Справа № 2-а-4222/11
Суддя: Кротінов В. О.
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження по справі № 2-а/260/71/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2014 року суддя Ленінського
районного суду м. Донецька Кротінов
В.О., розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Ленінської районної
у м. Донецьку Ради про визнання дій
неправомірними у виплаті державної
допомоги та зобов`язання вчинити певні
дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Ленінського
районної у м. Донецьку Ради про
визнання дій неправомірними у виплаті
державної допомоги та зобов`язання
вчинити певні дії, мотивуючи свої
вимоги тим, що вона є матір'ю ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим перебуває
на обліку в Управлінні праці та
соціального захисту населення.
Управлінням їй виплачувалася допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, тобто на неї
поширюється дія статті 15 ЗУ «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» від
21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ Згідно
частини 1 статті 15 Закону допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6 років. Так, державна
допомога по догляду за дитиною до
досягнення трирічного віку
виплачувалась їй у розмірі 130,00 грн.,
щомісячно, що є набагато меншим, ніж
встановлений законодавством
прожитковий мінімум для дітей до 6
років. ОСОБА_1 звернулась до
відповідача із заявою та просила
провести перерахунок допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. Проте у перерахуванні
їй було відмовлено. У зв'язку з чим
звернулася до суду та просила визнати
неправомірними дії відповідача щодо
відмови у здійсненні перерахунку та
виплати державної соціальної допомоги
по догляду за дитиною до досягнення
трирічного віку відповідно до норм
діючого законодавства, але не менше
рівня прожиткового мінімуму,
встановленого для дітей до шести років
станом на 2009 рік у розмірі не менше 75%
рівня прожиткового мінімуму, а з 01.01.2010
року у розмірі 100% рівня прожиткового
мінімуму, встановленого для дітей
віком до шести років; зобов'язати
Управління праці та соціального
захисту населення Ленінської районної
в м. Донецьку Ради зробити перерахунок
та виплату нарахованої суми державної
соціальної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно норм діючого
законодавства не менше рівня
прожиткового мінімуму з 28.12.2009 р. по
17.10.2012 р.

Ухвалою суду від 30.05.2014 року
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Ленінського
районної у м. Донецьку Ради в частині
зобов'язання Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної в м. Донецьку Ради
зробити позивачу перерахунок та
виплату нарахованої суми державної
соціальної допомоги по догляду за
ОСОБА_2 до досягнення ним трирічного
віку відповідно норм діючого
законодавства не менше рівня
прожиткового мінімуму з 28.12.2009 р. по
14.05.2011 р. залишено без розгляду, у
зв'язку з порушенням строків
передбачених ст. 99 КАС України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явилась,
про час слухання справи була
повідомлена належним чином, надала
заяву з проханням слухати справу у її
відсутність, позовні вимоги підтримала
та просила їх задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача, Дорошева Г.І.
в судове засідання не з'явилася, про час
та місце розгляду справи була
повідомлена належним чином. Надала до
суду заперечення з проханням
розглянути справу у її відсутність
проти позову заперечувала, посилаючись
на наступне. Зазначила, що позивач
перебуває на обліку в управлінні праці
та соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради
з 28.12.2009 р., як отримувач допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, як непрацююча особа.
До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Закону України від 28 грудня
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» (далі -
Закон № 107-VІ) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
№ 2811-XII, дія якого поширювалася на осіб,
не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13).
Пунктом 23 розділу II Закону № 107-VІ були
внесені відповідні зміни до Закону №
2811-ХІІ. Зокрема, змінами до статті 13
Закону № 2811 -XII його дію поширено на
застрахованих осіб. Пунктом 2 розділу III
Закону № 107-VІ було передбачено, що
розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008
року. Таким чином, з 1 січня 2009 року
відновили свою дію вищезазначені
положення - статей 13, 15 Закону № 2811-XII.
Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
на виконання Закону № 2811-XII (пункті).
Відповідно п. 22 Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 27
грудня 2001р. № 1751, затверджено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
виплачується у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 1 січня 2008р. - 50
відсотками, з 1 січня 2009 р. - 75
відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше
як 130 гривень. Статтею 46 Закону України
від 26 грудня 2008 № 835-УІ "Про Державний
бюджет України на 2009 рік" та статтею 45
Закону України від 27 квітня 2010 року №
2154-У1 "Про Державний бюджет України на
2010 рік" (далі - Закон № 2154-VI) передбачено,
що у 2009, 2010 роках допомога при
народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону № 2811-ХІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України. Тобто
виплата незастрахованим особам
регулюється постановою Кабінету
Міністрів України № 1751. З 01.01.2011 року
набув чинності Бюджетний кодекс
України № 2456 від 08/07/2010, п.1 ст. 89 якого
передбачено, що видатки, що
здійснюються з районних бюджетів та
бюджетів міст республіканського
Автономної Республіки Крим і обласного
значення та враховуються при
визначенні обсягу міжбюджетних
трансфертів, належать видатки на: 4)
соціальний захист та соціальне
забезпечення; б) державні програми
соціального захисту. Статтею 102
передбачено, що субвенції з державного
бюджету місцевим бюджетам на
здійснення державних програм
соціального захисту передбачені у
підпункті "б" пункту 4 частини першої
статті 89 цього Кодексу, проводяться за
рахунок субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам на здійснення
державних програм соціального захисту
у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України, тобто постановою
Кабінету Міністрів України №1751.
Статтею 15 Закону № 2811-ХІІ передбачено,
що з 01.01.2008 року допомога по догляду за
дитиною надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень. Пунктом 3
розділу VIII Прикінцевих положень цього
закону передбачено, що допомога по
догляду до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 1 січня 2008 року - 50
відсотками, з 1 січня 2009 року - 75
відсотками, з 1 січня 2010 року - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців. Зазначила, що
позивач не надавала відповідних
документів для проведення перерахунку
з урахуванням доходу сім'ї. Враховуючи
вищевикладене, управлінням праці і
соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради
під час здійснення повноважень з
виплати допомоги позивачу були
дотримані вимоги чинного
законодавства, усі рішення та дії
приймались і вчинялись у межах наданих
повноважень, своєчасно та в повному
обсязі, просила відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, враховуючи те, що клопотання про
розгляд справи за їх відсутністю
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, вважає можливим, відповідно до
ч. 4 ст. 122 КАС України здійснити судовий
розгляд і вирішення справи в порядку
письмового провадження, та перевіривши
матеріали справи, встановив наступні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

Так, спірні правовідносини, що виникли
між сторонами регулюється
Конституцією України Законом України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до інших
законодавчих актів України» та
спеціальним Законом України від 21.11.1992
р. № 2811-ХІІ «Про державну допомогу
сім`ям з дітьми», яким передбачено, що
цей закон відповідно до Конституції
України встановлює гарантований
державою рівень матеріальної
підтримки сімей з дітьми шляхом
надання державної грошової допомоги з
урахуванням складу сім'ї, її доходів та
віку дітей і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі соціального захисту населення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
має на утриманні малолітню дитину
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про його
народження (а.с. 10).

Судом також встановлено та не
заперечувалося сторонами, що позивач
ОСОБА_1 перебуває на обліку в
управлінні праці та соціального
захисту населення Ленінської районної
у м. Донецьку ради з 28.12.2009 р., як
отримувач допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, як непрацююча особа, та отримує
державну допомогу у розмірі 130 грн.,
відповідно до вимог Законом України
від 21.11.1992 р. № 2811-ХІІ «Про державну
допомогу сім`ям з дітьми».

Так, не погоджуючись з розміром
допомоги, 28.10.2011 року позивач
звернулась до управління праці і
соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради
з вимогою про проведення перерахунку
призначеної допомоги (а.с. 13).

Втім, листом відповідача від 31.10.2011 року
було повідомлено, що призначена
допомога сплачується згідно діючого
законодавства, зокрема відповідно до
статті 15 Закону України від 21.11.1992 №
2811-ХІІ «Про державну допомогу сім`ям з
дітьми» (у редакції Закону України від
01.01.2008 року) та підстав для перерахунку
немає (а.с. 14).

Аналізуючи зміст законодавства, що
регулюють спірні правовідносини
сторін, судом встановлено наступне.

Так, ст. 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Оскільки по даній справі встановлено,
що спір виник щодо виплати допомоги на
дитину позивачу ОСОБА_2, яка не
застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин суд вважає, що на відносини
щодо виплати допомоги такій особі у
спірному періоді поширюються норми
спеціального Закону яким є Закон
України «Про державну допомогу сім'ям
з дітьми».

Так, до 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги до досягнення дитиною
трирічного віку регулювалися Законом
України Про державну допомогу сім'ям з
дітьми від 21.11.1992 року № 2811-ХІІ в
редакції 09.07.2007 року, відповідно ст. 15
якого допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
р. № 107-VI були внесені відповідні зміни
до Закону № 2811-ХІІ.

Так, Законом України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до інших законодавчих
актів України» ст. 15 Закону № 2811-ХІІ
викладено в наступній редакції:
«Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім`ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень».

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Отже, з 01.01.2009 року ст. 15 Закону № 2811-ХІІ
відновила попередню редакцію,
відповідно до якого допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

При цьому, Законом України від 21.11.1992 р.
№ 2811-ХІІ «Про державну допомогу сім`ям
з дітьми» передбачено, що цей закон
відповідно до Конституції України
встановлює гарантований державою
рівень матеріальної підтримки сімей з
дітьми шляхом надання державної
грошової допомоги з урахуванням складу
сім'ї, її доходів та віку дітей і
спрямований на забезпечення
пріоритету державної допомоги сім'ям з
дітьми у загальній системі соціального
захисту населення.

Прожитковий мінімум (відповідно до ст. 1
Закону України «Про прожитковий
мінімум») - вартісна величина
достатнього для забезпечення
нормального функціонування організму
людини, збереження його здоров'я набору
продуктів харчування, а також
мінімального набору непродовольчих
товарів та мінімального набору послуг,
необхідних для задоволення основних
соціальних і культурних потреб
особистості.

Оскільки ані Законом України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
ані іншими Законами, не
встановлювалось на 2011, 2012 роки інший
розмір допомоги, ніж у Законі № 2811-ХII, а
дії Законів про бюджет діяли,
відповідно, лише у 2009 та 2010 роках,
спірні правовідносини з 01.01.2011р.
регулюються Законом № 2811-ХII в
редакції, що діяла до 1 січня 2008 року, а
положення Постанови КМУ №1751 від
27.12.2001р. в тій частині, в якій воно
суперечить названому законам, зокрема
розміру нижчому ніж у законі,
застосовуватися не може.

Отже, з 01.01.2011р. у відповідача виник
обов'язок здійснювати виплату
державної допомоги в розмірах,
передбачених Законом № 2811-ХII в
редакції, що діяла до 1 січня 2008 року, а
саме у розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

Тобто, своїми діями відповідач порушив
права позивача на гарантовану державою
матеріальну підтримку належного
соціального захисту, яке має
забезпечувати рівень життя, не нижчий
від прожиткового мінімуму.

Відповідно до статті 1 зазначеного
закону, громадяни України, в сім'ях яких
виховуються та проживають
неповнолітні діти, мають право на
державну допомогу у випадках та на
умовах, передбачених цим Законом та
іншими законами України. Іноземці та
особи без громадянства, які постійно
проживають в Україні, а також особи,
яких визнано в Україні біженцями або
особами, які потребують додаткового
захисту, мають право на державну
допомогу нарівні з громадянами України
на умовах, передбачених цим Законом,
іншими законами або міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Така правова позиція викладена і в
постанові Верховного Суду України від
25 грудня 2012 року у справі № 21-410а12.

При цьому, згідно частини першої статті
244-2 Кодексу адміністративного
судочинства України (цією статтею
Кодекс доповнено Законом України від
06.07.2010 № 2747-IV) рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 14 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» від 21.11.1992 року № 2811-ХІІ
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
виплачується щомісяця з дня
призначення допомоги по догляду за
дитиною по день досягнення дитиною
вказаного віку включно. Усиновлювачам
та опікунам допомога призначається не
раніше, ніж з дня прийняття рішення про
усиновлення або встановлення опіки.

Отже, враховуючи, що на підставі ухвали
суду від 30 травня 2014 року
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Ленінського
районної у м. Донецьку Ради в частині
визнання дій Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради
в частині визнання неправомірними дій
Управління праці та соціального
захисту населення Ленінської районної
у м. Донецьку ради щодо відмови у
здійсненні перерахунку та виплати
державної соціальної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення
трирічного віку відповідно до норм
діючого законодавства, але не менше
рівня прожиткового мінімуму,
встановленого для дітей до шести років
станом на 2009 рік у розмірі не менше 75%
рівня прожиткового мінімуму, а з 01.01.2010
року у розмірі 100% рівня прожиткового
мінімуму, встановленого для дітей
віком до шести років з 28.12.2009 року по
14.05.2011 року, зобов'язання Управління
праці та соціального захисту населення
Ленінської районної в м. Донецьку Ради
зробити перерахунок та виплату
нарахованої суми державної соціальної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно норм діючого законодавства
не менше рівня прожиткового мінімуму з
28.12.2009 р. по 14.05.2011 р., на підставі ст. 100
КАС України було залишено без розгляду,
у зв'язку з порушенням строків
передбачених ст. 99 КАС України, суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог саме з цієї дати по
досягненню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
трирічного віку включно, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_2

В свою чергу, з урахуванням ст. 94 КАС
України з Місцевого бюджету
Ленінського району м. Донецька на
користь позивача необхідно стягнути
сплачений нею судовий збір у розмірі
28,23 грн.

На підставі викладеного, ст. 46
Конституції України, ст. ст. 1, 13-15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям
з дітьми» від 21.11.1992 року № 2811-ХІІ, ст. 1
Закону України «Про прожитковий
мінімум», ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
та керуючись ст. ст. 3, 8 - 11, 122 ч. 4, 159 - 163
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Ленінської районної
у м. Донецьку Ради про визнання дій
неправомірними у виплаті державної
допомоги та зобов`язання вчинити певні
дії - задовольнити.

Визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради
з нарахування та виплати ОСОБА_1
допомоги по догляду за ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним
трирічного віку в розмірі,
встановленому відповідно до статті 15
Закону України від 21.11.1992 № 2811-ХІІ «Про
державну допомогу сім`ям з дітьми» у
редакції Закону України від 01.01.2008 року
- протиправними.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1 допомоги по догляду за ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до статті 15
Закону України від 21.11.1992 № 2811-ХІІ «Про
державну допомогу сім`ям з дітьми» (у
редакції Закону України від 09.07.2007
року), з 14 травня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_2
у розмірі прожиткового мінімуму,
встановленого законом для дітей віком
до 6 років.

Стягнути з Місцевого бюджету
Ленінського району м. Донецька на
користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі -
28,23 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а особами,
які приймали участь у справі, але не
були присутні під час проголошення
постанови у 10-ти денний строк з дня
отримання її копії.

Суддя:
В.О. Кротінов