (далі - об'єкти
нерухомого майна), крім земельних
ділянок, та застосовується бюро
технічної інвентаризації (далі - БТІ)
при підготовці проектних документів
щодо можливості проведення робіт з
поділу, виділу та розрахунку часток
об'єктів нерухомого майна. 1.2. Поділ та
виділ частки в натурі здійснюється
відповідно до законодавства з наданням
Висновку щодо технічної можливості
поділу об'єкта нерухомого майна
(додаток 1) або Висновку щодо технічної
можливості виділу в натурі частки з
об'єкта нерухомого майна (додаток 2). 3.10.
БТІ готує Висновок щодо технічної
можливості виділу в натурі частки з
об'єкта нерухомого майна (додаток 2) для
укладення договору про виділ в натурі
частки з об'єкта нерухомого майна або
договору про виділ частки з об'єктів
нерухомого майна, що є у спільній
частковій власності.

Враховуючи ці вимоги законодавства і,
незважаючи на спільне звернення
позивача та третьої особи до
відповідача із питанням про виділення
частки в їх спільній власності,
відповідач прийняв оскаржене рішення
за межами владних повноважень наданих
Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні», всупереч
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації прав власності на
нерухоме майно та Інструкції щодо
проведення поділу, виділу та
розрахунку часток об'єктів нерухомого
майна, у зв'язку з чим позовна вимога
про скасування рішення № 117 від 18
березня 2009 року «Про оформлення права
власності та поділ частки в натурі
магазину з продажу промтоварів по
АДРЕСА_1 б/н м. Красноармійськ» підлягає
задоволенню.

Крім того відповідно до статті 638 ЦК
України договір вважається укладеним,
коли мiж сторонами в потрiбнiй в
належному випадку формі досягнута
угода з усіх істотних умов.

Відповідно до статті 209 ЦК України
правочин, який вчинений у письмовій
формі, підлягає нотаріальному
посвідченню лише у випадках,
встановлених законом або домовленістю
сторін. На вимогу фізичної або
юридичної особи будь-який правочин з
її участю може бути нотаріально
посвідчений.

Згідно статті 367 ЦК України майно, що є у
спільній частковій власності, може
бути поділене в натурі між
співвласниками за домовленістю між
ними. У разі поділу спільного майна між
співвласниками право спільної
часткової власності на нього
припиняється. Договір про поділ
нерухомого майна, що є у спільній
частковій власності, укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню.

Відповідно до статті 220 ЦК України у
разі недодержання сторонами вимоги
закону про нотаріальне посвідчення
договору такий договір є нікчемним.
Якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами,
і відбулося повне або часткове
виконання договору, але одна із сторін
ухилилася від його нотаріального
посвідчення, суд може визнати такий
договір дійсним. У цьому разі
наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Згідно частини 2 статті 215 ЦК України
недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Тобто, у набувача право власності, у
тому числі на магазин, виникає з
моменту нотаріального посвідчення
договору купівлі-продажу або з моменту
набрання законної сили рішення суду
про визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним.

Причому, у зв'язку з недодержанням
вимог закону про нотаріальне
посвідчення правочину, договір може
бути визнано дійсним виключно з
наведених вище підстав, оскільки інші
вимоги щодо визнання договорів
дійсними, не відповідають можливим
способам захисту цивільних прав та
інтересів.

Сторони не зверталися до суду з вимогою
про визнання дійсним договору поділу
майна, що є у спільній частковій
власності і судом під час розгляду
справи по суті факту ухилення будь-якої
сторони у даному правочині не
встановлено. Відповідач прийняв
оскаржене рішення з перевищенням своїх
повноважень і мав можливість за
зверненням позивача з відповідною
заявою скасувати нікчемний правочин,
оформлений рішенням № 117 від 18 березня
2009 року, тому суд вважає, що вимога
позивача про визнання неправомірною
відмови виконавчого комітету
Красноармійської міської ради в
задоволенні заяви від 15 березня 2013 року
про скасування рішення виконавчого
комітету Красноармійської міської
ради № 117 від 18 березня 2009 року підлягає
задоволенню.

Відповідно статті 216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.
Правові наслідки, передбачені
частинами першою та другою цієї статті,
застосовуються, якщо законом не
встановлені особливі умови їх
застосування або особливі правові
наслідки окремих видів недійсних
правочинів. Правові наслідки
недійсності нікчемного правочину, які
встановлені законом, не можуть
змінюватися за домовленістю сторін.
Вимога про застосування наслідків
недійсності нікчемного правочину може
бути пред'явлена будь-якою
заінтересованою особою. Суд може
застосувати наслідки недійсності
нікчемного правочину з власної
ініціативи.

Рішення виконавчого комітету
Красноармійської міської ради № 117 від
18 березня 2009 року «Про оформлення права
власності та поділ частки в натурі
магазину з продажу промтоварів по
АДРЕСА_1 б/н м. Красноармійськ» є
нікчемним і не має правових наслідків.
Договір купівлі-продажу, посвідчений 28
грудня 2006 року ОСОБА_10, приватним
нотаріусом Красноармійського міського
нотаріального округу Донецької
області та зареєстрованому у реєстрі
за № 12534 частини магазину продажу
промтоварів між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є
чинним. Враховуючи ці обставини, суд
вважає вимогу позивача про
зобов'язання відповідача здійснити
поворот виконання рішення № 117 від
18.03.2009 року шляхом повернення оригіналу
договору купівлі-продажу (ВЕМ № 810805),
посвідченого 28.12.2006 року ОСОБА_10,
приватним нотаріусом
Красноармійського міського
нотаріального округу, зареєстрованого
у реєстрі за № 12534 такою, що не підлягає
задоволенню.

Суд не приймає до уваги посилання
представника третьої особи на пропуск
строку звернення до суду, оскільки у
відповідності до пункту 4 частини 1
статті 268 Цивільного кодексу України
позовна давність не поширювалася на
вимоги власника або іншої особи про
визнання незаконним правого акту
органу місцевого самоврядування, яким
порушено його право власності або інше
речове право. Положення цієї норми було
виключено Законом України «Про
внесення змін до деяких законів
України щодо вдосконалення порядку
здійснення судочинства» № 4176-VІ від
20.12.2011 року, які набули чинності 15.01.2012
року. Але відповідно п. 5 Розділу ІІ
Прикінцевих та перехідних положень
цього Закону встановлено, що протягом
трьох років з набрання чинності цим
Законом особа має право звернутися до
суду з позовом про: 3) визнання
незаконним правового акту органу
державної влади, органу влади
Автономної республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, яким
порушено право власності або інше
речове право особи. Таким чином раніше
діюче законодавство надавало
можливість без обмеження строку
звертатися до суду із вимогами про
оскарження відповідних актів
місцевого самоврядування, зміни, які
відбулися у законодавстві не
застосовуються протягом трьох років,
тобто в межах спірних правовідносин
позивач не є такою, що пропустила строк
звернення до суду з позовними вимогами
про захист її прав щодо оскарження
рішення виконкому місцевого органу
самоврядування.

З урахуванням викладеного суд вважає,
що позовні вимоги позивача підлягають
частковому задоволенню.

На підставі ст. 19 Конституції України,
статті 30 Закону України «Про місцеве
самоврядування» від 21 травня 1997
року280/97-ВР, Тимчасового положення про
порядок державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно та
Інструкції щодо проведення поділу,
виділу та розрахунку часток об'єктів
нерухомого майна та керуючись ст.ст. 11,
71, 72, 86, 94, 97, 98, 128, 158 - 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати неправомірною відмову
виконавчого комітету Красноармійської
міської ради про відмову в задоволенні
заяви від 15 березня 2013 року про
скасування рішення виконавчого
комітету Красноармійської міської
ради № 117 від 18 березня 2009 року «Про
оформлення права власності та поділ
частки в натурі магазину з продажу
промтоварів по АДРЕСА_1 б/н м.
Красноармійськ».

Визнати протиправним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Красноармійської міської ради № 117 від
18 березня 2009 року «Про оформлення права
власності та поділ частки в натурі
магазину з продажу промтоварів по
АДРЕСА_1 б/н м. Красноармійськ».

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку.

Постанова суду вступає в законну
силу після закінчення терміну подачі
апеляційної скарги, яка подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Красноармійський міськрайонний суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
В.О. Коваленко