Справа № 2а-13496/10/2070
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/15720/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у місті Харкові на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 24.12.2010 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02.03.2011 по
справі №2а-13496/10/2070 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будмен Інтер» до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у місті Харкові
про скасування податкового
повідомлення-рішення.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 24.12.2010,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02.03.2011,
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будмен Інтер» до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у місті Харкові
про скасування податкового
повідомлення-рішення - задоволено.
Скасовано податкове
повідомлення-рішення від 13.10.2010
№/0.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що висновки податкового органу про
порушення позивачем вимог податкового
законодавства не знайшли свого
документального підтвердження.

Не погоджуючись із рішеннями судів
попередніх інстанцій, Спеціалізована
державна податкова інспекція по роботі
з великими платниками податків у місті
Харкові 17.03.2011 звернулась з касаційною
скаргою до Вищого адміністративного
суду України, який ухвалою від 29.04.2011
прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просив
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
24.12.2010 та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 02.03.2011, прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог
Спеціалізована державна податкова
інспекція по роботі з великими
платниками податків у місті Харкові
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, підпункту 7.2.3 пункту 7.2,
підпункту 7.4.1 пункту 7.4, підпункту 7.7.1
пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про
податок на додану вартість», статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Спеціалізованою
державною податковою інспекцією по
роботі з великими платниками податків
у місті Харкові проведено
документальну невиїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будмен Інтер» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства по податку на додану
вартість по взаємовідносинах з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Гранд Гамма» за
червень 2010 року.

Перевіркою встановлено порушення
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Будмен Інтер»
пункту 1.7 статті 1, підпункту 7.2.3 пункту
7.2, підпункту 7.4.1 пункту 7.4, підпункту 7.7.1
пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про
податок на додану вартість», що
призвело до заниження податку на
додану вартість в червні 2010 року на
суму 101680,00грн.

За результатами перевірки
Спеціалізованою державною податковою
інспекцією по роботі з великими
платниками податків у місті Харкові
складено від 24.09.2010 акт №3563/48-0/33119743 та
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 13.10.2010
№/0, яким визначено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в загальній сумі 142352,35грн., в
тому числі основний платіж - 101680,25 грн.,
штрафні (фінансові) санкції - 40672,10грн.

Фактичною підставою для прийняття
спірного податкового
повідомлення-рішення слугував
висновок податкового органу щодо
неправомірність декларування
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Будмен Інтер» сум
податкового кредиту з податку на
додану вартість по взаємовідносинам з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Гранд Гамма»,
нікчемність угод якого визначена актом
перевірки від 27.08.2010 №600/23-4/37101792,
складеного Державною податковою
інспекцією у Печерському районі міста
Києва.

Так, актом перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю «Гранд
Гамма» від 27.08.2010 №600/23-4/37101792
встановлено нікчемність всіх без
винятку угод підприємства за період з
01.06.2010 по 30.06.2010, оскільки суб'єкт
господарювання відсутній за
місцезнаходженням, відсутні дані про
наявність трудових ресурсів, відсутня
інформація про наявні складських
приміщень, транспортних засобів та
устаткування, не надано до перевірки
первинних документів, неподана
податкова звітність з податку на
прибуток підприємств.

Згідно з визначенням, наведеним у
пункту 1.7 статті 1 Закону України «Про
податок на додану вартість» податковий
кредит - це сума, на яку платник податку
має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду,
визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно з підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті
7 зазначеного Закону не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

З наведених законодавчих положень
випливає, що умовами реалізації права
платника на податковий кредит є
фактичне придбання товарів (робіт,
послуг) та наявність первинних
документів (зокрема, податкових
накладних), оформлених у відповідності
з вимогами чинного законодавства.

Необхідними умовами для визнання угоди
нікчемною в силу вимог статті 228
Цивільного кодексу України є її
укладання з метою, завідомо суперечною
інтересам держави і суспільства та
наявність умислу хоча б у однієї із
сторін щодо настання відповідних
протиправних наслідків.

При кваліфікації правочину за статтею
228 Цивільного кодексу України має
враховуватися вина, яка виражається в
намірі порушити публічний порядок
сторонами правочину або однією зі
сторін. Доказом вини може бути вирок
суду, постановлений у кримінальній
справі, щодо знищення, пошкодження
майна чи незаконного заволодіння ним
тощо.

Натомість, судами встановлено, що між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Будмен Інтер» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Гранд Гамма»
укладено договір поставки товару з
відстроченням оплати від 01.06.2010
№010610(О)/15, який не суперечить вимогам
Цивільного кодексу України.

Реальність господарських операцій за
відповідним договором поставки від
01.06.2010 №010610(О)/15 підтверджується
матеріалами справи, зокрема,
податковими накладними, платіжними
дорученнями. Рух активів в процесі
здійснення господарських операцій з
контрагентом позивача в повній мірі
підтверджується в послідуючою
реалізацією придбаного товару на
торгівельних об'єктах Товариства з
обмеженою відповідальністю «Будмен
Інтер».

Крім того, слід зазначити, що чинне
законодавство не ставить умовою
дійсності правочинів, а також
виникнення податкових зобов'язань
платника у залежність від стану
податкового обліку його контрагентів,
фактичного знаходження їх за місцем
реєстрації та наявності чи відсутності
основних фондів у останніх.

Позивач не може нести відповідальність
за невиконання його контрагентами
своїх податкових зобов'язань, адже
поняття «добросовісний платник», яке
вживається у сфері податкових
правовідносин, не передбачає
виникнення у платника додаткового
обов'язку з контролю за дотриманням
його постачальниками правил
оподаткування, а сам платник не
наділений повноваженнями податкового
контролю для виконання функцій,
покладених на податкові органи, а тому
не може володіти інформацією відносно
виконання контрагентом податкових
зобов'язань.

Враховуючи викладене, висновок судів
попередніх інстанцій щодо
протиправності податкового
повідомлення-рішення від 13.10.2010
№/0 є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судами
попередніх інстанцій при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 2201, 223, 224, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у місті Харкові залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 24.12.2010 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02.03.2011 по
справі №2а-13496/10/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв