Справа № 2а-7083/11
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року №
148844/12/9104Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Клюби В.В.

суддів - Рибачука А.І., Яворського І.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Долинському районі
Івано-Франківської області на
постанову Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 15
листопада 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Долинському районі Івано-Франківської
області про зобов'язання нарахувати
щомісячну державну соціальну допомогу
«Дітям війни»,-

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2011 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з вищевказаним
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Долинському районі Івано-Франківської
області, в якому просив зобов'язати
відповідача здійснити нарахування та
виплату підвищення до пенсії як дитині
війни в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» з врахуванням ст.6 Закону
України «Про статус гірських населених
пунктів в Україні» за період починаючи
з 28 січня 2011 року .

Ухвалою Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 01
листопада 2011 року у справі № 2а-7083/11
позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України в Долинському районі
Івано-Франківської області про
зобов'язання нарахувати щомісячну
державну соціальну допомогу «Дітям
війни» за період з 28 січня 2011 року до 30
квітня 2011 року залишено без розгляду.

Постановою Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 15
листопада 2011 року у справі № 2а-7083/11
заявлений позов задоволено частково.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Долинському районі
Івано-Франківської області нарахувати
та виплатити на користь ОСОБА_1
підвищення до пенсії як дитині війни на
30% мінімальної пенсії за віком за
період з 01 травня 2011 року по 22 липня 2011
року .

Не погодившись із винесеним рішенням,
його оскаржило управління Пенсійного
фонду України в Долинському районі
Івано-Франківської області, яке
покликаючись на порушення судом норм
матеріального права, просить скасувати
постанову суду першої інстанції і
винести нову постанову, якою в
задоволенні позовних вимог відмовити.

У відповідності до п.3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, оскільки
апеляційну скаргу подано на рішення
суду першої інстанції, яке прийнято у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього
Кодексу. Перевіривши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, колегія суддів приходить
до переконання, що апеляційна скарга
задоволенню підлягає частково.

Задовольняючи частково позовні вимоги
позивачу по справі, суд виходив з того,
що позивач належить до категорії
громадян, на яких поширюється державні
соціальні гарантії дітям війни, а тому
має право на встановлене ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» підвищення до пенсії.

Cлід зазначити, що оскільки стосовно не
нарахованих пенсій ніякими
нормативно-правовими актами, крім КАС
України, не визначено строк звернення
до суду, то під час вирішення спорів,
які виникають із вказаних
правовідносин слід застосовувати
шестимісячний строк звернення до суду
визначений ст.ст.99, 100 КАС України (в
редакції, що була чинна на час
виникнення спірних правовідносин).

Судом першої інстанції вірно
враховано, що позивач пропустив строк
звернення до суду, оскільки звернувся з
позовом лише 01 листопада 2011 року та не
надав доказів того, що ним був
пропущений строк для звернення до суду
з поважних причин, тому, з огляду на
наведене, позовні вимоги в частині
виплат за період з 28 січня 2011 року по 30
квітня 2011 року включно слід залишити
без розгляду.

Згідно пункту 7 Прикінцевих положень
Закону України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" від 14 червня 2011 року,
який набрав чинності 19 червня 2011 року
зазначено, що у 2011 році норми і
положення статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" від 18
листопада 2004 року застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
з наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання Закону України "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову "Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету" від
06 липня 2011 року № 745, яка набрала
законної сили 23 липня 2011 року.

Вищенаведені нормативні акти на даний
час є діючими і неконституційними не
визнавались.

Отже, нарахування та виплата у 2011 році
дітям війни підвищення до пенсії або
щомісячного грошового довічного
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, повинні здійснюватися
відповідно до норм Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", а
починаючи з 23 липня 2011 року виплати,
передбачені, зокрема, ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", повинні здійснюватися в порядку
та розмірах, визначених постановою
Кабінету Міністрів України "Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету" №745 від 06.07.2011 року.

З урахуванням наведеного, апеляційний
суд вважає, що в задоволенні позову у
частині зобов'язання відповідача
провести нарахування та виплату
спірної надбавки починаючи з 23 липня 2011
року слід відмовити.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з рішенням суду першої
інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1
щодо нарахування та виплати підвищення
до пенсії як дитині війни за період з 01
травня 2011 року по 22 липня 2011 року
включно підлягають задоволенню.

Суд погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо необхідності
врахування під час здійснення
перерахунку та виплати позивачу пенсії
статті 6 Закону України "Про статус
гірських населених пунктів в Україні",
так як позивач одержав статус особи, що
проживає і працює (навчається) на
території населеного пункту, якому
надано статус гірського, у зв'язку з
чим, відповідно до вимог зазначеної
статті, розмір його пенсії
збільшується на 20 відсотків.

У відповідності до ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
мінімальна пенсія за віком дорівнює
прожитковому мінімуму, встановленому
для осіб, що втратили працездатність.
Положення ч.3 ст.28 цього Закону, на думку
колегії суддів не є перешкодою для
застосування величини мінімального
розміру пенсії за віком до обрахування
інших пенсій чи доплат пов'язаних з
мінімальною пенсією за віком, оскільки
чинним законодавством не встановлено
іншого крім передбаченого ч.1 цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Покликання апелянта на відсутність
бюджетного фінансування передбачених
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни» доплат до пенсії як на
причину невиконання покладених на
нього зобов'язань до уваги не
приймаються, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань.

Оскільки суд першої інстанції
правильно по суті вирішив спір, однак
при цьому помилково допустив негайне
виконання ухваленої постанови в
цілому, колегія суддів визнає можливим
змінити постанову, оскільки системний
аналіз положень ч. 1 та 2 ст. 256 КАС
України вказує на можливість негайного
виконання судових рішень у справах
цієї категорії виключно у межах суми
стягнення за один місяць.

Відповідно до ст.201 КАС України
підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є: 1)
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права; 2) вирішення не
всіх позовних вимог або питань.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 183-2, ст.195, cт.197, ч.1 п.2 ст. 198,
ст. 201, ч.2 ст. 205, ст.ст. 207, 254 КАС України,
апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В ИВ :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Долинському
районі Івано-Франківської області -
задоволити частково, а постанову
Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 15
листопада 2011 року у справі № 2а-7083/11 в
частині негайного виконання - змінити.

На підставі п.1 ч.1 ст.256 КАС України
допустити зазначену постанову до
негайного виконання у межах суми
стягнення за один місяць.

В решті постанову Долинського
районного суду Івано-Франківської
області від 15 листопада 2011 року у
справі №2а-7083/11 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Клюба В.В.
СуддяРибачук А.І. СуддяЯворський І.О.