Справа № 813/2435/14
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2014 року м.
Львів № 813/2435/14
Львівський окружний адміністративний
суд, суддя Кедик М.В., розглянувши в
порядку скороченого провадження
адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у
Сихівському районі м. Львова Головного
управління Міндоходів у Львівській
області до Закритого акціонерного
товариства «Вантажавто» про стягнення
коштів з рахунків платника податків у
Державна податкова інспекція у
Сихівському районі м. Львова Головного
управління Міндоходів у Львівській
області (далі - позивач, ДПІ у
Сихівському районі м. Львова)
звернулась до Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Закритого акціонерного товариства
«Вантажавто» (далі - ЗАТ «Вантажавто»)
про стягнення коштів з рахунків
платника податків у сумі 5829,12 грн.
В обґрунтування позовних вимог
покликаються на те, що відповідач має
податкову заборгованість у сумі 5829,12
грн, яка виникла внаслідок несплати у
передбачений законом строк
узгодженого зобов'язання з податку на
додану вартість та складається із
Ухвалою суду від 24.03.2014 року відкрито
скорочене провадження в
адміністративній справі та
запропоновано відповідачу у
десятиденний строк з дня одержання
ухвали та копій документів подати
заперечення проти позову та необхідні
документи або заяву про визнання
На адресу суду повернувся поштовий
конверт направлений відповідачу за
адресою, яка зазначена у витязі з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.
Згідно ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
Відповідно до положень ч. 4 ст. 183-2 КАС
України, суддя розглядає справу в
порядку скороченого провадження
одноособово, без проведення судового
засідання та виклику осіб, які беруть
участь у справі.
Безпосередньо, всебічно, повно та
об'єктивно дослідивши наявні у справі
докази, давши їм оцінку, суд встановив
ЗАТ «Вантажавто» зареєстроване 03.12.1997
комітеті Львівської міської ради,
внесене до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців і присвоєно
підтверджується копією Витягу з
Єдиного державного реєстру від 13.03.2014
ДПІ у Сихівському районі м. Львова було
проведено камеральну перевірку
своєчасності сплати узгоджених
податкових зобов'язань до бюджету та
складено акт від 18.11.2013 року № 431/15-10,
відповідно до якого було встановлено
порушення вимог п. 57.1 ст. 57 ПК України, а
саме, протягом граничних строків
несвоєчасно сплачено узгоджену суму
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість, в результаті чого
застосовано штрафну санкцію.
За результатами проведеної перевірки
повідомлення-рішення від 26.12.2013 року №
зобов'язання (штрафу) за платежем
податок на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) у сумі 5829,12 грн.
Сума податкового боргу перед бюджетом,
який складається із сум податкових
зобов'язань по податку на додану
вартість у розмірі 5829,12 грн
підтверджується зворотнім боком
облікової картки платника податку та
довідкою про суми податкового боргу
платника податків від 18.03.2014 року №
ДПІ у Сихівському районі м. Львова
виставлено відповідачу податкову
вимогу від 15.07.2010 року за № 2/644.
повідомлення-рішення та вимога
надіслані відповідачу у встановленому
законом порядку. Докази, які б
підтверджували, що згадані податкова
повідомлення-рішення відповідачем
оскаржувались у справі відсутні.
Надаючи правову оцінку відносинам, що
склались між сторонами, суд виходить з
Відповідно до п.п. 14.1.137 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України, орган
стягнення - державний орган,
уповноважений здійснювати заходи щодо
забезпечення погашення податкового
боргу в межах повноважень,
встановлених цим Кодексом та іншими
Згідно з пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України податкове зобов'язання
- сума коштів, яку платник податків, у
тому числі податковий агент, повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податок або збір на підставі, в порядку
та строки, визначені податковим
законодавством (у тому числі сума
коштів, визначена платником податків у
податковому векселі та не сплачена в
установлений законом строк).
Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України,
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим же Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.
Згідно з пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 цього ж
Кодексу, платник податків зобов'язаний
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
Органи державної податкової служби
здійснюють контроль за своєчасністю
подання передбаченої законом
звітності (податкових декларацій,
розрахунків та інших документів,
пов'язаних з обчисленням податків і
зборів), а також перевіряють
достовірність цих документів щодо
правильності визначення об'єктів
оподаткування і обчислення податків і
зборів (п. 19-1.1.2 п. 91-1.1 ст. 19-1).
Відповідно до пп. 20.1.18, 20.1.28 п. 20.1 ст. 20
цього ж Кодексу, органи державної
податкової служби мають право, крім
іншого, застосовувати до платників
податків фінансові (штрафні) санкції,
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим же Кодексом,
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.
Згідно з ст. 36 Податкового кодексу
України обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи, визнається податковим
обов'язком, відповідальність за
невиконання якого несе платник
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.
У разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6
п. 54.3 ст. 54 цього ж Кодексу, платник
податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу (п. 57.3 ст. 57).
Згідно з п. 126.1 ст. 126 Податкового
кодексу України, у разі якщо платник
податків не сплачує узгоджену суму
грошового зобов'язання та/або
авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
- при затримці до 30 календарних днів
включно, наступних за останнім днем
строку сплати суми грошового
зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків
погашеної суми податкового боргу;
- при затримці більше 30 календарних
днів, наступних за останнім днем строку
сплати суми грошового зобов'язання, - у
розмірі 20 відсотків погашеної суми
Відповідно до п. 59.1. ст. 59 цього ж
Кодексу, у разі коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.
Згідно п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу
України, у разі, коли у платника
податків, якому надіслано податкову
вимогу, сума податкового боргу
збільшується, погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податків, що виник після надіслання
йому податкової вимоги.
Відповідно до п. 58.3 ст. 58 цього ж
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) платнику
податків, якщо його передано посадовій
особі такого платника податків під
розписку або надіслано листом з
повідомленням про вручення. У разі коли
пошта не може вручити платнику
повідомлення-рішення або податкові
вимоги, або рішення про результати
розгляду скарги через відсутність за
місцезнаходженням посадових осіб, їх
відмову прийняти податкове
повідомлення-рішення або податкову
вимогу, або рішення про результати
розгляду скарги, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога, або рішення про результати
розгляду скарги вважаються врученими
платнику податків у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
Джерелами самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим же Кодексом, а також
іншими законодавчими актами (ст. 87).
Орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності (п. 95.1 ст.
Пунктом 95.3 ст. 95 Податкового кодексу
України передбачено, що стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
Стаття 70 КАС України встановлює
правила належності доказів, які
визначають об'єктивну можливість
доказу підтверджувати обставину, що
має значення для вирішення справи, а
також правила допустимості доказів, що
визначають легітимну можливість
конкретного доказу підтверджувати
певну обставину у справі. Предметом
доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС
України, є обставини (факти), якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.
Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, а відтак
зобов'язані обґрунтовувати належність
та допустимість доказів для
підтвердження своїх вимог або
За вищезазначених обставин, виходячи з
системного аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, беручи до уваги ту обставину, що
суму заборгованості до державного
бюджету у розмірі 5829,12 грн відповідач у
встановлені законодавством строки не
сплатив, наявність у нього вказаної
заборгованості підтверджується
доказами, що містяться у матеріалах
справи, доказів погашення відповідачем
зазначеної заборгованості на день
прийняття рішення не надано, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог та вважає їх такими, що
підлягають задоволенню у повному
Розподіл судових витрат згідно ст. 94
КАС України не застосовується,
оскільки позивач звільнений від сплати
судового збору згідно п. 21 ч. 1 ст. 5
Закону України «Про судовий збір».
Враховуючи наведене вище та керуючись
ст. ст. 4, 7-11, 14, 69-72, 86, 87, 94, 160, 163, 183-2, 256 КАС
України, суд, -
п о с т а н о в и в:
1. Адміністративний позов задовольнити
2. Стягнути з банківських рахунків
Закритого акціонерного товариства
бюджету кошти у розмірі 5829 (п'ять тисяч
вісімсот двадцять дев'ять) гривень 12
3. Постанову звернути до негайного
Постанова за результатами скороченого
провадження може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку.

Постанова може бути оскаржена
в апеляційному порядку також іншими
особами у зв'язку з тим, що суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки.

Строк для подання апеляційної
скарги стороною або іншою особою, яка
брала участь у справі, обчислюється з
моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у
скороченому провадженні, крім випадків
її оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

У разі оскарження в апеляційному
порядку постанови, прийнятої у
скороченому провадженні, ухвала суду
апеляційної інстанції по такій справі
є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова суду першої інстанції
може бути оскаржена до Львівського
апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень
було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо в суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду першої інстанції,
набирає законної сили у порядку та
строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі
26.05.2014 року.

Суддя
Кедик М.В.