Справа № 2а-14/11
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 р.
Справа № 111389/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді -
Заверухи О.Б.,

суддів -
Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційні
скарги Управління праці та соціального
захисту населення Підгаєцької
райдержадміністрації та ОСОБА_1 на
постанову Шумського районного суду
Тернопільської області від 01 лютого 2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Підгаєцької
райдержадміністрації про зобов'язання
нарахувати та виплатити щорічну
допомогу на оздоровлення, особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи,

ВСТАНОВИВ :

09.12.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Підгаєцької
райдержадміністрації про зобов'язання
перерахувати та виплатити щорічну
допомогу на оздоровлення з 2005 року,
посилався на те, що він є учасником
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи другої категорії, має право
на щорічну допомогу на оздоровлення в
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат, відповідно до вимог статті 48
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Постановою Шумського районного суду
Тернопільської області від 01 лютого 2011
року вищевказаний позов задоволено
частково. Зобов'язано Управління праці
та соціального захисту населення
Підгаєцької райдержадміністрації
нарахувати та виплатити на користь
ОСОБА_1 належну йому щорічну допомогу
на оздоровлення за 2010 рік у згідно
статті 48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Не погодившись із винесеним рішенням,
його оскаржили Управління праці та
соціального захисту населення
Підгаєцької райдержадміністрації та
ОСОБА_1, вважають, що судом при
винесенні рішення допущено
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Позивач просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
винести нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі, відповідач просить
скасувати рішення першої інстанції та
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Відповідач звертає увагу на те, що
стягнення коштів з управління є
неможливим, оскільки у разі, якщо
застосування пільг, компенсацій та
гарантій для певних категорій
громадян, у тому числі виплата допомога
на оздоровлення потребує фінансування
за рахунок коштів Державного бюджету
України, його обсяги не можуть
визначатися будь-яким іншим законом,
крім закону про Державний бюджет
України.

Особи, які беруть участь в справі, в
судове засідання апеляційного суду не
з'явилися, хоч були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, тому на підставі п.
2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційних скарг у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційні скарги
задоволенню не підлягають.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач є визнаний особою яка є
учасником ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи другої
категорії, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1 від 13.11.1992
року, та має право на отримання
щорічної допомоги на оздоровлення.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частинами 5, 7 статті 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» щорічна
допомога на оздоровлення виплачується
громадянам за місцем їх проживання
органами соціального захисту
населення та розмір мінімальної
заробітної плати визначається на
момент виплати.

За конституційними нормами, виходячи з
пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що при визначенні розміру
щорічної допомоги на оздоровлення, що
передбачена Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», необхідно
керуватися ст.48 вище вказаного Закону,
а не постановою Кабінету Міністрів
України №562 від 12.07.2005 року «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», що була
чинною на час виплати даної допомоги у
2010 році. А відтак призначення і виплата
допомоги на оздоровлення повинна була
здійснюватися виходячи з її розміру, що
становить по Закону, зокрема для
учасників ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи віднесеним
до другої категорії - п'ять мінімальних
заробітних плат.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання про
підставність позовних вимог ОСОБА_1
щодо нарахування та виплати щорічної
допомоги на оздоровлення за 2010 рік.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості виплати
щорічної допомоги на оздоровлення у
передбаченому ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» розмірі
колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія
вважає, що доводи апеляційних скарг в
цілому суттєвими не являються і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст. 160, ст. 195, 197, 198, ст. 200, ст. 205,
ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційні скарги Управління праці та
соціального захисту населення
Підгаєцької райдержадміністрації та
ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а
постанову Підгаєцького районного
суду Тернопільської області від 01
лютого 2011 року у справі № 2-а-14/11- без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.Б. Заверуха

Судді:
А.Р. Курилець

О.І. Мікула