Справа № 802/1343/14-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 травня 2014 р. справа №
802/1343/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Дончика Віталія Володимировича,

за участю:

секретаря судового засідання:
Медвідь І.О.,

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача:
Нечиталюка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до прокуратури
Мурованокуриловецького району
Вінницької області про визнання дій та
рішення протиправними, зобов'язання
вчинити певні дії

в с т а н о в и в:

В квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з позовом до прокуратури
Мурованокуриловецького району
Вінницької області про визнання дій,
які пов'язані із розглядом заяви про
проведення перевірки з питань
додержання і застосування законів у
Мурованокуриловецькій селищній раді
протиправними, визнання протиправним
рішення про відмову у задоволенні
заяви про проведення перевірки,
зобов'язання провести додаткову
перевірку заяви.

В обґрунтування своїх вимог, позивач
зазначав, що в лютому 2014 року він
звернувся із письмовою заявою до
прокуратури Мурованокуриловецького
району Вінницької області з проханням
провести перевірку з питань додержання
і застосування законів службовими
особами Мурованокуриловецької
селищної ради, в порядку визначеному п.
2 ч. 1 та ч. 2 ст.19 Закону України «Про
прокуратуру» і п.п. 1.4 та 2.1 Положення
про порядок проведення органами
прокуратури перевірок при здійсненні
нагляду за додержанням і застосуванням
законів, затвердженого наказом
Генерального прокурора України № 111
від 12.11.2012 року. 18.03.2014 року за вих.. № 68-656
вих. 14 прокуратурою
Мурованокуриловецького району
Вінницької області, за результатами
розгляду заяви, на адресу позивача було
направлено відповідь, якою позивачу
відмовлено в її задоволенні. На думку
позивача, дії відповідача під час
проведення вказаної перевірки та
рішення про відмову у задоволенні його
заяви, яке оформлене листом за вих.. №
68-656 вих. від 18.03.2014р., суперечать вимогам
діючого законодавства України, а тому
такі дії та рішення повинні бути
визнані протиправними.

В судовому засіданні позивач підтримав
заявлені позовні вимоги у повному
обсязі та надав суду пояснення, що
відтворюють зміст позовної заяви.

Представник відповідача в судовому
засіданні не погодився із заявленими
позовними вимогами, зазначив, що
прокуратура діяла згідно із нормами
чинного законодавства, на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, а тому адміністративний позов
не підлягає задоволенню. Зокрема,
вказував, що під час розгляду заяви
ОСОБА_1, прокуратура діяла відповідно
до Інструкції про порядок розгляду і
вирішення звернень та особистого
прийому в органах прокуратури України,
затвердженої наказом Генерального
прокурора України від 21.06.2011р. № 9гн.
Положення вказаної Інструкції не
передбачають прийняття прокуратурою
будь-яких процесуальних документів, з
огляду на що посилання ОСОБА_1 на
недотримання порядку розгляду його
заяви є безпідставними.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, повно, всебічно,
об'єктивно дослідивши надані у справу
докази, надавши їм юридичну оцінку, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 24.02.2014р. за вх. №
65-09 ОСОБА_1 звернувся із письмовою
заявою до прокуратури
Мурованокуриловецького району
Вінницької області з проханням
провести перевірку за фактом
додержання і застосування законів
службовими особами
Мурованокуриловецької селищної ради.
До заяви позивачем також долучено
копію постанови Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 25.12.2013р. по справі № 139/904/13-а, яка
набрала законної сили, в змісті якої
встановлено недодержання службовими
особами Мурованокуриловецької
селищної ради законів при розгляді
заяви ОСОБА_1 щодо приватизації
квартири АДРЕСА_1 від 09.04.2013р.

Листом за вих. №68-656 вих. 14 від 18.03.2014р.
прокуратура Мурованокуриловецького
району Вінницької області повідомила
позивача, що за результатами перевірки
встановлено, що проект рішення 34 сесії 6
скликання Мурованокуриловецької
селищної ради № 675 від 03.10.2013р. про
відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на
приватизацію квартири АДРЕСА_1,
готувався депутатами
Мурованокуриловецької селищної ради, а
саме членами постійної комісії із
соціально-економічного розвитку,
комунальної власності, роботи
промисловості, торгівлі, харчування,
транспорту і зв'язку, регуляторної
політики та житлово-комунального
господарства, на підставі матеріалів,
підготовлених юрисконсультом
Мурованокуриловецької селищної ради
Давидовим Г.І. При виконанні
вищевказаних дій не встановлено фактів
зловживання повноваженнями,
перевищення службових повноважень чи
неналежного виконання службових
повноважень депутатами комітету
Мурованокуриловецької селищної ради
при підготовці проекту вищевказаного
рішення, як і не встановлено таких
фактів в діях усіх депутатів, що
проголосували за вищевказаний проект
рішення, що виключає кримінальну,
дисциплінарну та цивільно-правову
відповідальність указаних осіб.
Відсутність порушень в діях
юрисконсульта Давидова Г.І.
констатована постановою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 25.12.2013. У зв'язку із цим заходи
прокурорського реагування щодо
притягнення винних осіб до
відповідальності не вживались.

Підстав для вжиття заходів
прокурорського реагування, в тому
числі представницького характеру, щодо
захисту прав і законних інтересів
ОСОБА_1 в ході перевірки за заявою не
встановлено.

Не погоджуючись з надаю відповіддю,
позивач звернувся до суду з даним
адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд виходить із
наступного.

Згідно з частиною другою статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Питання практичної реалізації
громадянами України наданого їм
Конституцією України права вносити в
органи державної влади, об'єднання
громадян відповідно до їх статуту
пропозиції про поліпшення їх
діяльності, викривати недоліки в
роботі, оскаржувати дії посадових осіб,
державних і громадських органів
регулюються Законом України «Про
звернення громадян». Закон забезпечує
громадянам України можливості для
участі в управлінні державними і
громадськими справами, для впливу на
поліпшення роботи органів державної
влади і місцевого самоврядування,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, для
відстоювання своїх прав і законних
інтересів та відновлення їх у разі
порушення.

Нагляд за додержанням і правильним
застосуванням законів Кабінетом
Міністрів України, міністерствами та
іншими центральними органами
виконавчої влади, органами державного
і господарського управління та
контролю, Радою міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевими Радами, їх
виконавчими органами, військовими
частинами, політичними партіями,
громадськими організаціями, масовими
рухами, підприємствами, установами і
організаціями, незалежно від форм
власності, підпорядкованості та
приналежності, посадовими особами та
громадянами здійснюється Генеральним
прокурором України і підпорядкованими
йому прокурорами на підставі Закону
України «Про прокуратуру».

З метою належної організації
проведення органами прокуратури
перевірок при здійсненні нагляду за
додержанням і застосуванням законів,
Генеральним прокурором України 12.11.2012р.
за №111 затверджено Положення про
порядок проведення органами
прокуратури перевірок при здійсненні
нагляду за додержанням і застосуванням
законів (далі - Положення).

Положення про порядок проведення
органами прокуратури перевірок при
здійсненні нагляду за додержанням і
застосуванням законів, спрямоване на
забезпечення точного і однакового
застосування норм закону при
реалізації прокурорами повноважень,
передбачених Законом України "Про
прокуратуру" (пункт 1.1 розділу 1
Положення).

Згідно приписів статті 19 Закону
України «Про звернення громадян»,
органи державної влади і місцевого
самоврядування, підприємства,
установи, організації незалежно від
форм власності, об'єднання громадян,
засоби масової інформації, їх
керівники та інші посадові особи в
межах своїх повноважень зобов'язані,
зокрема, об'єктивно, всебічно і вчасно
перевіряти заяви чи скарги.

Статтею 12 Закону України «Про
прокуратуру» передбачено, що прокурор
розглядає заяви і скарги про порушення
прав громадян та юридичних осіб, крім
скарг, розгляд яких віднесено до
компетенції суду.

На переконання суду, визначальним в
даній справі є розмежування порядку
розгляду заяви прокуратурою.

В своїй заяві до прокуратури ОСОБА_1
просив перевірити додержання і
застосування законів службовими
особами Мурованокуриловецької
селищної ради. На обгрунтування своєї
позиції позивачем долучено копію
постанови суду.

Предметом нагляду за додержанням і
застосуванням законів є, зокрема,
додержання законів про
недоторканність особи,
соціально-економічні, політичні,
особисті права і свободи громадян,
захист їх честі і гідності, якщо
законом не передбачений інший порядок
захисту цих прав (п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону
України «Про прокуратуру»).

З огляду на що, заява позивача
скерована до органу, компетенція якого
передбачає перевірку та встановлення
наявності чи відсутності порушень
закону. А тому, положення Закону
України "Про звернення громадян", і як
наслідок положення Інструкції про
порядок розгляду і вирішення звернень
та особистого прийому в органах
прокуратури України, затвердженої
наказом Генерального прокурора
України від 21.06.2011р. № 9гн, на дані
правовідносини не розповсюджуються.

Перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів
проводяться на підставі письмових
звернень органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
депутатів усіх рівнів, фізичних та
юридичних осіб, що свідчать про можливі
порушення законності, а також за
власною ініціативою прокурора (п. 2.1.
розділу 2 Положення).

Висновки про наявність підстав для
проведення перевірки можуть бути
зроблені за наслідками проведених
аналізів, узагальнень, опрацювання
інформацій про стан законності,
вивчень актів та матеріалів органів
державного нагляду (контролю),
матеріалів розгляду судами цивільних,
адміністративних, господарських справ
та справ про адміністративні
правопорушення, матеріалів
кримінальних проваджень,
інформаційних баз даних державних
органів, повідомлень у засобах масової
інформації, мережі Інтернет та з інших
джерел. (п. 2.4. розділу 2 Положення).

Для здійснення перевірки приймається
постанова, в якій зазначаються
підстави, що свідчать про можливі
порушення законності, з обґрунтуванням
необхідності вчинення дій,
передбачених пунктами 3, 4, 5 частини 1
статті 20 Закону України "Про
прокуратуру".

Постанова про проведення перевірки
виготовляється на бланку відповідної
прокуратури та підписується
прокурором, який прийняв постанову. У
постанові зазначається:

- дата та місце її прийняття;

- підстави для здійснення перевірки, що
свідчать про можливі порушення
законності;

- об'єкт перевірки;

- обґрунтування необхідності вчинення
відповідних перевірочних дій;

- порядок оскарження постанови;

- відомості про спосіб надання копії
постанови об'єкту перевірки;

- дані про посадову особу, яка її
винесла та підписала.

Копія постанови про проведення
перевірки надається представнику
підприємства, установи, організації,
фізичній особі - підприємцю, особисто
або шляхом передачі до підрозділу, який
здійснює реєстрацію вхідних
документів об'єкта перевірки,
надсилається поштою або надається в
будь-який інший спосіб (п.п. 4.1., 4.3.,4.4
розділу 4 Положення).

За результатами перевірки складається
доповідна записка, у якій зазначаються:

- підстави проведення перевірки;

- фактичні дані, встановлені у ході її
здійснення;

- встановлені порушення законів та
пропозиції щодо вжиття заходів
прокурорського реагування до їх
усунення, притягнення до
відповідальності винних службових
осіб, відшкодування завданих збитків;

- пропозиції щодо можливості
повернення оригіналів документів у
разі їх витребування під час перевірки
(п. 7.1. розділу 7 Положення).

Під час розгляду справи судом
досліджувалась постанова Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 25.12.2013р. по справі № 139/904/13-а,
встановлені обставини якої спонукали
позивача звернутись із письмовою
заявою до прокуратури
Мурованокуриловецького району.

Даною постановою, яка набрала законної
сили, встановлено, що рішення
Мурованокуриловецької селищної ради
про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на
приватизацію квартири є протиправним
та підлягає скасуванню, оскільки, є
таким, що не відповідає чинному
законодавству.

Тобто, постановою суду апеляційної
інстанції встановлено порушення
Мурованокуриловецькою селищною радою
вимог чинного законодавства України.

Однак, всупереч наведеним нормам
законів України та встановленим
рішенням суду апеляційної інстанції,
яке набрало законної сили, обставинам,
прокуратура Мурованокуриловецького
району не провела належної перевірки
за письмовою заявою позивача, та не
вчинила всіх необхідних дій, як то
передбачено законодавством України, і
як наслідок, неправомірно відмовила
позивачу в її задоволенні.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Перевіривши юридичну та фактичну
обґрунтованість доводів сторін,
оцінивши докази суб'єкта владних
повноважень на підтвердження
правомірності дій та докази, надані
позивачем, суд доходить висновку про
наявність підстав для визнання дій
прокуратури Мурованокуриловецького
району Вінницької області щодо
розгляду звернення ОСОБА_1 від 19.02.2014р.
протиправними.

Що стосується позовної вимоги
зобов'язального характеру, то така
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України,
у разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії.

Тому, з огляду на право, суду при
задоволенні вимог адміністративного
позову прийняти рішення про
зобов'язання відповідача вчити певні
дії, а також на встановлені ознаки
протиправності відмови відповідача,
яка мала місце за наслідками розгляду
звернення позивача від 19.02.2014р., суд
вважає, що позивачем обрано вірний
спосіб захисту порушеного права який і
підлягає застосуванню при прийнятті
рішення у даній справі.

Що стосується позовної вимоги в
частині визнання рішення прокуратури
Мурованокуриловецького району про
відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1, яке
оформлене листом за вих. № 68-656 вих. 14
від 18.03.2014р. протиправним, то суд вважає
за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про
прокуратуру», при виявленні порушень
закону прокурор у межах своєї
компетенції має право:

1) вносити подання;

2) у встановленому законом порядку
ініціювати притягнення особи до
дисциплінарної, адміністративної
відповідальності, складати протокол
про адміністративне правопорушення та
починати досудове розслідування.

У разі виявлення в діянні посадової
особи або громадянина ознак
адміністративного правопорушення
прокурор, його перший заступник,
заступник виносить мотивовану
постанову про ініціювання притягнення
особи до адміністративної
відповідальності (абз. 1 ст.. 24 Закону
України «Про прокуратуру»).

Рішенням в розумінні ст. 17 КАС України
є офіційний письмовий документ
державного чи іншого органу (посадової
особи), виданий в межах його
компетенції, визначеної законом, який
має точно визначені зовнішні реквізити
та породжує певні правові наслідки,
створює юридичний стан, спрямований на
регулювання суспільних відносин, має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин, поширює свою чинність на
певний час, територію, коло суб'єктів.

Лист, який сформований прокуратурою
Мурованокуриловецького району №
68-656вих.14 від 18.03.2014р., за наслідками
розгляду звернення ОСОБА_1 не є власне
офіційним письмовий документ
державного чи іншого органу (посадової
особи), виданий в межах його
компетенції, визначеної законом, а тому
позов цій частині задоволенню не
підлягає.

За наведених обставин позов підлягає
частковому задоволенню із розподілом
судових витрат пропорційно
задоволеним вимогам, як то передбачено
ст. 94 КАС України,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати дії прокуратури
Мурованокуриловецького району
Вінницької області щодо розгляду
звернення ОСОБА_1 від 19.02.2014 року
протиправними.

Зобов'язати прокуратуру
Мурованокуриловецького району
Вінницької області провести перевірку
заяви ОСОБА_1 від 19.02.2014 року в порядку
визначеному "Положенням про порядок
проведення органами прокуратури
перевірок при здійсненні нагляду за
додержанням і застосуванням законів",
затвердженого наказом Генерального
прокурора України №111 від 12.11.2012 року.

Стягнути з державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 48 (сорок вісім) грн. 72 (сімдесят
дві) коп. шляхом його безспірного
списання органом Державної
казначейської служби із рахунку
прокуратури Мурованокуриловецького
району Вінницької області.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Дончик Віталій Володимирович