Справа № 872/16094/13
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2014 рокусправа № 804/8743/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Кругового О.О.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О.

за участю представника позивача:
ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті
Дніпропетровську апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 14.10.2013 року
у справі № 804/8743/13-а за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до П'ятихатської
районної державної адміністрації,
третя особа ОСОБА_3 про визнання
протиправним та скасування
розпорядження -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
П'ятихатської районної державної
адміністрації, (далі - Відповідач),
третя особа ОСОБА_3 в якому просив
визнати протиправним та скасувати
розпорядження голови П'ятихатської
районної державної адміністрації від
29.12.2012 року №839-р-12 «Про надання дозволу
гр. ОСОБА_3 на розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок в оренду для ведення
фермерського господарства із земель
запасу сільськогосподарського
призначення на території
Івашинівської сільської ради» в
частині надання дозволу гр. ОСОБА_3 на
розроблення проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у розмірі
23,5 га. на яких розташовані багаторічні
насадження (сад - яблуні плодоносної (в
стадії рекультивації), що належать гр.
ОСОБА_2

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, розпорядження голови
П'ятихатської РДА від 29.12.2012 року №839-р-12
в частині надання дозволу гр. ОСОБА_3 на
розроблення проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок в оренду
площею 23,5 га. багаторічних насаджень
для ведення фермерського господарства
із земель запасу
сільськогосподарського призначення на
території Івашинівської сільської
ради, прийнято без врахування п.3 ст.123
Земельного кодексу України та з
порушенням вимог си.179, 183, 187 ЦК України.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
14.10.2013 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

ОСОБА_2, не погодившись з рішенням
адміністративного суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
звернулася з апеляційною скаргою, в
якій просить постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 14.10.2013 року
скасувати та прийняти нове судове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
суд першої інстанції при винесенні
спірної постанови не було встановлено
та в повній мірі досліджені наявні в
матеріалах справи документи, а саме
всупереч ст. 71 КАС України, Відповідач
по справі не навів жодного правового
доводу щодо відмови в наданні
розпорядження на розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок за зверненням Позивача.

На думку заявника апеляційної скарги,
багаторічні насадження - це земельна
ділянка з розташованими на ній
насадженнями. Багаторічні насадження
не можуть розглядатися як окремий
об'єкт відносин права власності на
земельну ділянку, оскільки насадження
та земельна ділянка під ними є одним
цілим об'єктом - земельною ділянкою,
яка, у відповідності до вищезазначених
нормативно-правових актів, має назву
«багаторічні насадження».

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції при прийнятті
оскаржуваного судового рішення норм
матеріального та процесуального права,
суд вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню за наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами, що 10.07.2008 року
Спеціалізованою товарною біржею
«Криворізька» в особі брокера Шостак
О.В., що діє на підставі
договору-доручення №077-А від 10.07.2008
року від імені та в інтересах ЗАТ
«Золота Ера» (Продавець) та
Спеціалізованою товарною біржею
«Криворізька» в особі брокера
Ставніченко Т.В., що діяв на підставі
договору-доручення №077-Б від 10.07.2008
року від імені та в інтересах ОСОБА_2
(Покумець), укладено договір
купівлі-продажу реєстраційний №077,
відповідно до якого Продавець продав, а
покупець купив сад - яблуні
плодоносної (в стадії рекультивації),
що розташований на загальній площі 23,5
га.

11.07.2008 року в.о. голови правління ЗАТ
«Золота Ера» передав, а ОСОБА_2 прийняв
відповідно до умов договору
купівлі-продажу №077 від 10.07.2008 року
багаторічні плодові насадження
загальною площею 23,5 га., на загальну
суму 2000,00 грн..

Голова П'ятихатської районної
державної адміністрації видав
розпорядження від 29.12.2012 року №839-р-12,
відповідно до якого громадянину ОСОБА_3
було надано дозвіл на розроблення
проектів проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок в оренду
площею 402,0 га. багаторічних насаджень
для ведення фермерського господарства
із земель запасу
сільськогосподарського призначення на
території Івашинівської сільської
ради.

Протиправність винесення
Розпорядження від 29.12.2012 року №839-р-12 є
предметом спору, переданого до
апеляційного суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що наявність у позивача договору
купівлі-продажу від 10.07.2008 року №077, у
відповідності з яким позивач придбав
сад - яблуні плодоносної, що
розташований на спірній земельній
ділянці, не є належним доказом
приналежності йому цієї ділянки, а
також не вказує на наявність законних
підстав для знаходження на ній
зазначених зелених насаджень.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з зазначеними висновками
суду першої інстанції з огляду на
наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом,
або за результатами аукціону.

Згідно зі ст..125 Земельного Кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Статтею 126 Земельного кодексу України
право власності, користування
земельною ділянкою оформлюється
відповідно до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ст..3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» (далі -
Закон № 1952-IV) державна реєстрація прав
є обов'язковою. Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав. Держава гарантує
достовірність зареєстрованих прав на
нерухоме майно та їх обтяжень. Права на
нерухоме майно та їх обтяження, які
підлягають державній реєстрації
відповідно до цього Закону, виникають з
моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст..26 Закону № 1952-IV записи
до Державного реєстру прав вносяться
на підставі прийнятого рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень.

Згідно з ч.1 ст. 28 Закону № 1952-IV
інформація з Державного реєстру прав
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень надається у формі витягу,
інформаційної довідки та виписки.

Зміст зазначених правових норм вказує
на те, що право власності, користування
земельною ділянкою виникає з моменту
реєстрації такої ділянки в Державному
реєстрі прав, на підставі прийнятого
рішення. Державна реєстрація є
обов'язковою. Інформація про
реєстрацію прав видається зокрема у
формі витягу.

За таких обставин посилання позивача
на п.4 ГОСТУ 26640-85 «Землі. Терміни та
визначення» під сільськогосподарське
угіддя визначено земельні угіддя, які
систематично використовуються для
отримання сільськогосподарської
продукції є необґрунтованим та
висновки позивача щодо того, що
багаторічні посадження - це насапмеред
земельна ділянка є безпідставними та
необґрунтованими.

Відповідно до ст..70 КАС України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Тобто, належним підтвердженням
приналежності земельної ділянки
певній особі є наявність державної
реєстрації права власності, права
постійного користування чи права
оренди земельної ділянки, що має
підтверджуватися зокрема витягом з
Державного реєстру прав.

Доказів, що підтверджують наявність
права власності на земельну ділянку
заявником апеляційної скарги до суду
надано не було.

З огляду на викладене, апеляційний суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо того, що наявність у
позивача договору купівлі-продажу від
10.07.2008 року №077, не є належним доказом
приналежності йому цієї ділянки, а
також не вказує на наявність законних
підстав для знаходження на ній
зазначених зелених насаджень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
оскаржувана постанова
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 14.10.2013 року
є законною і обґрунтованою, а підстави
для її скасування відсутні.

На підставі наведеного, керуючись, ч.3
ст. 160, ст. 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
14.10.2013 року у справі № 804/8743/13-а -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів шляхом
подання касаційної скарги.

Головуючий:
О.О. Круговий

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко