Справа № 2а/2315/53/2012 (2315/1193/2012)
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року м.
Київ К/800/3843/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі :

Пасічник С.С.,

Винокурова К.С.,

Кочана В.М.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
"Маяковського 8" до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Смілянської
міської ради Черкаської області, третя
особа - виконавчий комітет Смілянської
міської ради про визнання дій
протиправними та зобов'язання до
вчинення певних дій, касаційне
провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Смілянської
міської ради Черкаської області на
постанову Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 21 травня 2012
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 жовтня 2012
року,

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2012 року Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Маяковського 8" звернулось до
суду з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Смілянської
міської ради Черкаської області, третя
особа - виконавчий комітет Смілянської
міської ради про зобов'язання
відповідача нарахувати та здійснити
йому відшкодування пільг та субсидій.

Заявою від 22 лютого 2012 року позивач
уточнив та збільшив позовні вимоги й
просив визнати бездіяльність
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Смілянської міської ради
Черкаської області щодо відмови
нараховувати та відшкодовувати пільги
та субсидії з жовтня 2011 року
протиправною та зобов'язати
відповідача нарахувати й здійснити
відшкодування пільг та субсидій для
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
"Маяковського 8" з жовтня 2011 року.

Постановою Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 21 травня 2012 року, залишеною
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 10 жовтня 2012 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів,
відповідач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судами
норм матеріального і процесуального
права, просив рішення судів першої та
апеляційної інстанцій скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити
позивачу у задоволенні позову в
повному обсязі.

Позивач в письмових запереченнях на
касаційну скаргу проти доводів та
вимог останньої заперечив, вважаючи їх
безпідставними, а рішення судів
попередніх інстанцій, які він просить
залишити без змін, - обґрунтованими та
законними.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що згідно протоколу № 3
загальних зборів Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Маяковського 8" від 04 серпня 2011
року в межах затвердженого в кошторисі
об'єднання розміру витрат був
затверджений розмір внесків на
утримання будинку та прибудинкової
території.

03.10.2011 р. та 19.12.2011 р. позивач звертався
до Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Смілянської міської ради
Черкаської області з заявами
відповідно № 70 та №84 щодо не
відшкодування об'єднанню пільг та
субсидій, надаваємих мешканцям
будинку, на внески по утриманню будинку
та прибудинкової території.

Листом-відповіддю від 03.01.2012 р. №01-38/24
відповідач фактично відмовив позивачу
в такому відшкодуванні з огляду на
відсутність законодавчого підґрунтя
прийняття загальними зборами ОСББ
тарифів на утримання будинку та
прибудинкової території, що й
спонукало позивача звернутися з
позовом до суду.

Відповідно до статті 4 Закону України
«Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» об'єднання
створюється для забезпечення і захисту
прав його членів та дотримання їхніх
обов'язків, належного утримання та
використання неподільного і
загального майна, забезпечення
своєчасного надходження коштів для
сплати всіх платежів, передбачених
законодавством та статутними
документами й основна діяльність
об'єднання полягає у здійсненні
функцій, що забезпечують реалізацію
прав власників приміщень на володіння
та користування спільним майном членів
об'єднання, належне утримання будинку
та прибудинкової території, сприяння
членам об'єднання в отриманні
житлово-комунальних та інших послуг
належної якості за обґрунтованими
цінами та виконання ними своїх
зобов'язань, пов'язаних з діяльністю
об'єднання.

Згідно із ст.10 Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» до
виключної компетенції загальних
зборів членів об'єднання відноситься,
зокрема, затвердження кошторису,
балансу об'єднання та річного звіту, а
також визначення розмірів внесків та
платежів членами об'єднання.

При цьому, законодавчими актами
України не передбачено затвердження
або погодження органами державної
влади чи місцевого самоврядування
розмірів внесків (платежів) на
утримання будинку і прибудинкової
території, визначених загальними
зборами ОСББ.

Одночасно, суд вказує й на те, що в
даному випадку відповідач помилково
ототожнює внески (збори, платежі) на
утримання будинку та прибудинкової
території, визначені загальними
зборами ОСББ, із тарифами на
житлово-комунальні послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій, який дійсно відповідно до
статті 28 Закону України «Про місцеве
самоврядування в України» та ст. 14
«Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» підлягає
встановленню органами місцевого
самоврядування, адже ОСББ не є
виробником або виконавцем
житлово-комунальних послуг відповідно
до Закону України Про
житлово-комунальні послуги», тож не
надає і не виробляє таких послуг, а
відтак і не формує цін чи тарифів на
послуги, які б підлягали встановленню
(затвердженню) органами місцевого
самоврядування. Про наведене йдеться й
у інформаційному листі Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 15.08.2011 р. № 7/14-8961.

Враховуючи викладене, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій про задоволення
позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 220-1 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Здійснивши касаційний перегляд справи,
Вищий адміністративний суд України
прийшов до висновку, що суди попередніх
інстанцій при ухваленні судових рішень
чи вчиненні процесуальних дій не
допустили порушень норм матеріального
чи процесуального права.

Доводи ж касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору, а тому
підстав для скасування ухвалених
судами рішення колегія суддів не
вбачає.

Керуючись статтею 220, 2201, 223, 224, 230
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Смілянської
міської ради Черкаської області
відхилити, а постанову Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 21 травня 2012 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 жовтня 2012
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Пасічник С.С.

Винокуров К.С.

Кочан В.М.