Справа № 803/873/14
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2014 року Справа № 803/873/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Валюха В.М.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Колективного підприємства «Ковельбуд»
до Відділу державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції про визнання
нечинною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Колективне підприємство «Ковельбуд»
(далі - КП «Ковельбуд», позивач)
звернулося з адміністративним позовом
до Відділу державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції (далі - ВДВС
Ковельського МРУЮ, відповідач) про
визнання нечинними та скасування
постанов про стягнення з боржника
виконавчого збору від 25.04.2014 року та про
арешт коштів боржника від 25.04.2014 року.

До початку розгляду справи по суті
представник позивача подав заяву про
зміну позовних вимог, у якій просив
визнати нечинною та скасувати
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору від 25.04.2014 року (а. с.
69).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
постановою головного державного
виконавця ВДВС Ковельського МРУЮ
Мацюха Д.Ю. від 15.04.2014 року відкрите
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа Волинського
окружного адміністративного суду №
286/2014 від 09.04.2014 року про стягнення з КП
«Ковельбуд» заборгованості в сумі
100795,40 грн., яка виникла зі сплати
фактичних витрат Пенсійного фонду на
виплату і доставку пільгових пенсій за
період з 27.10.2010 року по 18.07.2011 року. 17.04.2014
року позивач звернувся до Волинського
окружного адміністративного суду із
заявою про розстрочення виконання
рішення суду, одночасно копію заяви
надіславши до ВДВС Ковельського МРУЮ.
Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 29.04.2014 року
заяву про розстрочення виконання
рішення суду було задоволено.

25.04.2014 року головний державний
виконавець ВДВС Ковельського МРУЮ
Мацюх Д.Ю. виніс постанову про
стягнення з боржника виконавчого
збору, якою стягнув з КП «Ковельбуд»
виконавчий збір у розмірі 10079,54 грн.

Позивач вважає, що оскаржувана
постанова про стягнення з боржника
виконавчого збору від 25.04.2014 року є
незаконною, оскільки позивач в межах
строку для добровільного виконання
рішення суду звернувся із заявою про
його розстрочення, яка була задоволена
судом, відтак, позивач не зобов'язаний
перераховувати повну суму боргу. Крім
того, державний виконавець не проводив
ніяких заходів з примусового виконання
рішення суду.

Позивач, з урахуванням заяви про зміну
позовних вимог (а. с. 69), просить визнати
нечинною та скасувати постанову про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 25.04.2014 року.

В поданих до суду письмових
запереченнях проти позову від 22.05.2014
року № 10784/9 (а. с. 41-42) представник
відповідача адміністративний позов не
визнав та просить відмовити у його
задоволенні з тих підстав, що
оскаржувана постанова винесена з
дотриманням вимог статті 28 Закону
України «Про виконавче провадження», а
подання позивачем заяви про
розстрочення виконання рішення суду не
є підставою для зупинення виконавчого
провадження чи скасування
оскаржуваної постанови.

В судовому засіданні 27.05.2014 року
представник позивача адміністративний
позов підтримав з підстав, викладених у
позовній заяві, просить його
задовольнити, та додатково пояснив, що
позивач звернувся до суду із заявою про
розстрочення виконання рішення суду
лише після відкриття виконавчого
провадження, оскільки не отримав у
встановленому порядку копію ухвали
Львівського апеляційного
адміністративного суду. Крім того,
оскаржувана постанова не відповідає
вимогам частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (КАС України).

Представник відповідача в судовому
засіданні 27.05.2014 року адміністративний
позов не визнав з підстав, викладених у
письмових запереченнях проти позову,
та просить відмовити у його
задоволенні.

В подальшому до судового засідання,
призначеного на 14:30 30.05.2014 року, особи,
які беруть участь у справі, заявили
письмові клопотання про розгляд справи
за їх відсутності (а. с. 79-81).

Відповідно до частини четвертої статті
122 Кодексу адміністративного
судочинства України (КАС України)
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами. Як передбачено
частиною першою статті 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Таким чином, оскільки до судового
засідання особи, які беруть участь у
справі, подали клопотання про розгляд
справи за їх відсутності, а дану справу
можливо розглянути і вирішити на
основі наявних матеріалів, тому за
відсутності перешкод для розгляду
справи суд приходить до висновку, що
судовий розгляд справи необхідно
здійснювати в порядку письмового
провадження, без фіксування
адміністративного процесу технічними
засобами.

Дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов, з урахуванням
заяви про зміну позовних вимог, слід
задовольнити повністю з таких мотивів
та підстав.

Судом встановлено, що постановою
Волинського окружного
адміністративного суду від 11.08.2011 року,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 18.02.2014 року, у справі № 2а/0370/1957/11 за
позовом УПФУ в м. Ковелі до КП
«Ковельбуд» про стягнення
заборгованості адміністративний позов
задоволено, стягнуто з КП «Ковельбуд»
заборгованість в сумі 100795,40 грн., яка
виникла зі сплати фактичних витрат
Пенсійного фонду на виплату і доставку
пільгових пенсій за період з 27.10.2010 року
по 18.07.2011 року.

09.04.2014 року Волинським окружним
адміністративним судом видано
виконавчий лист № 286 на виконання
постанови суду від 11.08.2011 року (а. с. 46),
який був поданий стягувачем УПФУ в м.
Ковелі та Ковельському районі до ВДВС
Ковельського МРУЮ згідно із заявою від
10.04.2014 року № 2969/09-22 та зареєстрований
за вхідним № 3080/04-37/9 від 15.04.2014 року (а. с.
45).

Постановою головного державного
виконавця ВДВС Ковельського МРУЮ
Мацюха Д.Ю. від 15.04.2014 року відкрите
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа Волинського
окружного адміністративного суду №
286/2014 від 09.04.2014 року про стягнення з КП
«Ковельбуд» заборгованості в сумі
100795,40 грн., яка виникла зі сплати
фактичних витрат Пенсійного фонду на
виплату і доставку пільгових пенсій за
період з 27.10.2010 року по 18.07.2011 року,
встановлено боржнику КП «Ковельбуд»
строк для добровільного виконання до
22.04.2014 року (а. с. 47). Вказану постанову
представник позивача отримала 16.04.2014
року, що підтверджується відміткою на
супровідному листі від 15.04.2014 року №
8621/9 (а. с. 48).

25.04.2014 року головний державний
виконавець ВДВС Ковельського МРУЮ
Мацюх Д.Ю. виніс постанову про
стягнення з боржника виконавчого
збору, у якій зазначено, що боржником у
наданий строк виконавчий лист по
справі № 2а/0370/1957/11 не виконано, тому на
підставі статті 28 Закону України «Про
виконавче провадження» постановлено
стягнути з боржника КП «Ковельбуд»
виконавчий збір у розмірі 10079,54 грн. (а.
с. 51).

Крім того, судом встановлено, що 17.04.2014
року за вхідним № 1896/04.36/9 у ВДВС
Ковельського МРУЮ було зареєстровано
заяву КП «Ковельбуд», адресовану
Волинському окружному
адміністративному суду про розстрочку
виконання рішення суду по справі №
2а/0370/1957/11 (а. с. 49-50).

Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 29.04.2014 року
у справі № 2а/0370/1957/11 заяву задоволено
частково, розстрочено виконання
постанови Волинського окружного
адміністративного суду від 11.08.2011 року
на 36 місяців, починаючи з червня 2014 року
по травень 2017 року включно у розмірі
2799,87 грн. кожного місяця (а. с. 63).

Згідно із частиною другою статті 17 КАС
України юрисдикція адміністративних
судів поширюються на публічно-правові
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Частиною третьою статті 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до частин першої, другої
статті 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку суду, відповідач не довів
правомірність оскаржуваної в даній
адміністративній справі постанови, з
огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої
статті 25 Закону України «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999 року № 606-ХІV (з
наступними змінами та доповненнями)
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Згідно із частиною першою статті 28
цього ж Закону у разі невиконання
боржником рішення майнового характеру
у строк, встановлений частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
його виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом.

Разом з тим, частинами першою, другою,
четвертою статті 36 вказаного Закону
передбачено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, державний
виконавець за власною ініціативою чи
за заявою сторін, а також самі сторони
мають право звернутися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про відстрочку або розстрочку
виконання, а також про встановлення або
зміну способу і порядку виконання.
Питання про відстрочку або розстрочку
виконання, встановлення чи зміну
способу і порядку виконання
розглядається судом у встановлений
законом строк. Відповідне рішення може
бути оскаржене у встановленому законом
порядку. Рішення про розстрочку
виконується в частині та у строки,
встановлені цим рішенням.

Як визначено частинами першою, другою
статті 263 КАС України, за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду. Суд розглядає
питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням державного
виконавця або сторони виконавчого
провадження, що звернулися із поданням
(заявою), та осіб, які беруть участь у
справі, та у виняткових випадках може
відстрочити або розстрочити виконання,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення.

Крім того, згідно із частиною першою
статті 11 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як встановлено судом, КП «Ковельбуд»,
відразу після отримання постанови про
відкриття виконавчого провадження від
15.04.2014 року, реалізувало своє право на
звернення до суду із заявою про
розстрочення виконання рішення суду та
своєчасно, а саме 17.04.2014 року повідомило
ВДВС Ковельського МРУЮ про подання
такої заяви до суду (а. с. 49-50). При цьому,
як слідує із матеріалів справи №
2а/0370/1957/11, ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 18.02.2014 року, якою залишено без змін
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 11.08.2011 року,
не було направлено на адресу КП
«Ковельбуд» рекомендованим листом з
повідомленням про вручення (а. с. 86-87), що
також підтверджується листом Центру
поштового зв'язку № 4 Волинської
дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 29.05.2014
року № 275 (а. с. 84), у зв'язку з чим КП
«Ковельбуд» було позбавлено
можливості звернутися до суду із
заявою про розстрочення виконання
рішення суду відразу після набрання
судовим рішенням законної сили.

На думку суду, оскаржувана постанова
головного державного виконавця ВДВС
Ковельського МРУЮ Мацюха Д.Ю. про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 25.04.2014 року не відповідає критеріям,
визначеним частиною третьою статті 2
КАС України, а також вимогам частини
першої статті 11, статті 36 Закону
України «Про виконавче провадження»,
оскільки будучи повідомленим про
звернення боржника КП «Ковельбуд» до
суду із заявою про розстрочення
виконання рішення суду у зв'язку із
наявністю обставин, що ускладнюють
його виконання, державний виконавець
до прийняття судом рішення із
вказаного питання передчасно виніс
зазначену постанову про стягнення з КП
«Ковельбуд» виконавчого збору, у
зв'язку з чим вказану постанову не
можна вважати такою, що прийнята
обґрунтовано (тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення), безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, пропорційно (зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення).

Крім того, на думку суду, у системному
взаємозв'язку частини першої статті 28
та частини четвертої статті 36 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчий збір не може бути стягнутий
з боржника у випадку розстрочення
судом виконання рішення суду, якщо
рішення про розстрочку виконується в
частині та у строки, встановлені цим
рішенням.

З ухвали Волинського окружного
адміністративного суду від 29.04.2014 року,
яка набрала законної сили, слідує, що
виконання постанови Волинського
окружного адміністративного суду від
11.08.2011 року розстрочено на 36 місяців,
починаючи з червня 2014 року по травень
2017 року включно у розмірі 2799,87 грн.
кожного місяця (а. с. 63), тобто, на час
розгляду цієї справи строк виконання
постанови суду від 11.08.2011 року,
визначений ухвалою суду від 29.04.2014 року,
ще не настав.

При вирішенні питання щодо того, чи
державний виконавець при винесенні
оскаржуваної постанови про стягнення
виконавчого збору діяв неупереджено та
добросовісно суд також враховує, що в
інших справах даної категорії
Волинським окружним адміністративним
судом приймалися ухвали про
розстрочення виконання судового
рішення (а. с. 94-100), про що відповідачеві
було відомо.

З урахуванням наведених норм чинного
законодавства України та встановлених
обставин справи, виходячи із наданих
статтею 162 КАС України суду
повноважень, позовні вимоги про
визнання нечинною та скасування
постанови головного державного
виконавця ВДВС Ковельського МРУЮ
Мацюха Д.Ю. про стягнення з боржника
виконавчого збору від 25.04.2014 року ВП №
43004945 підлягають до задоволення шляхом
прийняття постанови про визнання її
протиправною та скасування.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС
України на користь позивача слід
присудити з Державного бюджету України
судовий збір в розмірі 182,70 грн.,
сплачений квитанцією № ПН10317 від 16.05.2014
року (а. с. 25).

Керуючись статтями 41, 122, 162, 163, 181
Кодексу адміністративного судочинства
України, на підставі Закону України
«Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправною та скасувати
постанову головного державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Ковельського
міськрайонного управління юстиції
Мацюха Д.Ю. про стягнення з боржника
виконавчого збору від 25 квітня 2014 року
ВП № 43004945.

Присудити з Державного бюджету України
на користь Колективного підприємства
«Ковельбуд» судовий збір в розмірі 182
гривні 70 копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
В.М.Валюх