Справа № 817/1167/14
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1167/14

28 травня 2014 року 14год. 45хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд в складі головуючого судді
Комшелюк Т.О., за участю секретаря
судового засідання Лукащик Ю.Ю. та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

прокурор: Шептіліс О.І.,

позивача: ОСОБА_1,

відповідачів: представники Слободянюк
П.А., Григоренко Т.Я., Лукащук В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом:

ОСОБА_1 доТернопільська обласна рада
Шумська районна рада про
визнання дій неправомірними, рішення
незаконного та його скасування,
зобов'язання вчинення певних дій,
ВСТАНОВИВ:

Позивач 19.12.2013р. звернувся до суду з
позовом до відповідачів про визнання
дій неправомірними, рішення незаконним
та його скасування, зобов'язання
вчинення певних дій.

14.01.2014р. позивачем подано доповнення до
позову, в якому позивач просить суд
визнати подію адміністративного
виселення з політичних мотивів сім'ї
ОСОБА_5 з постійного місця проживання у
с. Антонівці Шумського району,
Тернопільської області та вилучення
майна (а. с. 15-16). Тобто, фактично позивач
просить суд визнати юридичний факт.

22.05.2014р. через відділ документального
забезпечення суду надійшла заява від
позивача про зміну предмету позову,
якою доповнено зміст позовних вимог, а
саме: зобов'язати Шумську районну раду
Тернопільської області привести у
відповідність до норм чинного
законодавства з питань поновлення прав
реабілітованих рішення комісії з
питань поновлення прав реабілітованих
Шумської районної ради від 06 липня 2010
року №4 «Про визнання реабілітованими
жителів села Антонівці Шумського
району, виселених в 1949, 1951 роках у
Дніпропетровську, Запорізьку області
та інші населені пункти України, які
подали відповідні заяви» та видати
довідку про його реабілітацію
відповідно до ст..3 Закону України «Про
реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні»; скасувати
рішення комісії з питань поновлення
прав реабілітованих Шумської районної
ради Тернопільської області від
05.12.2012р. №17 «Про повторний розгляд
звернення ОСОБА_1 від 29.05.2012р» (а. с. 117-120).

Ухвалою Рівненського окружного
адміністративного суду від 28.05.2014р.
позовну заяву позивача в частині
позовних вимог щодо зобов'язання
Шумської районної ради Тернопільської
області привести у відповідність до
норм чинного законодавства з питань
поновлення прав реабілітованих
рішення комісії з питань поновлення
прав реабілітованих Шумської районної
ради від 06 липня 2010 року №4 «Про
визнання реабілітованими жителів села
Антонівці Шумського району, виселених
в 1949, 1951 роках у Дніпропетровську,
Запорізьку області та інші населені
пункти України, які подали відповідні
заяви»; скасування рішення комісії з
питань поновлення прав реабілітованих
Шумської районної ради Тернопільської
області від 05.12.2012р. №17 «Про повторний
розгляд звернення ОСОБА_1 від 29.05.2012р»
залишено без розгляду в зв'язку з
пропуском строків звернення до суду.

28.05.2014р. ухвалою суду провадження у
справі закрито в частині позовних
вимог про визнання події
адміністративного виселення з
політичних мотивів позивача в складі
сім'ї ОСОБА_5 з постійного місця
проживання у с. Антонівці Шумського
району, Тернопільської області та
вилучення майна в зв'язку з тим, що
вказані позовні вимоги не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

З врахування викладеного, на розгляді
суду залишаються позовні вимоги щодо:
визнання рішення комісії з питань
поновлення прав реабілітованих
Тернопільської обласної ради № 1 від 27
листопада 2013року «»Про розгляд листів
прокуратури Тернопільської області
від 25.10.2013р. №07/1-81-09, від 29.10.2013 року №
07/1-81-09 листа ОСОБА_1 від 21 листопада 2013
року (вхідний від 26.11.2013 року №239/К-10-211»
незаконним та скасування його;
визнання факту протиправних дій
посадових осіб Тернопільської
обласної та Шумської районної рад,
причетних до прийняття рішення комісії
з питань поновлення прав
реабілітованих Тернопільської
обласної ради №1 від 27 листопада 2013
року; зобов'язання Шумської районної
ради, Тернопільської області
відповідно до ст. 9 Закону України «Про
реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні», розглянути
питання щодо визнання ОСОБА_1
реабілітованим по ст.3 даного Закону на
підставі постанови Здолбунівського
районного суду від 10 травня 2012 року по
справі № 2-а-1122/11; видача довідки про
реабілітацію ОСОБА_1 відповідно до ст. 3
Закону України «Про реабілітацію жертв
політичних репресій на Україні».

В судовому засіданні позивач та
прокурор позовні вимоги підтримали в
повному обсязі. Позовні вимоги
обґрунтовані тим, що позивач в складі
своєї сім'ї були примусово
адміністративно виселені із власного
житлового будинку в с. Антонівці,
Шумського району Тернопільської
області восени 1950р. Їх житловий будинок
був розібраний та вивезений у
невідомому напрямку разом із рухомим
майном. Після вказаного виселення,
родина позивача вселилась в іншому
чужому житловому будинку, який був
залишений та не вивезений в Запорізьку
область, як аварійний та такий, що не
належить перевезенню після вивезення
однієї із родин жителів села. Однак,
весною 1951 року родину позивача знову
примусово в адміністративному порядку
було виселено із даного житлового
будинку та знову вилучено майно і
перевезено в с. Кутянка, Шумського
району, Тернопільської області, де
залишено для проживання в сараї одного
із жителів села. Причиною таких дій
органів влади згідно їх пояснень було
те, що с. Антонівці як населений пункт
ліквідоване через підтримку воїнів
УПА, штаб яких «Південь» був
розташований у даному селі.

Позивач неодноразово звертався до
відповідачів про визнання його
реабілітованим згідно ст.3 Закону
України «Про реабілітацію жертв
політичних репресій на Україні», однак
кожного разу йому було відмовлено. Факт
безпідставного адміністративного
виселення сім'ї позивача та
конфіскації їхнього майна
підтверджений висновком Шумського РВ
УМВС України в Тернопільській області
09.08.2011р. Також позивач вказує, що
постановою Здолбунівського районного
суду від 10.05.2012р. зобов'язано
відповідача 2 розглянути його
звернення згідно вимог ст. 9 Закону
України «Про реабілітацію жертв
політичних репресій на Україні та
«Положення про комісії Рад народних
депутатів з питань поновленні прав
реабілітованих», затвердженим
постановою КМ УРСР від 24.06.1991 року № 48. 29
травня 2012 року позивач звернувся на
адресу Шумської районної ради щодо
розгляду на засіданні комісії даної
постанови суду та визнання його
реабілітованим по ст. 3 Закону України
«Про реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні», Однак його
звернення було остаточно розглянуто
тільки 5 грудня 2012 року та прийнято
рішення комісії з питань поновлення
прав реабілітованих районної ради №17
«Про повторний розгляд звернення
ОСОБА_1 від 29 травня 2012року» з
формулюванням «В задоволенні прохань
заявника відмовити». По питанню
неправомірних дій Шумської районної
ради позивач неодноразово звертався до
органів прокуратури України і листом
прокуратури Тернопільської області
від 25.10.2013р. №07/1-81-09 було доручено
комісії з питань поновлення прав
реабілітованих Тернопільської
обласної ради розглянути питання щодо
законності прийняття рішення комісії з
питань поновлення прав реабілітованих
Шумської районної ради від 5 грудня 2012
року №17 «Про повторний розгляд
звернення ОСОБА_1 Однак, при розгляді
даного рішення, на думку позивача,
комісією з питань поновлення прав
реабілітованих Тернопільської
обласної ради допущено ряд порушень. У
своєму листі на адресу обласної ради
позивач ставив питання щодо запитань
голові комісії Шумської районної ради
ОСОБА_7А, по фактах доведення до членів
комісії районної ради недостовірної
інформації, яка суперечить обставинам,
встановлених Здолбунівським районним
судом. Позивач також вимагав доведення
до членів обласної комісії постанови
Здолбунівського районного суду від 10
травня 2012 року та рішення комісії з
питань поновлення прав реабілітованих
Здолбунівської районної ради № 1 від 11
березня 2013р., яким підтверджено
наявність у позивача підстав для
реабілітації по ст. 3 Закону України
«Про реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні». Однак, як вважає
позивач, відповідач 1 вимоги
проігнорував, чим порушено його право
на захист інтересів та доведення до
членів обласної комісії достовірної
інформації. Поряд з цим до членів
комісії була доведена недостовірна
інформація, яка суперечить обставинам,
встановлених Здолбунівським районним
судом, працівником обласної ради
Лукащуком В.М., головою та секретарем
комісії Шумської районної ради, що
підтверджується протоколом № 1
засідання комісії обласної ради від 27
листопада 2013 року. В результаті таких
дій прийнято рішення комісії №1 від
27.11,2013 №1 «Про розгляд листів
прокуратури Тернопільської області
від 25.10.2013 р. №07/1-81-09 від 29.10.2013 року
№07/1-81-09 листа ОСОБА_1 від 21 листопада 2013
року (вхідний від 26.11.2013 року № 239/К-10-211»,
яким вбачається відсутність підстав
для визнання позивача реабілітованим
по ст. 3 і 9 Закону України «Про
реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні». Визнано також
рішення комісії Шумської районної ради
від 5 грудня 2012 року як прийнятого з
дотриманням вимог законодавства. Крім
того, зазначене рішення не оформлене
належним чином, так як у ньому відсутні
підстави та доводи на обґрунтування
відмови в задоволенні листів
прокуратури та позивача. Також позивач
стверджує, що 02.07.2010р. комісією з питань
поновлення прав реабілітованих
Шумської районної ради Тернопільської
області йому видано довідку про те, що
він дійсно був переселений з
постійного місця проживання в с.
Антонівці, Шумського району
Тернопільської області та
реабілітований на основі рішення
Тернопільської обласної ради від
17.06.2010р. №994 «Про визнання
реабілітованими жителів сіл Русилів
Бучацького та Антонівці Шумського
районів, виселених в 1949, 1951 роках у
Дніпропетровську та Запорізьку
області та інші населені пункти
України, які подали відповідні заяви».
Однак, така довідка не містить у собі
посилання на реабілітацію згідно ст. 3
Закону України «Про реабілітацію жертв
політичних репресій на Україні», а тому
не надає позивачу жодних прав, які
передбачені чинним законодавством.

Представники відповідачів позовні
вимоги не визнали, просили в позові
відмовити. На обґрунтування заперечень
представник відповідача 1 - обласної
ради зазначив, що на засіданні комісії
Тернопільської обласної ради з питань
поновлення прав реабілітованих 27
листопада 2013 року до відома членів
комісії та присутніх доведено зміст
листа ОСОБА_1 від 21 листопада 2013 року,
рішення комісії Здолбунівської
районної ради з питань поновлення прав
реабілітованих від 11 березня 2013 року №1
«Про заяву ОСОБА_1 про направлення
клопотання у комісію Шумської районної
ради з питань поновлення прав
реабілітованих щодо надання йому
довідки про реабілітацію згідно зі ст. 3
Закону України «Про реабілітацію жертв
політичних репресій на Україні», а
також зміст постанови Здолбунівського
районного суду Рівненської області від
10 травня 2012 року в адміністративній
справі №2-а-1122/11. Згідно з пунктом 2
Положення про комісії Рад народних
депутатів з з питань поновлення прав
реабілітованих, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
24 червня 1991 року № 48, головними
завданнями комісії є вирішення питань,
пов'язаних з установленням факту
розкуркулення, адміністративного
виселення з відшкодуванням
матеріальних збитків і виплатою
грошової компенсації реабілітованим,
які відбували покарання у вигляді
позбавлення волі або примусового
поміщення до лікувальних закладів,
поновленням житлових та інших прав
громадян, реабілітованих відповідно до
Закону України «Про реабілітацію жертв
політичних репресій в Україні».
Функції комісій визначені пунктом 3
даного Положення. Відповідно до вимог
пункту 5 Положення, комісія Верховної
Ради Республіки Крим, обласні, Київська
та Севастопольська міські комісії крім
виконання функцій, передбачених у
пункті 3 цього Положення, розглядають
скарги на рішення районних, міських,
районних у місті комісій та приймають
за ними рішення, здійснюють
координацію їх роботи, подають
методичну допомогу. Всі питання, які
входять до повноважень комісії, були
розглянуті, а відтак рішення, прийняте
за наслідками розгляду листів
прокуратури та заяви позивача є
правомірним. Просив у задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

Представники відповідача 2 - районної
ради зазначили, що комісією
неодноразово розглядались звернення
позивача про визнання його
реабілітованим згідно ст.3 Закону
України «Про реабілітацію жертв
політичних репресій в Україні» та
неодноразово позивачу було відмовлено
у визнанні його реабілітованим по
зазначеній статті закону з тих підстав,
що висновки відповідних державних
органів, факту безпідставності
заслання і вислання, направлення на
спец поселення, а також конфіскації
вилучення майна сім'ї ОСОБА_1 не
підтверджують. Щодо постанови
Здолбунівського районного суду, то
вказана постанова, як стверджують
представники відповідача 2, була
прийнята до уваги та виконана комісією,
а відтак позовні вимоги не належать до
задоволення.

Заслухавши пояснення позивача,
прокурора, представників відповідачів,
дослідивши подані письмові докази, суд
прийшов до висновку, що позов належить
до часткового задоволення.

Щодо позовних вимог про визнання факту
протиправних дій посадових осіб
Тернопільської обласної та Шумської
районної рад, причетних до прийняття
рішення комісії з питань поновлення
прав реабілітованих Тернопільської
обласної ради №1 від 27 листопада
2013року; визнання рішення комісії з
питань поновлення прав реабілітованих
Тернопільської обласної ради № 1 від 27
листопада 2013року «Про розгляд листів
прокуратури Тернопільської області
від 25,10,2013р, №07/1-81-09, від 29.10.2013 року №
07/1-81-09 листа ОСОБА_1 від 21 листопада 2013
року (вхідний від 26.11.2013 року №239/К-10-211»
незаконним та його скасування, то
вказані позовні вимоги належать до
часткового задоволення, при цьому суд
виходить з наступного.

10.05.2012р. постановою Здолбунівського
районного суду у справі №2-а-1122/11
частково задоволені позовні вимоги
ОСОБА_1 до Шумської районної ради
Тернопілдьської області про визнання
неправомірними дій суб'єкта владних
повноважень, скасування рішення та
визнання його реабілітованим. Крім
того, вказаною постановою суду
фактично встановлені підстави для
визнання позивача реабілітованим
відповідно до ст.3 Закону УРСР «Про
реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні». Зазначена
постанова набрала законної сили (а. с.
74-76).

05.12.2012р. Комісією з питань поновлення
прав реабілітованих Шумської районної
ради Тернопільської області прийнято
рішення №17 «Про повторний розгляд
звернення ОСОБА_1 від 29 травня 2012 року.
Із вказаного рішення слідує, що комісія
розглянула протест прокурора від 26.11.2012
року №21-17/1933 вих.12 на рішення комісії з
питань поновлення прав реабілітованих
Шумської районної ради від 25.09.2012 року
№15, заяву ОСОБА_1 від 29.05.2012 року та
матеріали справи по питанню
реабілітації ОСОБА_1 жителя
м.Злолбунів, уродженця с.Антонівці
ІІІумського району вілновідно до Ц
Закону України «Про реабілітацію жертв
політичних репресій на Україні» та
вирішила в задоволенні прохань
заявника відмовити (а. с. 6).

Рішенням Комісії з питань поновлення
прав реабілітованих Здолбунівської
районної ради №1 від 11.03.2013р.
встановлено, що ОСОБА_1 згідно з
постановою Здолбунівського районного
суду від 10.05.2012р. №2-а-1122/11 та юридичним
висновком ТОВ «Рівненська правова
компанія» від 21.05.2011р. №21 підлягає
реабілітації за ст. 3 Закону України
«Про реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні». Керуючись
Законом України «Про реабілітацію
жертв політичних репресій на Україні»,
комісія Здолбунівської районної ради з
питань поновлення прав реабілітованих,
вирішила: направити клопотання у
комісію Шумської районної ради з
питань поновлення прав реабілітованих
щодо надання ОСОБА_1 довідки про
реабілітацію згідно з Законом України
«Про реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні» (а. с. 26).

25.10.2013р. прокуратурою Тернопільської
області на адресу комісії з питань
поновлення прав реабілітованих
Тернопільської обласної ради
надісланий лист №17/1-81-09, яким
направлено звернення ОСОБА_8 щодо
законності прийняття комісією з питань
поновлення прав реабілітованих
Шумської районної ради від 05 грудня 2012
року №17 (а. с. 81).

29.10.2013р. прокуратурою Тернопільської
області на адресу комісії з питань
поновлення прав реабілітованих
Тернопільської обласної ради повторно
надісланий лист №17/1-81-09, яким
направлено звернення ОСОБА_8 в частині
законності прийняття комісією з питань
поновлення прав реабілітованих
Шумської районної ради рішення від 05
грудня 2012 року №17 «Про повторний
розгляд звернення ОСОБА_1.». (а. с. 82).

21.11.2013р. ОСОБА_1 направив на адресу
відповідача 1 звернення, в якому просив:
на засіданні комісії надати його
запитання згідно п.1-3 ОСОБА_7; довести до
членів комісії постанову
Здолбунівського районного суду від 10
травня 2012 р по справі 2-а-1122/11 та
протокол засідання комісії з питань
поновлення прав реабілітованих
Здолбунівської районної ради від 11
березня 2013 р. №1; розглянути питання
щодо відповідальності голови комісії
Шумської районної ради ОСОБА_7 за
протиправні дії; надати йому протокол
засідання комісії та прийняте рішення
комісії (а. с.7).

27.11.2013р. Тернопільська обласна рада
прийняла рішення №1 «Про розгляд
листів прокуратури Тернопільської
області від 25.10.2013 року № 07/1-81-09, від
29.10.2013року №07/1-81-09, листа ОСОБА_1 від 21
листопада 2013 року (вхідний від
26.11.2013року №239/К-10-21).

Вказаним рішенням комісія відповідача
1 вирішила: комісія з питань поновлення
прав реабілітованих Тернопільської
обласної ради не вбачає підстав для
визнання ОСОБА_1 реабілітованим
відповідно до статей 3 і 9 Закону
України «Про реабілітацію жертв
політичних репресій на Україні» (від 17
квітня1991 року); визнати рішення комісії
з питань поновлення прав
реабілітованих Шумської районної ради
від 05 грудня 2012 року №17 таким, що
прийнято на основі зібраних доказів та
з дотриманням вимог законодавства (а. с.
5).

Вирішуючи даний спір та надаючи
правову оцінку вищенаведеним
обставинам, суд виходить з такого.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування їх посадові
особи зобов'язані діяти на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України (ст.19 Конституції України)

Частиною 3 ст.2 КАС України встановлено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Ліквідація наслідків беззаконня,
допущених з політичних мотивів до
громадян України, поновлення їх права,
встановлення компенсації за незаконні
репресії та пільги реабілітованим,
визначені Законом УРСР «Про
реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні» № 962 від 17.04.1991р.

Статтею 9 вказаного Закону, вирішення
питань, пов'язаних з встановленням
факту розкуркулювання,
адміністративного виселення, з
відшкодуванням матеріальних збитків,
поновленням трудових, житлових,
пенсійних та інших прав громадян,
реабілітованих відповідно до цього
Закону, покласти на обласні, міські і
районні Ради народних депутатів. З цією
метою Радам народних депутатів
утворити штатні комісії, положення про
які затверджується Кабінетом
Міністрів України.

Пунктом 2 Положення «Про комісії Рад
народних депутатів з питань поновлення
прав реабілітованих», затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів УРСР N 48
24.06.1991, «Про заходи щодо реалізації
Закону Української РСР "Про
реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні» (із змінами та
доповненнями) визначені головні
завдання Комісій Рад народних
депутатів з питань поновлення прав
реабілітованих. Так, головними
завданнями комісії є вирішення питань,
пов'язаних з установленням факту
розкуркулення, адміністративного
виселення з відшкодуванням
матеріальних збитків і виплатою
грошової компенсації реабілітованим,
які відбували покарання у вигляді
позбавлення волі або примусового
поміщення до лікувальних закладів,
поновленням житлових та інших прав
громадян, реабілітованих відповідно до
Закону України "Про реабілітацію жертв
політичних репресій в Україні".

Відповідно до п. 5 Положення, Комісія
Верховної Ради Республіки Крим,
обласні, Київська та Севастопольська
міські комісії крім виконання функцій,
передбачених у пункті 3 цього
Положення, розглядають скарги на
рішення районних, міських, районних у
місті комісій та приймають за ними
рішення, здійснюють координацію їх
роботи, подають методичну допомогу.

З врахування викладеного, судом
встановлено, що при прийнятті
вказаного рішення відповідною
комісією Тернопільської обласної ради
не враховані всі фактичні обставини
справи, а саме: не враховано, що
рішенням Здолбунівського районного
суду з'ясовані та встановлені підстави
для визнання реабілітованим позивача
згідно ст. 3 Закону УРСР «Про
реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні» про що зазначено у
мотивувальній частині постанови суду,
не враховане також рішення відповідної
комісії Здолбунівської районної ради
№1 від 11.03.2013р., яким встановлено, що
позивач підлягає реабілітації за ст. 3
Закону України «Про реабілітацію жертв
політичних репресій на Україні».

Також, як вбачається із протоколу №1
від 27.11.2013р. (а.с.4) комісією не
досліджувались матеріали справи по
питанню реабілітації ОСОБА_1
відповідно до Закону України «Про
реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні», які розглядались
комісією Шумської районної ради при
постановленні рішення №17 від 05.12.2012р.
Не взятий до уваги висновок Шумського
РВ УМВС України в Тернопільській
області від 09.08.2011р., яким підтверджений
факт адміністративного виселення сім'ї
позивача та конфіскації їхнього майна.

Крім того, як слідує із рішення №17 від
05.12.2012р., на розгляді комісії районної
ради була не лише заява позивача, а й
протест прокурора, разом з тим,
вказаним рішенням не вирішений протест
прокурора, що вбачається із
констатуючої частини рішення. Однак
вказаний факт Комісією відповідача 2 не
був взятий до уваги.

Також судом встановлено, що рішення №1
від 27.11.2013р. підписане головою комісії з
питань поновлення прав реабілітованих
Тернопільської обласної ради, та не
підписане секретарем комісії що є
порушенням п.10 Положення, яким
передбачено, що рішення комісії
підписує голова (у разі його
відсутності - заступник голови) і
секретар комісії.

При цьому посилання представника
відповідача 1 на поважність причин
відсутності секретаря комісії, судом
до уваги не беруться з огляду на те, що
за відсутності секретаря комісії,
комісія взагалі не уповноважена діяти,
що чітко передбачено п.6, 7 Положення,
зокрема, Комісії діють у складі голови,
заступника голови, секретаря та членів
комісії.

До складу комісії можуть входити
депутати Рад народних депутатів,
представники громадськості,
фінансових органів,
житлово-комунального господарства,
соціального забезпечення, архівних
установ, а у разі необхідності - й інших
організацій та установ.

Організацію роботи комісії забезпечує
голова комісії. Діловодство здійснює
секретар комісії, який відповідає за
правильне ведення документації,
підготовку до засідань комісії
необхідних матеріалів, їх зберігання
та облік.

Підсумовуючи викладене, суд прийшов до
висновку про протиправність дій
відповідача 1 при прийнятті рішення №1
від 27.11.2013р. та про протиправність
самого рішення, а відтак таке рішення
належить до скасування.

Позовні вимоги позивача щодо визнання
протиправними дії посадових осіб
Шумської районної ради, причетних до
прийняття рішення комісії з питань
поновлення прав реабілітованих
Тернопільської обласної ради №1 від
27.11.2013 року задоволенню не належать з
огляду на таке.

Пунктом 1 Положення встановлено, що
Комісії Рад народних депутатів з
питань поновлення прав реабілітованих
(надалі - комісії) утворюються
Верховною Радою Республіки Крим,
обласними, районними, міськими і
районними в місті Радами народних
депутатів.

Як зазначено вище по тексту постанови,
Комісії діють у складі голови,
заступника голови, секретаря та членів
комісії. Кількісний і персональний
склад комісії, а також штатна
чисельність її працівників
затверджуються відповідною Радою
народних депутатів.

До складу комісії можуть входити
депутати Рад народних депутатів,
представники громадськості,
фінансових органів,
житлово-комунального господарства,
соціального забезпечення, архівних
установ, а у разі необхідності - й інших
організацій та установ.

Із протоколу засідання комісії
відповідача 1 вбачається, що в склад
комісії ввійшли голова комісії та
члени комісії. Службові особи комісії
Шумської районної ради були лише
запрошеними на засідання комісії
обласної ради та не входило
безпосередньо до складу комісії
відповідача1.

Згідно із п. 8 Положення, засідання
комісії проводяться в міру
необхідності, але не рідше одного разу
на місяць, і правомочні, якщо на них
присутні більше половини її складу. Всі
питання в комісії вирішуються
більшістю голосів присутніх її членів.

Із викладеного слідує, що рішення
відповідної комісії приймається
відповідним складом цієї ж комісії.

Рішення комісії відповідача 1 не
містить підписів службових осіб
Шумської районної ради, а відтак у
вказаній позовній вимозі позивача
належить відмовити.

Щодо позовних вимог позивача про
зобов'язання відповідача 2 - Шумської
районної ради, Тернопільської області
відповідно до ст.9 Закону України «Про
реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні», розглянути
питання щодо визнання ОСОБА_1
реабілітованим по ст. 3 даного Закону на
підставі постанови Здолбунівського
районного суду від 10 травня 2012 року по
справі № 2-а-1122/11, то вказана позовна
вимога належить до задоволення.

Так, судом встановлено, та зазначено
вище по тексту, що 10.05.2012р. постановою
Здолбунівського районного суду у
справі №2-а-1122/11 частково задоволені
позовні вимоги ОСОБА_1 до Шумської
районної ради Тернопільської області
про визнання неправомірними дій
суб'єкта владних повноважень,
скасування рішення та визнання його
реабілітованим.

Вказаною постановою суду фактично
встановлені обставини для визнання
позивача реабілітованим відповідно до
ст.3 Закону УРСР «Про реабілітацію
жертв політичних репресій на Україні»,
про що зазначено у мотивувальній
частині постанови суду. Зазначена
постанова набрала законної сили (а. с.
74-76).

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Крім того, відповідно до ст. 124
Конституції України, ст.14 КАС України,
судові рішення, що набрали законної
сили, є обов'язковими до виконання на
всій території України.

Твердження представників комісії
відповідача 2 про виконання рішення
суду, не відповідає дійсності,
оскільки, як зазначено судом,
постановою Здолбунівського районного
суду фактично встановлені обставини
для визнання позивача реабілітованим
відповідно до ст. 3 Закону УРСР «Про
реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні», про що зазначено
у мотивувальній частині постанови
суду. З врахування цих обставин,
комісію відповідача 2 зобов'язано було
розглянути звернення ОСОБА_1 згідно
вимог ст. 9 Закону України «Про
реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні та «Положення про
комісії Рад народних депутатів з
питань поновлення прав
реабілітованих», затвердженим
постановою КМ УРСР від 24.06. 1991 року №48.

Разом з тим, комісія відповідача 2
безпідставно не взяла до уваги вказане
судове рішення та формально, без
урахування всіх обставин справи,
встановлених судовим рішення,
підійшла до розгляду вказаного
звернення позивача, а тому зазначена
позовна вимога належить до
задоволення.

Щодо позовної вимоги позивача про
зобов'язання Шумської районної ради
Тернопільської області видати довідку
про реабілітацію ОСОБА_1 відповідно до
ст. 3 Закону України «Про реабілітацію
жертв політичних репресій на Україні»,
то вказана вимога задоволенню не
належить, при цьому суд виходить з
такого.

Як зазначено вище по тексту постанови,
рішенням Комісії з питань поновлення
прав реабілітованих Здолбунівської
районної ради №1 від 11.03.2013р.
встановлено, що ОСОБА_1 згідно з
постановою Здолбунівського районного
суду від 10.05.2012р. №2-а-1122/11 та юридичним
висновком ТОВ «Рівненська правова
компанія» від 21.05.2011р. №21 підлягає
реабілітації за ст. 3 Закону України
«Про реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні». Керуючись
Законом України «Про реабілітацію
жертв політичних репресій на Україні»,
комісія Здолбунівської районної ради з
питань поновлення прав реабілітованих,
вирішила направити клопотання у
комісію Шумської районної ради з
питань поновлення прав реабілітованих
щодо надання ОСОБА_1 довідки про
реабілітацію згідно з Законом України
«Про реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні».

В той же час, доказів на підтвердження
того факту, що клопотання з питань
поновлення прав реабілітованих щодо
надання ОСОБА_1 довідки про
реабілітацію згідно з Законом України
«Про реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні», відповідно до
вказаного рішення було предметом
розгляду комісії відповідача 2, суду не
надано.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ст.6 Конституції України
державна влада в Україні здійснюється
на засадах її поділу на законодавчу,
виконавчу та судову. Органи
законодавчої, виконавчої та судової
влади здійснюють свої повноваження у
встановлених цією Конституцією межах і
відповідно до законів України.

Відповідно до абз. 4 п. 7 Постанови
Верховної Ради України від 24 грудня 1993
року № 3812 «Про тлумачення Закону
України "Про реабілітацію жертв
політичних репресій в Україні» № 3812,
24.12.1993, довідки про реабілітацію згідно
із статтею 3 цього Закону видаються
реабілітованим на їх вимогу органами
внутрішніх справ за наявності у них
відповідних документів (постанови про
вислання, особистих справ на виселених
осіб тощо), а за відсутності таких
документів - районними комісіями по
поновленню прав реабілітованих після
встановлення ними факту виселення.

Отже, законодавець наділив комісії по
поновленню прав реабілітованих
дискреційними повноваженнями при
прийнятті таких рішення.

Дискреційні повноваження - це
сукупність прав та обов'язків органів
державної влади та місцевого
самоврядування, осіб, уповноважених на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, що надають
можливість на власний розсуд визначити
повністю або частково вид і зміст
управлінського рішення, яке
приймається, або можливість вибору на
власний розсуд одного з декількох
варіантів управлінських рішень,
передбачених проектом
нормативно-правового акта.

Враховуючи вищезазначене, дискреційне
право органу місцевого самоврядування
обумовлене певною свободою (тобто
вільним, або адміністративним
розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі
одного з варіантів рішень та правових
наслідків.

З огляду на вказане, право відповідача 2
на вчинення дій щодо видачі довідки про
реабілітацію згідно із статтею 3 цього
Закону УРСР «Про реабілітацію жертв
політичних репресій на Україні» є
дискреційним повноваженням, а тому
задоволення позовних вимог в цій
частині було б формою втручання в
дискреційні повноваження державного
органу.

Згідно із ст. 162 КАС України у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання не чинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення. Суд може прийняти іншу
постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

Враховуючи те, що позовні вимоги,
викладені в адміністративному позові,
заяві про зміну предмету позову не
дають змогу гарантувати дотримання і
захист прав, свобод та інтересів
позивача, суд прийшов до висновку про
необхідність зміни формулювання
позовних вимог, а саме: визнання
протиправними дій Комісії з питань
поновлення прав реабілітованих
Тернопільської обласної ради щодо
прийняття рішення № 1 від 27 листопада
2013року "Про розгляд листів прокуратури
Тернопільської області від 25 жовтня 2013
року №07/1-81-09, від 29 жовтня 2013 року №
07/1-81-09, листа ОСОБА_1 від 21 листопада 2013
року"; визнання протиправним та
скасування рішення Комісії з питань
поновлення прав реабілітованих
Тернопільської обласної ради № 1 від 27
листопада 2013року "Про розгляд листів
прокуратури Тернопільської області
від 25 жовтня 2013 року №07/1-81-09, від 29
жовтня 2013 року № 07/1-81-09, листа ОСОБА_1
від 21 листопада 2013 року"; зобов'язання
Комісії з питань поновлення прав
реабілітованих Шумської районної ради
Тернопільської області у
відповідності до ст. 9 Закону України
"Про реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні" розглянути
питання щодо визнання ОСОБА_1
реабілітованим з врахуванням положень
ст. 3 даного Закону та встановлених
постановою Здолбунівського районного
суду Рівненської області від 10 травня
2012 року у справі №2-а-1122/11 обставин.

Відповідно до ст. 94 КАС України судовий
збір на користь позивача не
присуджується.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Комісії з
питань поновлення прав реабілітованих
Тернопільської обласної ради щодо
прийняття рішення № 1 від 27 листопада
2013року "Про розгляд листів прокуратури
Тернопільської області від 25 жовтня 2013
року №07/1-81-09, від 29 жовтня 2013 року №
07/1-81-09, листа ОСОБА_1 від 21 листопада 2013
року".

Визнати протиправним та скасувати
рішення Комісії з питань поновлення
прав реабілітованих Тернопільської
обласної ради № 1 від 27 листопада
2013року "Про розгляд листів прокуратури
Тернопільської області від 25 жовтня 2013
року №07/1-81-09, від 29 жовтня 2013 року №
07/1-81-09, листа ОСОБА_1 від 21 листопада 2013
року".

Зобов'язати Комісію з питань
поновлення прав реабілітованих
Шумської районної ради Тернопільської
області у відповідності до ст. 9 Закону
України "Про реабілітацію жертв
політичних репресій на Україні"
розглянути питання щодо визнання
ОСОБА_1 реабілітованим з врахуванням
положень ст. 3 даного Закону та
встановлених постановою
Здолбунівського районного суду
Рівненської області від 10 травня 2012
року у справі №2-а-1122/11 обставин.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Комшелюк
Т.О.