Справа № 806/296/14
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
УХВАЛА

іменем України

"02" червня 2014 р.
Справа № 806/296/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Бучик А.Ю.

суддів:
Майора Г.І.

Одемчука Є.В.,

при секретарі
Городнюк В. М. ,

за участю

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача Мельник О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"03" квітня 2014 р. у справі за позовом
ОСОБА_3 до Державної фінансової
інспекції в Житомирській області,
Овруцької міжрайонної державної
фінансової інспекції в Житомирській
області, третя особа: Овруцька
центральна районна лікарня про
визнання протиправним та часткове
скасування вимоги ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2014
року визнано нечинним та скасовано п. 2
вимоги Овруцької міжрайонної
державної фінансової інспекції, а саме
щодо дотримання в подальшому Правил
виписування рецептів та вимог
замовлень на лікарські засоби і вироби
медичного призначення, затверджених
наказом Міністерства охорони здоров'я
від 19.07.2005року №360; Постанови КМУ "Про
впорядкування безоплатного та
пільгового відпуску лікарських
засобів за рецептами лікарів у разі
амбулаторного лікування окремих груп
населення за певними категоріями
захворювань" від 17.08.1998 № 1303; Закону
України " Про наркотичні засоби,
психотропні речовини і прекурсори" від
15.02.1995 № 60/95-ВР. Визнано нечинними та
скасовано абзаци 4-7 п. 3 вимоги
Овруцької міжрайонної державної
фінансової інспекції щодо стягнення
1329,53 грн. з лікаря терапевта-психіатра
ОСОБА_3 шкоди в порядку та розмірі,
встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу
Законів про працю, яку перерахувати до
державного бюджету; стягнення 18,46 грн.
з лікаря терапевта психіатра ОСОБА_3
шкоди в порядку та розмірі,
встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу
Законів про працю, яку перерахувати до
державного бюджету.

В апеляційній скарзі Державна
фінансова інспекція в Житомирській
області посилається на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, невідповідність висновків суду
обставинам справи та просить скасувати
постанову суду першої інстанції із
ухваленням нової про відмов у в позові.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судом встановлено, що Овруцькою
міжрайонною державною фінансовою
інспекцією з 13.11.2013 року по 10.12.2013 року
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Овруцької центральної районної
лікарні та складено акт № 65-09/36 від
10.12.2013 року позапланової виїзної
документальної ревізії окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Овруцької центральної районної
лікарні за період з 01.01.2013 року по 03.10.2013
рік. Вибірковою ревізією встановлено
порушення з боку лікаря-психіатра
ОСОБА_3 щодо виписки хворим рецептів на
пільговий (безоплатний) відпуск ліків у
вказаний період. Згідно виписаних
рецептів форми рецептурного бланку № 1
(ф-1) для виписування лікарських засобів
і виробів медичного призначення, що
відпускаються за повну вартість,
безоплатно, з оплатою 50 % і таких, що
підлягають предметно-кількісному
обліку (розмір 105/150) за квітень-серпень
2013 року встановлено їх видачу хворим
без наявності відповідних показів з
обов'язковим записом про призначення
лікарських засобів в медичній
документації та в подальшому здійснено
безоплатний відпуск таких ліків
аптекою.

На підставі акту ревізії Овруцькою
міжрайонною державною фінансовою
інспекцією винесено оспорювану вимогу
№ 65-17/1960 від 24.12.2013 року, в пункті 3
абзацах 4,5 якої зазначено порушення
п.1.3 Правил виписування рецептів та
вимог-замовлень на лікарські засоби і
виробів медичного призначення,
затверджених наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 19.07.2005року
№360; п.2 Постанови КМУ "Про
впорядкування безоплатного та
пільгового відпуску лікарських
засобів за рецептами лікарів у разі
амбулаторного лікування окремих груп
населення та за певними категоріями
захворювань" від 17.08.1998 № 1303 з вини
лікаря-психіатра ОСОБА_3, яким за
квітень-червень та липень 2013 року
виписано рецепти 3 хворим без
наявності відповідних показів та без
обов'язкового запису про призначення
лікарських засобів чи виробів
медичного призначення в медичній
документації (історія хвороби, медична
карта амбулаторного чи стаціонарного
хворого) внаслідок чого відпущено КП
"Центральна районна аптека № 31 м.Овруч"
лікарські засоби безоплатно згідно
наданих рецептів на безоплатний
відпуск на суму 1329, 53 грн., які вказаними
хворими не отримані, що спричинило
матеріальну шкоду на відповідну суму, у
зв'язку із чим стягнути 1329,53 грн. з
лікаря - психіатра ОСОБА_3 шкоду у
порядку та розмірі встановленому ст.ст.
130-136 Кодексу Законів про працю, яку
перерахувати до державного бюджету.

Пунктом 3 абзацами 6,7 вимоги
встановлено порушення ст.28 Закону
України " Про наркотичні засоби,
психотропні речовини і прекурсори" від
15.02.1995 № 60/95-ВР та п.1.3 Правил
виписування рецептів та
вимог-замовлень на лікарські засоби і
вироби медичного призначення,
затверджених наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 19.07.2005року
№360; п.3.8 Порядку обігу наркотичних
засобів, психотропних речовин та
прекурсорів у закладах охорони
здоров'я України, затвердженого
наказом Міністерства охорони здоров'я
України від 21.01.2010 року № 11; п.4.7 Наказу
Овруцької центральної районної
лікарні "Про затвердження Порядку
обігу наркотичних засобів,
психотропних речовин та прекурсорів в
структурних підрозділах ЦРЛ" від 04.01.2013
року № 17, - з вини лікаря - психіатра
лікарні ОСОБА_3 за квітень, червень та
липень 2013 року виписано рецепти на
наркотичні засоби або психотропні
речовини безоплатно без відповідних
медичних показань та з порушенням
встановлених правил оформлення,
зокрема, при призначенні хворим
наркотичних засобів, психотропних
речовин лікарем ОСОБА_3 проводилось без
запису в амбулаторних картках які
відпущено КП "Центральна районна
аптека № 31 м.Овруч лікарські засоби
безоплатно згідно наданих рецептів
безоплатний відпуск на суму 18,46 грн.,
які вказаними хворими не отримані, що
спричинило матеріальну шкоду на
відповідну суму, у зв'язку із чим
стягнути 18,46 грн. з лікаря - психіатра
ОСОБА_3 шкоду у порядку та розмірі,
встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу
Законів про працю, яку перерахувати до
державного бюджету.

Аналізуючи спірні правовідносини,
колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Закону
України «Про державну
контрольно-ревізійну службу» (в
редакції на час ухвалення судового
рішення) головним завданням державної
контрольно-ревізійної служби є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

Державний фінансовий контроль
реалізується державною
контрольно-ревізійною службою через
проведення державного фінансового
аудита, перевірки державних закупівель
та інспектування.

Відповідно до частини 5 статті 2 Закону
України Закону України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні»
порядок проведення державною
контрольно-ревізійною службою
державного фінансового аудиту та
інспектування встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.7 ст.10 Закону України
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" органу державного фінансового
контролю надається право пред'являти
керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства. В
той же час, ст.15 Закону обумовлює, що
лише законні вимоги службових осіб
органу державного фінансового
контролю є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
контролюються.

Пунктом 35 Порядку проведення
інспектування державною
контрольно-ревізійною службою,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20 квітня 2006 року
№ 550 визначено, що виявлені допущені
об'єктом контролю порушення
законодавства, контроль за дотриманням
якого віднесено до компетенції служби,
фіксуються в констатуючій частині акта
ревізії з обов'язковим посиланням на
норми законів чи інших
нормативно-правових актів, які
порушено, та зазначенням винних у їх
допущенні осіб.

Відповідно до пункту 46 Порядку, якщо
вжитими в період ревізії заходами не
забезпечено повне усунення виявлених
порушень, органом служби у строк не
пізніше ніж 10 робочих днів після
реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього - не пізніше ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Згідно із пунктом 49 Порядку у разі коли
діями чи бездіяльністю працівників
об'єкта контролю державі або
підконтрольній установі заподіяна
матеріальна шкода, орган служби
ставить вимоги перед керівником
об'єкта контролю та органом його
управління щодо пред'явлення цивільних
позовів до винних осіб.

Отже, встановивши, що державі завдано
шкоду, контролюючий орган ставить
вимоги перед керівником об'єкта
контролю та органом його управління
щодо пред'явлення цивільних позовів до
винних осіб.

Крім того, пунктом 50 Порядку
встановлено, що за результатами
проведеної ревізії у межах наданих
прав органи служби вживають заходів
для забезпечення: притягнення до
адміністративної, дисциплінарної та
матеріальної відповідальності винних
у допущенні порушень працівників
об'єктів контролю; звернення до суду в
інтересах держави щодо усунення
виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів, а також
стягнення у дохід держави коштів,
одержаних за незаконними договорами,
без встановлених законом підстав або з
порушенням вимог законодавства;
застосування заходів впливу за
порушення бюджетного законодавства.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи згідно із статтею 19 Конституції
України зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Із змісту вказаних положень
законодавства вбачається, що
відповідач здійснює фінансовий
контроль за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності. Відповідний контроль
здійснюється шляхом проведення
ревізії. У випадку встановлення
порушень законодавства, відповідач має
право пред'являти письмову вимогу щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства. Між тим, зміст вимоги
відповідача повинен узгоджуватися з
приписами чинного законодавства, що,
зокрема, означає те, що вимога повинна
містити вичерпну вказівку
підконтрольному суб'єкту щодо вчинення
дій, які відповідно до норм
законодавства будуть направлені на
усунення порушених вимог закону.

Дослідивши вимоги, пред'явлені
позивачу, колегія суддів прийшла до
висновку, що вони прийняті з порушенням
вказаних вимог законодавства.

Так, зміст пункту 2 вимоги вказує на
необхідність дотримання в подальшому
Правил виписування рецептів та вимог
замовлень на лікарські засоби і вироби
медичного призначення, затверджених
наказом Міністерства охорони здоров'я
від 19.07.2005року №360; Постанови КМУ "Про
впорядкування безоплатного та
пільгового відпуску лікарських
засобів за рецептами лікарів у разі
амбулаторного лікування окремих груп
населення за певними категоріями
захворювань" від 17.08.1998 № 1303; Закону
України " Про наркотичні засоби,
психотропні речовини і прекурсори" від
15.02.1995 № 60/95-ВР.

Однак, відповідач у вказаному пункті
вимоги не вказує на конкретних винних у
вчиненні правопорушень осіб та не
посилається на норми закону
(підзаконного акту), якими передбачено
саме такий спосіб відновлення
порушених вимог законодавства.
Водночас необхідність дотримання
вимог чинного законодавства
суб'єктами, на яких такі вимоги
поширюються, прямо встановлена
Конституцією України та чинним
законодавством, а відтак, їх
дотримання не залежить від вимог
відповідача.

Наведені приписи чинного
законодавства надають фінансовій
інспекції повноваження ставити перед
підконтрольними суб'єктами не будь-які
вимоги, а лише ті, що прямо передбачені
законом.

Між тим, зобов'язуючи об'єкт перевірки
дотримуватись конкретних законодавчих
норм, відповідач наведеного не
врахував та безпідставно зобов'язав
виконувати нормативні приписи,
обов'язкові в силу прямої вказівки
закону.

Стосовно вимоги про стягнення з
позивача матеріальної шкоди за
правилами статей 130-136 Кодексу Законів
про Працю України, колегія суддів
зазначає наступне.

З аналізу чинного законодавства
вбачається що органу державного
фінансового контролю надано
можливість здійснювати контроль за
використанням коштів державного і
місцевого бюджету та у разі виявлення
порушень законодавства пред'являти
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих
державі чи об'єкту контролю, орган
державного фінансового контролю має
право визначати їх розмір згідно з
методикою, затвердженою Кабінетом
Міністрів України, та звернутися до
суду в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового
контролю спрямована на корегування
роботи підконтрольної організації та
приведення її у відповідність із
вимогами законодавства і у цій частині
вона є обов'язковою до виконання. Що
стосується відшкодування виявлених
збитків, завданих державі чи об'єкту
контролю то про їх наявність може бути
зазначено у вимозі, але вони не можуть
бути примусово стягнуті шляхом вимоги.
Такі збитки відшкодовуються у
добровільному порядку або шляхом
звернення до суду з відповідним
позовом.

Крім того, у спірній вимозі чітко не
зазначено, в якому порядку має нести
вказана особа матеріальну
відповідальність та який вид
відповідальності слід до неї
застосувати, оскільки за змістом
частини 1 статті 132 КЗпП України
встановлено, що за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації
при виконанні трудових обов'язків,
працівники, з вини яких заподіяно
шкоду, несуть матеріальну
відповідальність у розмірі прямої
дійсної шкоди, але не більше свого
середнього місячного заробітку. Разом
із цим, статті 133, 134 КЗпП України
передбачають випадки повної та
неповної матеріальної
відповідальності.

Виходячи з вищезазначеного та
враховуючи те, що невиконання вимоги
позивача є підставою для звернення до
адміністративного суду з позовом щодо
зобов'язання до її виконання, колегія
суддів вважає вірним висновок суду
першої інстанції про обґрунтованість
позовних вимог у вказаній частині.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не впливають на
правильність прийнятого рішення, яке
постановлене із дотриманням судом норм
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Стосовно заяви позивача про
компенсацію витрат, пов'язаних із
прибуттям до суду, то вона не підлягає
задоволенню в частині повернення
коштів на проїзд, оскільки за правилами
частини 1 статті 91 КАС України витрати,
пов'язані з переїздом до іншого
населеного пункту, несуть сторони, а
щодо компенсації решти витрат, то вони
жодним чином не підтверджені
документально.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Житомирській
області залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "03" квітня
2014 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
А.Ю.Бучик

судді: (підпис)
Г.І. Майор

(підпис)
Є.В.Одемчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ А.Ю.Бучик

Повний текст cудового рішення
виготовлено "03" червня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,11100

3- відповідачам:

Державна фінансова інспекція в
Житомирській області м-н
С.П.Корольова,12, м.Житомир, 10014

Овруцька міжрайонна державна
фінансова інспекція в Житомирській
області вул. Радянська, 31 а, м.Овруч,
Овруцький район, Житомирська
область,11101

третя особа -

Овруцька центральна районна лікарня -
вул.Радянська, 106,м.Овруч,Овруцький
район, Житомирська область,11100,

- ,