Справа № 813/6371/13-а
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/6371/13-а
зал судових
засідань №13
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючої судді Братичак У.В.,
секретар судового засідання Олійник
представника позивача Критовича І.М.,
представників відповідача Іваськевич
І.О., Криницької Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
українсько-канадського підприємства
"Студія Лева" у формі ТзОВ до Львівської
міської виконавчої дирекції
Львівського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
директора Львівської міської
виконавчої дирекції Львівського
обласного відділення ФСС з ТВП - Р.М.
Ноги, головного спеціаліста Львівської
міської виконавчої дирекції
Львівського обласного відділення ФСС з
ТВП - Л.В. Брегіна, головного
спеціаліста Львівської міської
виконавчої дирекції Львівського
обласного відділення ФСС з ТВП - С.О.
Новічевської про визнання рішень та
акту недійсними, дії відповідачів
нікчемними, зобов'язати відповідачів
надати повні, достовірні та
обґрунтовані відповіді з урахуванням
заперечень, прохань та аргументів, які
містять відповідні звернення позивача,
із зазначенням підстав, встановлених
До суду надійшла позовна заява
Спільного українсько-канадського
підприємства "Студія Лева" у формі ТзОВ
до Львівської міської виконавчої
дирекції Львівського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності (далі - відповідач),
директора Львівської міської
виконавчої дирекції Львівського
обласного відділення ФСС з ТВП - Р.М.
Ноги, головного спеціаліста Львівської
міської виконавчої дирекції
Львівського обласного відділення ФСС з
ТВП - Л.В. Брегіна, головного
спеціаліста Львівської міської
виконавчої дирекції Львівського
обласного відділення ФСС з ТВП - С.О.
Новічевської, в якій з урахуванням
заяви від 28.03.2014 року про зміну позовної
вимоги № 2 просить суд:
- визнати рішення №1 від 02.07.2013р. за №751 з
розгляду звернення позивача по
оскарженню рішення №175 від 11.06.2013 року
таким, що суперечить вимогам ст. 40
конституції України - недійсним;
- визнати рішення №175 від 11.06.2013 року
таким, що суперечить вимогам ст. 40
Конституції України - недійсним та
зобов'язати винести нове обґрунтоване
рішення із зазначенням підстав,
встановлених законом;

- визнати дії відповідачів щодо
неприйняття до уваги пояснень,
заперечень, правових аргументів,
всупереч вимогам ст. 40 Конституції
України нікчемними;

- зобов'язати відповідачів надати
повні, достовірні та обґрунтовані
відповіді з урахуванням всіх
заперечень, прохань та аргументів, які
містять відповідні звернення позивача,
із зазначенням підстав, встановлених
законом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивачем 04.07.2013 року отримано Рішення
№1 від 02.07.2013р. за №751 за результатами
розгляду скарги позивача щодо
перегляду Рішення відповідача №175 від
11.06.2013р. «Про повернення кошті Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності»,
прийнятого на підставі Акту перевірки
від 28.05.2013р. №506.

На думку позивача вказані вище Рішення
№1 від 02.07.2013р. за №751 та Акт від 28.05.2013р.
№ 506 є неповними, необґрунтованими та
порушують конституційні права особи,
оскільки у останніх відсутній повний
виклад/зазначення правових аргументів
позивача; не надано обґрунтувань та
висновків (підтвердження або
спростування) щодо письмово викладених
заперечень, пояснень та правових
аргументів позивача; відсутня
відповідь на запит в порядку,
встановленому Законом України «Про
доступ до публічної інформації». Крім
того, вважає, що всупереч ст. 40
Конституції України, оскаржуване
рішення не містить обґрунтованої
відповіді на всі вказані у зверненні
аргументи та запитання.

Відповідач подав до суду заперечення
на позов від 27.05.2014р. за №717, в якому
проти позову заперечив повністю. Свої
заперечення мотивує тим, що Рішення №175
від 11.06.2013р. «Про повернення коштів
Фонду та застосування фінансових
санкцій за порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності»
повністю відповідає вимогам
Інструкції про порядок проведення
перевірок страхувальників по коштах
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
прийняття рішень за їх результатами та
процедуру оскарження, затвердженої
постановою Правління Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності від 22.12.2010 за №29
(далі - Інструкція № 29). Відповідач
вважає необґрунтованими твердження
позивача про те, що оскаржуване рішення
суперечить вимогам ст. 40 Конституції
України, оскільки не містить жодних
аргументів, які б заперечували факт
неправомірно витраченої суми коштів, а
саме: віднесення на рахунок Фонду
виплати допомоги по тимчасовій
непрацездатності з першого, а не з
шостого дня непрацездатності. Окрім
того, стверджує помилковим доводи
позивача про порушення Фондом Законів
України «Про звернення громадян», «Про
інформацію», «Про доступ до публічної
інформації», оскільки оскаржуване
рішення виносилось на підставі Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
витратами, зумовленими похованням» від
18.01.2001 № 2240-III (далі - Закон № 2240-ІІІ) та
Інструкції № 29. Також вважає
безпідставними посилання позивача на
статті 202, 203, 204, 215 ЦК України, оскільки
до майнових відносин, заснованих на
адміністративному або іншому владному
підпорядкуванні однієї сторони другій
стороні, а також до податкових,
бюджетних відносин цивільне
законодавство не застосовується, якщо
інше не встановлено законом. На цих
підставах, просив у задоволенні позові
відмовити.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю з підстав, наведених у
позовній заяві.

Представники відповідача у судовому
засіданні з позовними вимогами не
погодилась з підстав, викладених у
письмовому запереченні. У задоволенні
адміністративного позову просять
відмовити, посилаючись на те, що
оскаржувані рішення та акт прийняті на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Заслухавши пояснення представників
сторін, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для вирішення
спору по суті, суд дійшов висновку, що
позов не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, за
результатами проведеної планової
перевірки СП ТзОВ «Студія лева»,
головними спеціалістами Львівської
міської виконавчої дирекції ЛОВ ФСС з
ТВП Брегін Л.В. та Новічевською С.О.
складено акт від 28.05.2013 року № 506 «Про
результати планової перевірки по
коштах Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності».

На підставі акта від 28.05.2013 року № 506,
наданого позивачем пояснення та
довідки від 24.05.2013р., 11.06.2013 року,
керуючись п.6 ч.1 ст.28. ст.30 Закону №
2240-ІІІ, директором Львівської міської
виконавчої дирекції Львівського
обласного відділення ФСС з ТВП - Р.М.
Ногою прийнято Рішення № 175 "Про
повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", згідно з яким,
підлягає поверненню до Фонду
соціального страхування неправомірно
витрачена сума коштів в розмірі 1035,63
грн. та штраф за неправомірно витрачену
суму страхових коштів в розмірі 517,82
грн. Загальна сума фінансових санкцій
склала 1553,45 грн.

Позивач отримав дане рішення 18.06.2013р. та
скористався адміністративною
процедурою оскарження рішення, у
зв'язку з чим, подав скаргу (звернення)
від 27.06.2013р. за №44 на рішення № 175 від
11.06.2013р. "Про повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування".

У зазначеній скарзі позивач
просив скасувати Рішення №175 від
11.06.2013р. про повернення коштів та
застосування фінансових санкцій.

Також у скарзі позивач просив
надати інформації щодо:

- чи може бути притягнуто до
відповідальності (штрафу) особу
(підприємство) за виконання чинного
судового рішення?;

- що означає термін «державна
гарантія»?;

- чи законодавство про соціальне
страхування є частиною господарського
законодавства?;

- чи розповсюджується дія норм
Конституції України на діяльність
органів виконавчої дирекції ФСС з ТВП?;

- що означає: надати повну та
обґрунтовану відповідь?;

- чи підлягає виконанню
службовими особами виконавчої
дирекції Ухвала Галицького районного
суду м. Львова від 02.02.2002 року у
правовідносинах з СП «Студія лева» у
формі ТзОВ?

За наслідками розгляду даної
скарги, виконавчою дирекцією ЛОВ ФСС з
ТВП прийнято рішення № 751 від 02.07.2013
року, яким відмовлено генеральному
директору СП ТзОВ "Студія Лева"
Критовичу І.М. у задоволенні скарги про
скасування рішення від 11.06.2013 року № 175
«Про повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Не погодившись із зазначеним рішенням
та актом від 28.05.2013р. № 506, позивач
оскаржив їх до суду.

Надаючи оцінку спірним
правовідносинам, суд виходить з
наступного.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 КАС України
встановлено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішення (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 40 Конституції
України, усі мають право направляти
індивідуальні чи колективні письмові
звернення або особисто звертатися до
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування та посадових
і службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Щодо твердження представника позивача
про те, що рішення відповідача 1 № 751 від
02.07.2013 року про результати розгляду
скарги не відповідає вимогам,
передбаченим ст. 40 Конституції України
суд зазначає, що вказана норма
Конституції України є загальною, а в
даному випадку спірні правовідносини
склались з приводу оскарження рішення
контролюючого органу в
адміністративному порядку, які
врегульовані нормами Інструкції № 29.

Відповідно до розділу 7 Інструкції,
страхувальник може оскаржити рішення
органу Фонду у письмовій формі
звертаючись до органу Фонду, який
прийняв рішення, із скаргою про
перегляд цього рішення. Скарга повинна
бути подана органу Фонду протягом 10
календарних днів з дня отримання
страхувальником рішення органу Фонду,
що оскаржується. Керівник (заступник
керівника) органу Фонду за
результатами розгляду скарги приймає
вмотивоване рішення та надсилає його
страхувальнику протягом 20 календарних
днів після отримання скарги. У разі
якщо орган Фонду надсилає рішення про
повну або часткову відмову у
задоволенні скарги, страхувальник має
право звернутися протягом 10
календарних днів з дня отримання
рішення про результати розгляду скарги
з повторною скаргою до органу Фонду
вищого рівня із дотриманням
зазначеного десятиденного строку для
кожного випадку оскарження та
зазначеного двадцятиденного строку
для прийняття рішення по скарзі або до
суду у встановленому законодавством
порядку.

Зміст рішення про результати розгляду
скарги складається із вступної,
описової, мотивувальної та
резолютивної частин. У рішенні
зазначається повне найменування
страхувальника або прізвище та
ініціали фізичної особи, яка подала
скаргу, відомості про предмет
оскарження, перелік документів, які
були взяті до уваги під час розгляду
скарги, та стисле викладення вимог
скаржника, що подав скаргу. У рішенні
наводяться результати дослідження
матеріалів скарги та докази, на яких
ґрунтуються висновки органу Фонду,
який розглядає скаргу, а також
посилання на конкретні статті та
пункти нормативно-правових актів,
якими обґрунтовано рішення, висновок
про задоволення чи часткове
задоволення скарги або про відмову у
задоволенні скарги.

У рішенні також зазначається, що у разі
незгоди страхувальника, який подав
скаргу, з прийнятим рішенням, ним може
бути подано повторну скаргу на рішення
органу Фонду до органу Фонду вищого
рівня або в судовому порядку.

Рішення після зазначення
реєстраційного номера вихідної
кореспонденції надсилається
(вручається) страхувальнику.

Судом встановлено, що рішення
відповідача 1 № 751 від 02.07.2013 року про
результати розгляду скарги від 02.07.2013
року відповідає вище вказаним вимогам
Інструкції та у ньому надано
обґрунтовану відповідь - відмову у
задоволенні скарги про скасування
рішення від 11.06.2013 року № 175 про
повернення коштів за застосування
фінансових санкцій.

Так, у Рішенні від 02.07.2013р. № 1 «За
результатами розгляду скарги
(звернення) щодо перегляду Рішення
Львівської міської виконавчої
дирекції від 11 червня 2013р. №175»,
відповідно до п.7.3 Інструкції №29,
зазначено:

- повне найменування страхувальника,
який подав скаргу - Спільне
українсько-канадське підприємство
«Студія Лева» у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю;

- відомості про предмет оскарження -
Рішення Львівської міської виконавчої
дирекції від 11.06.2013р. №175 «Про
повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності";

- перелік документів, які були взяті до
уваги під час розгляду скарги, зокрема,
Акт перевірки від 28.05.2013р. № 506,
Пояснення до Акту перевірки від 28.05.2013р.
і Довідку від 24.05.2013р. (до яких Позивач
додав судові рішення), а саме: ухвалу
Галицького районного суду м. Львова;

- чітко вказані статті та пункти
нормативно-правових актів, якими
обґрунтовано рішення, зокрема, п.3 ч.2
ст.27, абз.1, абз.2 ст.35 Закону № 2240-ІІІ, ст.
2 Закону № 2213;

- висновок - відмову Спільному
українсько-канадському підприємству
«Студія Лева» у формі ТзОВ в задоволені
скарги щодо скасування Рішення
Львівської міської виконавчої
дирекції Львівського обласного
відділення Фонду від 11.06.2013р. №175;

- рішення оформлене на бланку органу
Фонду, який розглядав скаргу - Бланк
Львівської міської виконавчої
дирекції Львівського обласного
відділення Фонду, підписане та
скріплене печаткою.

Отже, суд робить висновок, що Рішення
від 02.07.2013р. №1 повністю відповідає
вимогам, встановленим Інструкцією № 29.

Разом з тим, у позовній заяві позивач
просить суд скасувати рішення від
02.07.2013р. №1 та винести нове обґрунтоване
рішення із зазначенням підстав,
встановлених законом. Однак, при цьому
не наводить жодних аргументів, які б
спростовували факт неправомірно
витраченої суми страхових коштів,
встановлених у акті перевірки від
28.05.2013р. № 506, а саме, віднесення на
рахунок Фонду виплат допомоги по
тимчасовій непрацездатності з першого,
а не з шостого дня непрацездатності.

Суд при винесенні постанови також
враховує, що СП "Студія Лева" у формі
ТзОВ вже оскаржувало в судовому
порядку Рішення Виконавчої дирекції
Львівського обласного відділення
Фонду від 24.11.2006р. № 1509 з аналогічних
підстав, про застосування фінансових
(штрафних) санкцій, зокрема і за
віднесення на рахунок Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності виплат допомоги
по тимчасовій непрацездатності з
першого, а не з шостого дня
непрацездатності.

Так, постановою Господарського суду
Львівської області від 25.05.2007р. по
справі №2/114-22/42 СП "Студія Лева" у формі
ТзОВ було відмовлено в задоволенні
позову, що залишена без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 травня
2008р. та ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 2
липня 2009 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільний
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини

Судом не беруться до уваги доводи
позивача про порушення Львівською
міською виконавчою дирекцією Фонду при
винесені Рішення від 11.06.2013р. №175 та
Рішення №1 від 02.07.2013р. Закону України
„Про звернення громадян" від 02.10.1996р.
№393/96-ВР, Закону України „Про внесення
змін до закону України „Про
інформацію" від 13.01.2011р. №2938, Закону
України „Про доступ до публічної
інформації" від 13.01.2011р. №2939, оскільки
дані рішення виносились відповідно до
вимог Закону України № 2240 та
Інструкції №29, на підставі Акту
перевірки від 28.05.2014р., пояснення до
акту перевірки від 28.05.2013р., довідки від
24.05.2013р. та звернення (скарги) позивача
від 27.06.2013р.

Суд зазначає, що Закон України „Про
доступ до публічної інформації" від
13.01.2011р. №2939 (далі - Закон №2939) визначає
порядок здійснення та забезпечення
права кожного на доступ до інформації,
що знаходиться у володіння суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом, та інформації,
що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ст. 19 Закону №2939, запит на
інформацію - це прохання особи до
розпорядника інформації надати
публічну інформацію, що знаходиться у
його володінні.

Позивач подав 27.06.2013р. скаргу
(звернення) на Рішення Львівської
міської виконавчої дирекції від
11.06.2013р. № 175 з проханням скасувати дане
Рішення, а не запит на публічну
інформацію відповідно до вимог Закону
України №2939.

Також суд вважає безпідставними
посилання позивача на статті 202, 203, 204, 215
Цивільного кодексу України, оскільки
статтею 1 Цивільного кодексу України
передбачено, що цивільним
законодавством регулюються особисті
немайнові та майнові відносини
(цивільні відносини), засновані на
юридичній рівності, вільному
волевиявленні, майновій самостійності
їх учасників. До майнових відносин,
заснованих на адміністративному або
іншому владному підпорядкуванні
однієї сторони другій стороні, а також
до податкових, бюджетних відносин
цивільне законодавство не
застосовується, якщо інше не
встановлено законом.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього кодексу.

Факти, на які покликався позивач як на
підставу своїх вимог, не знайшли
підтвердження в матеріалах справи та в
судовому засіданні, відповідач їх
спростував та довів правомірність
прийняття ним Рішень №1 від 02.07.2013р. за
№751 за результатами розгляду скарги
позивача щодо перегляду Рішення
відповідача №175 від 11.06.2013р. «Про
повернення кошті Фонду та застосування
фінансових санкцій за порушення
законодавства про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку із тимчасовою втратою
працездатності» та Рішення №175 від
11.06.2013р.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що позовні вимоги є не обґрунтованими,
а тому у задоволенні позову слід
відмовити повністю.

У відповідності до вимог ст. 94 КАС
України, відшкодування судових витрат
позивачеві, якому відмовлено у позові,
не передбачено.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення. В разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в
строк та в порядку, передбаченому ст. 254
КАС України.

Повний текст постанови складений та
підписаний 05.06.2013 року.

Суддя
Братичак У.В.