Справа № 805/2150/14
Суддя: Загацька Т. В.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 р.
Справа №805/2150/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 14:20

Донецький окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді Загацької Т.В.,

при секретарі Аржанові К.С.,

за участі:

представника відповідача Дмитроняк
А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду за адресою: м.
Донецьк, вул.50 Гвардійської дивізії, 17,
адміністративну справу за позовом
третього державного пожежно -
рятувального загону Головного
управління державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Донецькій
області до Державної фінансової
інспекції в Донецькій області, третя
особа - Головне управління державної
казначейської служби у Донецькій
області про визнання недійсним
розпорядження №19 від 24.01.2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, третій державний пожежно -
рятувальний загін Головного
управління державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Донецькій
області, звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду із
позовом до Державної фінансової
інспекції в Донецькій області, третя
особа - Головне управління державної
казначейської служби у Донецькій
області про визнання недійсним
розпорядження №19 від 24.01.2014 року про
зупинення операцій з бюджетними
коштами.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовував
тим, що за не усунення порушень,
передбачених п.40 ст. 116 Бюджетного
кодексу України та зазначених у вимозі
№104п від 14.01.2014 року на його адресу від
відповідача надійшло розпорядження
від 24.01.2014 року №19 про зупинення
операцій з бюджетними коштами на
рахунку позивача №7305 за кодом
програмної класифікації видатків 3701280
за винятком операцій із сплати
податків, зборів та єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, виконання
рішень органів, яким відповідно до
закону надано право стягнення коштів
на строк до 03.02.2014 року. Позивач вважає
вказане розпорядження незаконним та
неправомірним.

Позивач також зазначає, що згідно
вимоги фінансової інспекції строк для
усунення виявлених ревізією порушень
встановлений до 12.02.2014 року. Проте,
спірне розпорядження №19 від 24.01.2014 року
прийняте відповідачем з порушенням ч.3
п.2 Порядку зупинення операцій з
бюджетними коштами, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№21 від 19.01.2011 року, тобто відповідачем
не дотриманий триденний термін
прийняття спірного розпорядження з дня
надходження акту ревізії від 20.12.2013
року.

На підставі вищезазначеного позивач
просив суд визнати недійсним
розпорядження Державної фінансової
інспекції в Донецькій області №19 від
24.01.2014 року про зупинення операцій з
бюджетними коштами.

Позивач до судового засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, через канцелярію суду надав
заяву, згідно якої наполягав на
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі, просив розглядати справу без
його участі.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог, просив в
задоволенні позову відмовити у повному
обсязі, надав заперечення, згідно яких
вказав, що під час проведення ревізії
окремих питань фінансово -
господарської діяльності позивача
згідно акту №05-860/041 від 20.12.2013 року
встановлено невиконання вимог щодо
бухгалтерського обліку. Відповідачем
були застосовані до позивача такі
заходи впливу як попередження про
неналежне виконання бюджетного
законодавства та зупинення операцій з
бюджетними коштами відповідно до ст. 117
Бюджетного кодексу України.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Позивач зареєстрований як юридична
особа 13.07.2012 року виконавчим комітетом
Маріупольської міської ради Донецької
області, ідентифікаційний код
юридичної особи - 38242758, що
підтверджується випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців серія АВ
№118931.

Статус Державної фінансової інспекції
в Україні, її функції та правові основи
діяльності визначені Законом України
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні"(далі - Закон).

Згідно статті 1 цього Закону здійснення
державного фінансового контролю
забезпечує центральний орган
виконавчої влади, уповноважений
Президентом України на реалізацію
державної політики у сфері державного
фінансового контролю (далі - орган
державного фінансового контролю).
Орган державного фінансового контролю
у своїй діяльності керується
Конституцією України, цим Законом,
іншими законодавчими актами, актами
Президента України та Кабінету
Міністрів України.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи в
період з 03 жовтня 2013 року по 07 жовтня 2013
року відповідно до ухвали Жовтневого
районного суду м.Маріуполя від 13.09.2013
року №263/9503/13-к на підставі направлень
на проведення ревізії №№486, 487 від
02.10.2013 року Маріупольською об'єднаною
державною фінансовою інспекцією
проведена позапланова виїзна ревізія
позивача.

За наслідками проведеної ревізії
Маріупольською об'єднаною державною
фінансовою інспекцією був складений
акт №05-860/041 від 20.12.2013 року позапланової
виїзної ревізії окремих питань
фінансово - господарської діяльності
третього державного пожежно -
рятувалього загону Головного
управління державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Донецькій
області за період з 01.01.2011 року по 01.07.2013
року.

11 січня 2014 року на підставі
вищезазначеного акту ревізії
Маріупольською об'єднаною державною
фінансовою інспекцією прийнято вимогу
№26-01-34/28 про усунення виявлених
ревізією порушень, якою зобов'язано
позивача здійснити всі необхідні
заходи для усунення встановлених
ревізією порушень.

Інформацію про вжиті заходи до винних
посадових осіб та виконання цих вимог
було зобов'язано надати до
Маріупольської об'єднаної державної
фінансової інспекції разом з копіями
завірених розпорядчих та інших
документів в термін до 12 лютого 2014 року.

24 січня 2014 року відповідачем прийнято
розпорядження про зупинення операцій з
бюджетними коштами №19, відповідно до
якого відповідач зобов'язав позивача
зупинити операції з бюджетними коштами
на рахунку №7305 за кодом
програмної класифікації видатків 3701280
за винятком операцій із сплати
податків, зборів, єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, виконання
рішень органів, яким відповідно до
закону надано право стягнення коштів
на строк до 03.02.2014 року включно.

Відповідно до п.2 Порядку зупинення
операцій з бюджетними коштами,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №21 від 19.01.2011 року
зупинення операцій з бюджетними
коштами застосовується у разі
виявлення факту порушення вимог
бюджетного законодавства,
передбаченого пунктом 2 частини першої
статті 117 Бюджетного кодексу України, і
полягає у зупиненні будь-яких операцій
із здійснення платежів з рахунків
розпорядників та/або одержувачів, крім
випадків, визначених абзацами третім -
п'ятим пункту 3 цього Порядку. При цьому
складається протокол про порушення
бюджетного законодавства.

Якщо факт порушення вимог бюджетного
законодавства зафіксовано в акті
ревізії контролюючого органу, то
протокол про порушення вимог
бюджетного законодавства не
складається.

На підставі зазначеного протоколу або
акта ревізії уповноважений орган
приймає протягом трьох робочих днів з
дня його надходження розпорядження про
зупинення операцій з бюджетними
коштами (далі - розпорядження про
зупинення операцій) за формою згідно з
додатком 1.

Як вже було зазначено вище, оскаржуване
розпорядження прийняте відповідачем
24.01.2014 року на строк до 03.02.2014 року
включно. Відповідно до п.8
вищевказаного Порядку підставою для
відновлення операцій на рахунках
розпорядників та/або одержувачів є,
зокрема закінчення строку, зазначеного
в розпорядженні про зупинення операцій
або встановленого частиною другою
статті 120 Бюджетного кодексу України,
тобто строк розпорядження сплинув
04.02.2014 року.

Таким чином, на теперішній час
оскаржуване розпорядження не має
юридичної сили та не тягне за собою
будь - яких наслідків.

Суд також підкреслює, що засіб
юридичного захисту має бути
ефективним, як на практиці, так і за
законом.

Так, при розгляді справи було б
неприйнятно враховувати право на
ефективний засіб захисту, а саме,
запобігання порушенню або припиненню
порушення з боку суб'єкта владних
повноважень, а так само встановлення
механізму відновлення, поновлення
порушеного права, без його практичного
застосування. Таким чином, обов'язковим
є практичне застосування ефективного
механізму захисту. Протилежний підхід
суперечитиме принципу верховенства
права.

З урахуванням цього Держава Україна
несе обов'язок перед зацікавленими
особами забезпечити ефективний засіб
захисту порушених прав, зокрема - через
належний спосіб захисту та відновлення
порушеного права. Причому обраний
судом спосіб захисту порушеного права
має бути ефективним та забезпечити
реальне відновлення порушеного права.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлені критерії, якими керується
адміністративний суд при перевірці
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень. Відповідність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень передбаченим
частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям перевіряється судом з
урахуванням закріпленого статтею 9
Кодексу адміністративного судочинства
України принципу законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що
оскаржуване розпорядження підлягало
одноразовому застосуванню та
вичерпало свою дію фактом його
виконання.

Отже, суд приходить до висновку про
необґрунтованість позову третього
державного пожежно - рятувального
загону Головного управління державної
служби України з надзвичайних ситуацій
у Донецькій області до Державної
фінансової інспекції в Донецькій
області, третя особа - Головне
управління державної казначейської
служби у Донецькій області про
визнання недійсним розпорядження №19
від 24.01.2014 року, у зв'язку із чим
відмовляє у задоволенні позову у
повному обсязі.

На підставі статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судові витрати стягненню не
підлягають.

Враховуючи викладене та керуючись
Конституцією України, Законом України
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" та ст. ст. 2, 7-12, 69-72, 87-98, 122-163, 254,
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні позову
третього державного пожежно -
рятувального загону Головного
управління державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Донецькій
області до Державної фінансової
інспекції в Донецькій області, третя
особа - Головне управління державної
казначейської служби у Донецькій
області про визнання недійсним
розпорядження №19 від 24.01.2014 року.

Вступна та резолютивна частини
постанови прийняті в нарадчій кімнаті
та проголошені в судовому засіданні
20.05.2014 року, постанова в повному обсязі
буде виготовлена 23.05.2014 року.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Строк для подання апеляційної скарги
стороною або іншою особою, яка брала
участь у справі, обчислюється з моменту
отримання копії постанови.

Суддя
Загацька Т. В.