Справа № 826/19997/13-а
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Амельохін
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
Міщука М.С. суддів:
Бєлової Л.В., Вівдиченко Т.Р.
при секретарі
Коток А.О. розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн» на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн» до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Київській області про
визнання протиправними дії та
скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн»
(далі Товариство або позивач)
звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва із
позовом до Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Київській області
(далі Інспекція або відповідач), у якому
просило:

- визнати протиправним та скасувати
наказ №255 від 11.11.2013 року про проведення
позапланової перевірки з питань
дотримання вимог законодавства про
захист прав споживачів;

- визнати протиправними дії
відповідача по проведенню 12.11.2013 року
перевірки позивача по вул. Каштановій,
6/1, м. Обухів, Київська область на
підставі доручення
Держспоживінспекції України №5090-2-7/6
від 05.11.2013 року;

- визнати протиправними та скасувати
припис до акту перевірки №001570 від
12.11.2013 року та постанову №1264 від 20.11.2013
року про застосування стягнень,
передбачених статтею 23 Закону України
«Про захист прав споживачів».

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
06 березня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі Товариство,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати вказане судове
рішення та прийняти нове, яким позов
задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, які з`явились у
судове засідання та перевіривши за
матеріалами справи наведені у скарзі
доводи колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі звернення (листа) народного
депутата Бойка В.В. від 11.10.2013 року;
згоди Державної інспекції України з
питань захисту прав споживачів
№03/7-10243-2013 від 06.11.2013 року, направлення
на проведення перевірки №2080 від 11.11.2013
року, наказу №225 від 11.11.2013 року;
Інспекцією 12.11.2013 року проведено
позапланову перевірку Товариства з
питань дотримання законодавства про
захист прав споживачів у сфері послуг.

За результатами перевірки складено акт
№001570 від 12.11.2013 року, яким зафіксовано
відсутність необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію (електропобутові товари
та комп'ютерної техніки), зокрема,
відсутня інформація про дату
виготовлення електропобутових
товарів; відсутні реквізити виробника
його адреси, дати виготовлення, вказане
відображено в таблиці (додаток №7 до
акту).

Розділ IV акту перевірки містить припис
про:

- припинення відвантаження і
реалізацію товарів, які не
відповідають вимогам нормативних
документів, додержання яких відповідно
до законодавства є обов'язковим, до
усунення суб'єктами господарювання
сфери торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, виявлених
недоліків зазначених в пунктах 1-22
додатка №7 (Інспекцією зазначено, що
вказане допускається за постановою
адміністративного суду);

- усунення інших недоліків, що
зазначені в акті перевірки у тому числі
упорядкувати роботу підприємства
згідно вимог нормативних документів
зазначених в акті перевірки.

Інспекцією винесено постанову №1264 від
20.11.2013 року про накладення стягнень,
передбачених статтею 23 Закону України
«Про захист прав споживачів», згідно
якої за вказане правопорушення на
Товариство накладено штраф у розмірі 28
239 грн. 46 коп.

Не погоджуючись з діями Інспекції по
проведенню перевірки, винесенню
припису та прийняттю постанови,
позивач звернувся із позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з наступного.

Згідно частиною 3 статті 4 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» №877-V від
05.04.2007 року (далі Закон №877-V) , державний
нагляд (контроль) здійснюється у формі
планових та позапланових заходів.

Частиною 1 статті 6 Закону №877-V
передбачено, що підставами для
здійснення позапланових заходів,
зокрема, є звернення фізичних та
юридичних осіб про порушення суб'єктом
господарювання вимог законодавства.
Позаплановий захід у цьому разі
здійснюється тільки за наявності згоди
центрального органу виконавчої влади
на його проведення.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою для проведення перевірки
позивача, результати якої
оскаржуються, стало звернення
народного депутата України Бойка В.В.
вих. №216-к від 11.10.2013 року, а також згода
Державної інспекції України з питань
захисту прав споживачів на проведення
позапланових заходів зі здійснення
державного контролю
Держспоживінспекцією у Київській
області №03/7-10243-2013 від 06.11.2013 року, якою
надано згоду на проведення
позапланової перевірки позивача за
адресою Київська область, м. Обухів,
вул. Каштанова, 6/1 стосовно дотримання
вимог законодавства про захист прав
споживачів в межах компетенції
Державної інспекції з питань захисту
прав споживачів та її територіальних
органів.

На підставі зазначеної згоди та
звернення, Інспекцією видано наказ №255
від 11.11.2013 року «Про проведення
позапланових заходів із здійснення
державного нагляду (контролю)» та
направлення на проведення перевірки
№2080 від 11.11.2013 року.

Отже, в Інспекції були наявні підстави
для прийняття оскаржуваного наказу №255
від 11.11.2013 року.

Відповідно до частини 11 статті 4 Закону
№877-V, плановий чи позаплановий захід
повинен здійснюватися у присутності
керівника або його заступника, або
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання.

Під час проведення позапланової
перевірки був присутній керуючий
магазину Бабич А.І., що не
заперечувалося позивачем.

Відповідно до копії направлення на
проведення перевірки №2080 від 11.11.2013
року, наявної у матеріалах справи,
копія останнього отримана керуючим
магазину.

Таким чином, суд першої інстанції вірно
не прийняв до уваги твердження
позивача щодо порушення Інспекцією
частини 11 статті 4 Закону №877-V, оскільки
направлення на перевірку було вручено
керуючому магазину, а також останній
був присутнім під час її проведення.

Виходячи з наведеного вище, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про незадоволення позовної
вимоги в частині визнання
протиправними дії відповідача по
проведенню позапланової перевірки.

Щодо рішень, прийнятих за результатами
перевірки торговельного об'єкта
Товариства.

Так, позивач посилається на положення
частини 7 статті 7 та частини 5 статті 4
Закону №877-V , вказує, що відповідачем
протиправно винесено припис про
заборону реалізації продукції
позивачем, оскільки відповідне рішення
керівника органу державного нагляду
(контролю) не приймалося, а можливість
заборони реалізації продукції
виключно на підставі припису не
передбачено законодавством.

Однак, таке твердження позивача не
відповідає дійсності.

Частиною 5 статті 4 Закону №877
передбачено, що повне або часткове
зупинення виробництва (виготовлення)
або реалізації продукції, виконання
робіт, надання послуг допускається за
постановою адміністративного суду,
ухваленою за результатами розгляду
позову органу державного нагляду
(контролю) щодо застосування заходів
реагування. Вжиття інших заходів
реагування, передбачених законом,
допускається за вмотивованим
письмовим рішенням керівника органу
державного нагляду (контролю) чи його
заступника, а у випадках, передбачених
законом, - із наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом. Якщо законом
передбачено, що обґрунтованість вжиття
органом державного нагляду (контролю)
заходів реагування має бути
підтверджена судом, орган державного
нагляду (контролю) звертається до
адміністративного суду з
адміністративним позовом не пізніше
наступного робочого дня з дня видання
(прийняття) відповідного розпорядчого
документа.

Згідно із частиною 7 статті 7 Закону
№877-V на підставі акта, складеного за
результатами здійснення заходу, в ході
якого виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду. У
разі необхідності вжиття інших заходів
реагування орган державного нагляду
(контролю) протягом п'яти робочих днів з
дня завершення здійснення заходу
державного нагляду (контролю) складає
припис, розпорядження, інший
розпорядчий документ щодо усунення
порушень, виявлених під час здійснення
заходу, а у випадках, передбачених
законом, також звертається у порядку та
строки, встановлені законом, до
адміністративного суду з позовом щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
до суб'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом.

Натомість, як вбачається з положень
статті 26 Закон України «Про захист прав
споживачів» №1023-ХІІ від 12.05.1991 року
(далі Закон №1023), спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальні
органи в областях, містах Києві та
Севастополі, а на території Автономної
Республіки Крим - орган виконавчої
влади Автономної Республіки Крим у
сфері захисту прав споживачів
здійснюють державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, забезпечуючи
реалізацію державної політики щодо
захисту прав споживачів, мають право,
зокрема: давати суб'єктам
господарювання обов'язкові для
виконання приписи про припинення
порушень прав споживачів (п. 1 ч. 1 ст. 26
Закону №1023) та припиняти відвантаження
і реалізацію товарів, що не
відповідають вимогам нормативних
документів, до усунення суб'єктами
господарювання виявлених недоліків (п.
6 ч. 1 ст. 26 Закону №1023).

Отже, повноваження щодо застосування
на підставі припису заходів реагування
щодо припинення відвантаження і
реалізації товарів відповідно до
положень статті 26 Закону №1023-ХІІ, може
бути реалізовано безпосередньо
Інспекцією, відповідно до повноважень,
визначених законами України, а, відтак,
твердження позивача про порушення
процедури складання оскаржуваного
припису є необґрунтованими.

Разом з тим, відповідно до змісту
оскаржуваної постанови вбачається, що
останню винесено у зв'язку із
встановленою Інспекцією відсутністю
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про продукцію,
що відображена в п.п. 1-22 таблиці додатку
№7, на підставі чого постановлено
застосувати до Товариства штраф у
розмірі 28 239 грн. 46 коп.

Згідно із пункту 7 частини 1 статті 23
Закону №1023 у разі порушення
законодавства про захист прав
споживачів суб'єкти господарювання
сфери торговельного та інших видів
обслуговування, у тому числі
ресторанного господарства, несуть
відповідальність за відсутність
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про продукцію - у
розмірі тридцяти відсотків вартості
одержаної для реалізації партії
товару, виконаної роботи, наданої
послуги, але не менше п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а у разі, коли відповідно до
закону суб'єкт господарської
діяльності не веде обов'язковий облік
доходів і витрат, - у розмірі п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону
№1023, продавець (виробник, виконавець)
зобов'язаний передати споживачеві
продукцію належної якості, а також
надати інформацію про цю продукцію.

Частинами 1, 2 статті 15 Закону №1023
передбачено, що споживач має право на
одержання необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію, що забезпечує
можливість її свідомого і
компетентного вибору. Інформація
повинна бути надана споживачеві до
придбання ним товару чи замовлення
роботи (послуги). Інформація про
продукцію не вважається рекламою.
Інформація про продукцію повинна
містити: 1) назву товару, найменування
або відтворення знака для товарів і
послуг, за якими вони реалізуються; 2)
найменування нормативних документів,
вимогам яких повинна відповідати
вітчизняна продукція; 3) дані про
основні властивості продукції, а щодо
продуктів харчування - про склад
(включаючи перелік використаної у
процесі їх виготовлення сировини, в
тому числі харчових добавок),
номінальну кількість (масу, об'єм тощо),
харчову та енергетичну цінність, умови
використання та застереження щодо
вживання їх окремими категоріями
споживачів, а також іншу інформацію, що
поширюється на конкретний продукт; 4)
відомості про вміст шкідливих для
здоров'я речовин, які встановлені
нормативно-правовими актами, та
застереження щодо застосування
окремої продукції, якщо такі
застереження встановлені
нормативно-правовими актами; 5)
позначку про наявність або відсутність
у складі продуктів харчування
генетично модифікованих компонентів; 6)
дані про ціну (тариф), умови та правила
придбання продукції; 6-1) виробник
(продавець) у разі виявлення
недостовірної інформації про
продукцію (якщо вона не шкодить життю,
здоров'ю або майну споживача) протягом
тижня вилучає цю продукцію з продажу та
приводить інформацію про неї до
відповідності; 7) дату виготовлення; 8)
відомості про умови зберігання; 9)
гарантійні зобов'язання виробника
(виконавця); 10) правила та умови
ефективного і безпечного використання
продукції; 11) строк придатності (строк
служби) товару (наслідків роботи),
відомості про необхідні дії споживача
після їх закінчення, а також про
можливі наслідки в разі невиконання
цих дій; 12) найменування та
місцезнаходження виробника (виконавця,
продавця) і підприємства, яке здійснює
його функції щодо прийняття претензій
від споживача, а також проводить ремонт
і технічне обслуговування).

При цьому, інформація, передбачена
частиною першою цієї статті,
доводиться до відома споживачів
виробником (виконавцем, продавцем) у
супровідній документації, що додається
до продукції, на етикетці, а також у
маркуванні чи іншим способом (у
доступній наочній формі), прийнятим для
окремих видів продукції або в окремих
сферах обслуговування. Інформація про
продукцію може бути розміщена у місцях,
де вона реалізується, а також за згодою
споживача доводитися до нього за
допомогою засобів дистанційного
зв'язку. Продукти харчування, упаковані
або розфасовані в Україні, повинні
супроводжуватись інформацією про їх
походження.

У дані справі Інспекцією під час
здійснення позапланової перевірки
торговельного об'єкту Товариства
встановлена відсутність необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про продукцію, зокрема дати
виготовлення та реквізитів виробника.

Водночас, надана позивачем копія акту
огляду товарно-матеріальних цінностей
на предмет наявності необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про продукцію від 12.11.2013
року не спростовує висновків
Інспекції, зроблених під час перевірки
позивача, оскільки не дає підстав
стверджувати, що викладені в даному
акті факти існували під час проведення
посадовими Інспекції позапланової
перевірки позивача, результати якої
оскаржуються. При цьому, інших доводів,
підтверджених належними доказами на
обґрунтування власної позиції
позивачем не надано, а з матеріалів
справи не вбачається.

Отже, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що позовні
вимоги в частині визнання протиправною
та скасування постанови про накладення
стягнень, передбачених статтею 23
Закону №1267 є необґрунтованими.

З огляду на наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції, зроблених у відповідності з
нормами матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сав-Дістрибьюшн» залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
06 березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

.

Головуючий суддя
Міщук М.С.

Судді:
Бєлова Л.В.

Вівдиченко Т.Р.