Справа № 813/4913/13-а
Суддя: Іщук Л.П.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року
Справа №
876/11768/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Іщук Л.П.,

суддів
Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання
Мартинишина Р.С.,

представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 13 серпня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 до Шевченківського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції про скасування постанови та
зобов'язання вчинити дії,

встановив :

02.07.2013 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до
Шевченківсього відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції (далі -
Шевченківський ВВС ЛМУЮ), в якому
просить визнати неправомірними дії
відповідача та скасувати постанову ВП
№38062565 про накладення штрафу.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що постанову про відкриття
виконавчого провадження від 23.05.2013 року
та вимогу державного виконавця про
виконання у встановлений строк
судового рішення від 05.06.2013 року ним
було отримано після дати, встановленої
для добровільного виконання рішення
суду, внаслідок чого він не міг
скористатися правом у добровільному
порядку виконати рішення. Відповідачем
зазначені обставини не взяті до уваги
та прийнято постанову про накладення
штрафу.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 13.08.2013 року
позовні вимоги задоволені частково.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій зазначає, що
постанова прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та неповним з'ясуванням обставин
справи, а тому просить скасувати
зазначену постанову.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що судом першої
інстанції не взято до уваги ст. 31 Закону
України «Про виконавче провадження»,
згідно якої боржник вважається
повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслана постанова про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.
Крім того, вказує, що боржник не мав на
меті виконати рішення суду, а своїми
заявами і скаргами лише затягував і
уникав його виконання.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що
державним виконавцем Шевченківського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Тагієвим С.В. 23.05.2013 року була
винесена постанова ВП № 38062565 про
відкриття виконавчого провадження з
виконання виконавчого листа № 2/1328/834/12,
виданого Шевченківським районним
судом м. Львова 27.03.2013 року про передачу
у заклад ПАТ КБ «ПриватБанк»
заставного майна, а саме автомобіля
марки ВАЗ 2107, 2006 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_2
Боржнику ОСОБА_2 надано строк для
добровільного виконання до 30.05.2013 року.

05.06.2013 року державним виконавцем
прийнято вимогу, якою зобов'язано
пред'явити заставне майно до 10.00 год.
12.06.2013 року і оскільки вимога не була
виконана боржником добровільно у
вказаний строк, відповідачем винесена
постанова ВП № 38062565 про накладення
штрафу на боржника ОСОБА_2 за
невиконання виконавчого листа.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачем не враховано вимоги ч. 1
ст. 31 Закону України «Про виконавче
провадження», оскільки матеріалами
справи підтверджено, що постанову про
відкриття виконавчого провадження
було отримано боржником після дати
визначеної державним виконавцем для
добровільного виконання судового
рішення, тобто, підстав для винесення
постанови про накладення штрафу не
було. Щодо позовних вимог в частині
зобов'язання державного виконавця
Шевченківського ВДВС ЛМУЮ Тагієва С.В.
скасувати постанову про накладення
штрафу, то, виходячи з аналізу норм
Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець не
наділений повноваженнями щодо
скасування прийнятих ним рішень.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
підлягають примусовому виконанню, у
разі невиконання їх у добровільному
порядку регулюється Законом України
"Про виконавче провадження".

Виконавче провадження, як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Статтею 25 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження, у якій вказує про
необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови та
зазначає, що у разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Згідно частини 1 ст.31 Закону України
"Про виконавче провадження" копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження
(далі - документи виконавчого
провадження), що державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Відповідальність за невиконання
боржником рішення, що зобов'язує його
вчинити певні дії передбачена ст.89
Закону України "Про виконавче
провадження", відповідно до якої у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії та рішення про
поновлення на роботі, державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника та
встановлює новий строк виконання. У
разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Як вбачається із матеріалів справи,
12.06.2013 року державним виконавцем
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції Тагієвим
С.В. був складений акт про те, що на
вимогу державного виконавця від 05.06.2013
року, рішення суду не виконано.

Однак, при винесенні постанови про
накладення штрафу за невиконання
рішення суду державним виконавцем не
було враховано те, що боржник не міг
виконати добровільно рішення суду у
зв'язку з тим, що ним не була отримана
постанова про відкриття виконавчого
провадження та вимога державного
виконавця В-11/№17027 про зобов'язання
пред'явити заставне майно до 10 години
12.06.2013 року.

Відтак, колегія суддів приходить до
висновку, що оскільки позивач був
позбавлений можливості виконання
рішення суду в добровільному порядку з
поважних причин ( неотримання
постанови про відкриття виконавчого
провадження ), суд першої інстанції
правомірно прийшов до висновку щодо
безпідставності прийняття постанови
про накладення штрафу на боржника та
визнання у зв'язку з цим дій державного
виконавця неправомірними.

Доводи апелянта, щодо затягування
боржником виконання рішення суду
колегія суддів до уваги не приймає,
оскільки право оскарження рішення, дії
або бездіяльності державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби щодо
порушення прав, свобод та інтересів
учасника виконавчого провадження
передбачено ст.ст.6, 181 КАС України, і
ніхто не може бути позбавлений права на
розгляд його справи в
адміністративному суді, до підсудності
якою вона віднесена КАС України.

Апеляційний суд не бере до уваги
посилань апелянта на ті обставини, що
державному виконавцю не було відомо
про неотримання боржником вимоги про
пред'явлення автомобіля, а тому судом
першої інстанції неправильно були
застосовані норми статті 35 Закону
України «Про виконавче провадження»,
оскільки Законом України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець роз'яснює особам,
які беруть участь у виконавчому
провадженні або залучаються до
проведення виконавчих дій, їхні права
згідно з вимогами цього Закону, а тому
перед тим, як вчиняти певну дію
державний виконавець повинен
переконатися в тому, що особі відомо
про вчинені ним попередні дії. Статтею 6
Закону України «Про виконавче
провадження» встановлено, що державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції вважає, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи та
ухвалено постанову з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
підстав для її скасування немає.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу Шевченківського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 13 серпня 2013
року у справі № 813/4913/13-а - без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
складення її в повному обсязі.

Головуючий
Л.П. Іщук

Судді
В.П. Дякович

Т.В. Онишкевич

Ухвала в повному обсязі складена 02.06.2014
року