Справа № К/9991/19163/12-С
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/19163/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка
М.І.,розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Луганська на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17 лютого 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4
до управління Пенсійного фонду України
в Жовтневому районі м. Луганська про
визнання неправомірними дій, стягнення
грошової допомоги,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2011 року позивачка
звернулась до суду із вказаним позовом
до відповідача. Просила визнати
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Луганська щодо відмови у
виплаті їй грошової допомоги у розмірі
10 місячних посадових окладів
при звільненні та зобов"язати
відповідача виплатити грошову
допомогу у розмірі 10 місячних
посадових окладів.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від
17 лютого 2012 року, позов задоволено.
Визнано неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Луганська та зобов"язано
відповідача виплатити ОСОБА_4 грошову
допомогу у розмірі 10 місячних
посадових окладів.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказані судові
рішення та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 з 3 листопада 1999
року до 15 лютого 2011 року знаходилася на
державній службі, працювала в органах
соціального захисту населення та
управлінні Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Луганська, що
підтверджується її трудовою книжкою.

На день звільнення із займаної
посади стаж роботи позивачки на
державній службі становив більше 11
років. Відповідно до наказу управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Луганська від 15 лютого 2001 року
№ 25-о, ОСОБА_4 звільнено з роботи у
зв"язку з виявленою невідповідністю
виконуваній роботі за станом здоров'я
на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України.

Згідно довідки управління
Пенсійного фонду України в
Артемівському районі
м. Луганська ОСОБА_4 призначена пенсія
за віком на підставі ст. 37 Закону
України «Про державну службу» з 16
лютого 2011 року.

18 лютого 2011 року ОСОБА_4
звернулась до відповідача із заявою
про виплату їй грошової допомоги в
розмірі 10 місячних посадових окладів у
зв"язку з призначенням дострокової
пенсії відповідно до ст. 37 Закону
України «Про державну службу» та
наявності стажу державної служби більш
ніж 11 років. Листом від
17 березня 2011 року № 239/к-7 управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Луганська відмовило
позивачці у виплаті грошової допомоги
у розмірі 10 посадових окладів.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що ОСОБА_4 за своїм віком, страховим
стажем та стажем державної служби
набула права на достроковий вихід на
пенсію відповідно до ст. 21 Закону
України «Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в
Україні», реалізувавши це право шляхом
припинення з відповідачем трудових
відносин, тому відповідач зобов'язаний
був виплатити їй грошову допомогу в
розмірі 10 місячних посадових окладів
згідно вимог ч. 13 ст. 37 Закону України
«Про державну службу».

Проте повністю погодитися з
такими висновками судів не можна з
таких підстав.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до ч. 13 ст. 37 Закону
України «Про державну службу» № 3723-XII
державним службовцям у разі виходу на
пенсію за наявності стажу державної
служби не менше 10 років виплачується
грошова допомога в розмірі 10 місячних
посадових окладів.

Частиною 2 ст. 37 Закону України «Про
державну службу» № 3723-XII встановлено,
що на одержання пенсії державних
службовців мають право особи, які
досягли встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку.

Відповідно до частини першої статті 21
Закону України «Про державну службу»
№ 3721-XII особам передпенсійного
віку, трудовий договір з якими було
розірвано з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в зв'язку із
змінами в організації виробництва і
праці, в тому числі ліквідацією,
реорганізацією, перепрофілюванням
підприємств, установ, організацій,
скороченням чисельності або штату
працівників, а також виявленою
невідповідністю працівника займаній
посаді за станом здоров'я, гарантується
право на достроковий вихід на пенсію за
півтора року до встановленого
законодавством строку, якщо вони мають
страховий стаж для чоловіків - 25 років,
для жінок - 20 років, а для осіб, які мають
право на пенсію на пільгових умовах, -
стаж роботи, який дає право на цей вид
пенсії.

Отже, необхідною умовою для отримання
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів на підставі ч. 13 ст. 37
Закону України «Про державну службу» №
3723-XII є наявність права на вихід на
пенсію державного службовця на момент
звільнення з роботи.

Як встановлено судами, позивачку
звільнено з державної служби на
підставі п. 2 ч.1 ст. 40 КЗпП
України у зв'язку з виявленою
невідповідністю займаній посаді за
станом здоров'я. На момент призначення
пенсії державного службовця позивачка
набула право на достроковий вихід на
пенсію з урахуванням норм ст. 21 Закону
України «Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в
Україні».

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли
помилкового висновку про задоволення
позову, оскільки державний службовець
ОСОБА_4 на момент її звільнення на
підставі п. 2 ч.1 ст. 40 КЗпП України
встановленого законодавством
пенсійного віку не досягла, права на
отримання вказаної грошової допомоги
не набула.

Така позиція висловлена Верховним
Судом України у справах цієї категорії,
зокрема у постанові Верховного Суду
України від 18 вересня 2012 року (справа №
21-211а12).

Відповідно до положень частини 1 статті
220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Статтею 229 цього Кодексу встановлено,
що суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

За таких обставин, коли суди повно і
правильно встановили обставини справи,
але неправильно застосували норми
матеріального права, судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
підлягають скасуванню з ухваленням
нової постанови про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Луганська
задовольнити.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17 лютого 2012
року скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Луганська про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання відповідача виплатити
грошову допомогу в розмірі 10 місячних
посадових окладів відповідно до ст. 37
Закону України «Про державну службу»
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало Я.Л.
Іваненко М.І. Мойсюк