Справа № 807/1388/14
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 рокум. Ужгород№ 807/1388/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання
Шмідзен І.Ю.

за участю представників

позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 08.04.2014
року)

відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до відділу Державної
виконавчої служби Виноградівського
районного управління юстиції про
скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 22 травня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини Постанови. Постанова в повному
обсязі складена 30 травня 2014 року.

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2)
звернувся до Закарпатського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою (а.с.3-5) до відділу Державної
виконавчої служби Виноградівського
районного управління юстиції (далі -
відповідач, відділ ДВС), якою просить
скасувати постанову старшого
державного виконавця відділу ДВС від 23
грудня 2011 року (ВП № 30494837) про відкриття
виконавчого провадження по виконанню
виконавчого напису № 1437, виданого
12.11.2010 року приватним нотаріусом
Мукачівського нотаріального округу,
про звернення стягнення на нерухоме
майно.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
07.04.2014р. позивачем було отримано копію
постанови про відкриття виконавчого
провадження, винесену у грудні 2011 року
старшим державним виконавцем ДВС
Виноградівського районного управління
юстиції Максимець А.В. Зазначеним
процесуальним документом відкрито
виконавче провадження по виконанню
виконавчого напису приватного
нотаріуса Мукачівського районного
нотаріального округу ОСОБА_4 за № 1437
від 12.11.2010 року, в якому чітко визначено
боржника і порядок виконання
виконавчого документу, а стягнення
зобов'язано бути проведено шляхом
звернення на нерухоме майно
розташоване у АДРЕСА_1, що належить на
праві власності ОСОБА_5. Тобто, самим
приватним нотаріусом, який видав
виконавчий документ 12.11.2010 року,
визначено спосіб і порядок проведення
стягнення, і як наслідок визначено
боржника за рахунок майна якого
необхідно задовольнити вимоги
стягувача ПАТ "УКРСОЦБАНК". Боржником
відповідно до вимог виконавчого
документа є ОСОБА_5, а відтак зазначивши
у постанові про відкриття виконавчого
провадження боржником ОСОБА_2, старшим
державним виконавцем Виноградівського
ДВС самостійно і незаконно змінено
спосіб та порядок виконання
виконавчого документа, чим грубо
порушено вимоги ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження".

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі з мотивів наведених у
позовній заяві, просить позов
задовольнити визнавши протиправною та
скасувати постанову старшого
державного виконавця відділу ДВС від 23
грудня 2011 року (ВП № 30494837) про відкриття
виконавчого провадження по виконанню
виконавчого напису № 1437, виданого
12.11.2010 року приватним нотаріусом
Мукачівського нотаріального округу,
про звернення стягнення на нерухоме
майно.

Відповідач письмові заперечення проти
позову суду не надав, в судові
засідання 25.04.2014р., 16.05.2014р. та 22.05.2014 року
свого представника не направив, не
повідомив суд про причини неявки, не
подавалася ним також заява про
відкладення розгляду справи або про
розгляд справи за його відсутності, та
у відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС
України, розгляд справи проведено за
відсутності представника відповідача,
на підставі наявних в матеріалах
справи доказів.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку про задоволення
адміністративного позову, виходячи з
наступного:

Як встановлено в судовому засіданні та
підтверджено матеріалами справи, 23.12.2011
року старшим державним виконавцем
відділу Державної виконавчої служби
Виноградівського районного управління
юстиції Максимець А.В. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП № 30494837 з виконання
виконавчого напису нотаріуса № 1437 від
12.11.2010р., про звернення стягнення на
нерухоме майно, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, яке належить на праві
власності ОСОБА_5.

Виконавчим написом звернено стягнення
на нерухоме майно (житловий будинок та
земельну ділянку, що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_1), яке належить на праві
власності ОСОБА_5.

Зазначене нерухоме майно на підставі
Іпотечного договору № 08/300/48,
посвідченого 04 жовтня 2007 року
приватним нотаріусом Виноградівського
районного нотаріального округу ОСОБА_6,
передане ОСОБА_5 у іпотеку Публічному
акціонерному товариству "УКРСОЦБАНК", в
якості забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_2 за Договором
кредиту № 08/300/48 від 02 жовтня 2007 року.

Згідно оскарженої постанови
державного виконавця, боржником за
виконавчим провадженням визначений
ОСОБА_2, в зв'язку з чим позивач ОСОБА_2,
вважаючи постанову протиправною
(оскільки виконавчим документом
визначена боржником інша особа -
ОСОБА_5), звернувся до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовом про визнання такої
протиправною та скасуванню.

Про факт винесення вказаної постанови
позивач дізнався 07.04.2014 року від ОСОБА_5,
яка, в свою чергу, дізналася про
існування згаданої постанови 04.04.2014
року із матеріалів судової справи №
807/581/14 за позовом ОСОБА_5 до відділу ДВС
Виноградівського районного управління
юстиції, в зв'язку з чим відсутнє
порушення строку звернення до суду та
такий подано ним в десятиденний строк
згідно вимог ст. 181 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 1 Закону України "Про іпотеку"
від 5 червня 2003 року № 898 - IV (з
наступними змінами та доповненнями,
далі - Закон 898), іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

У відповідності до ст.. 7 вищевказаного
Закону за рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Статтею 33 Закону 898 передбачено, що у
разі невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки. Право
іпотекодержателя на звернення
стягнення на предмет іпотеки також
виникає з підстав, встановлених ст. 12
цього Закону. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Згідно ч. 1 ст. 41 Закону 898, реалізація
предмета іпотеки, на який звертається
стягнення за рішенням суду або за
виконавчим написом нотаріуса,
проводиться, якщо інше не передбачено
рішенням суду, шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, передбаченої
Законом України "Про виконавче
провадження", з дотриманням вимог цього
Закону.

Виходячи з наведеного, вказана норма
Закону України 898 є бланкетною та
передбачає врегулювання відповідних
правовідносин положеннями Закону
України "Про виконавче провадження".

Відповідно до преамбули Закону України
"Про виконавче провадження" від 21.04.1999
року № 606 -XIV (з наступними змінами та
доповненнями, в редакції Закону станом
на час виникнення спірних
правовідносин, далі - Закон 606) - цей
Закон визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону 606 виконавче
провадження, як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Згідно ч.1 ст. 11 вищевказаного Закону,
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом

Виконавчим документом (виконавчим
написом № 1437, виданим 12.11.2010 року
приватним нотаріусом Мукачівського
нотаріального округу, про звернення
стягнення на нерухоме майно) наведено
спосіб та порядок виконання
виконавчого напису, зокрема:

"Звернути стягнення на нерухоме майно,
а саме:

- житловий будинок з приналежними
надвірними спорудами та прибудовами,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

- земельну ділянку на якій розташований
вищевказаний житловий будинок
загальною площею 0,08 га., цільове
призначення якої для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
кадастровий номер :00:004:0506, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
належить на праві приватної власності
ОСОБА_5 (дата народження якої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, місце народження: м.
Костянтинівка Донецької області,
адреса проживання: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)".

Згідно ст. 8 Закону 606, сторонами у
виконавчому провадженні є стягувач і
боржник та боржником є фізична або
юридична особа, визначена виконавчим
документом (ч. 2 цієї статті).

Виконавчим документом (виконавчим
написом № 1437, виданим 12.11.2010 року
приватним нотаріусом Мукачівського
нотаріального округу, про звернення
стягнення на нерухоме майно) визначено
спосіб та порядок виконання
виконавчого напису та боржником за
виконавчим документом визначена
ОСОБА_5.

Частиною 5 ст. 11 Закону 606 передбачено
можливість заміни сторони (у разі її
вибуття) чи зміни назви (зміна
найменування юридичної особи чи
призвіща, імені чи по-батькові фізичної
особи) виконавчого провадження, однак,
випадки, встановлені цією нормою, до
спірних правовідносин не
застосовуються.

Виходячи з наведеного, законодавством
самостійної та безпідставної заміни
боржника виконавчого провадження та
визначивши ОСОБА_2 боржником за
виконавчим провадженням при тому, що
згідно виконавчого документу таким
визначено ОСОБА_5, - державним
виконавцем при відкритті виконавчого
провадження порушено вимоги Закону
України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідачем не доведено
правомірності оскарженої постанови
про відкриття виконавчого провадження,
в зв'язку з чим, позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають до
задоволення, та слід визнати
протиправною та скасувати постанову
відділу ДВС від 23.12.2011 року про
відкриття виконавчого провадження.

У відповідності до ст. 94 КАС України,
понесені позивачем судові витрати
підлягають стягненню на його користь
з державного (місцевого) бюджету.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 94, 160, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_2 до
відділу Державної виконавчої служби
Виноградівського районного управління
юстиції про скасування постанови -
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати
постанову державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Виноградівського районного управління
юстиції від 23 грудня 2011 року (ВП № 30494837)
про відкриття виконавчого провадження
по виконанню виконавчого напису № 1437,
виданого 12.11.2010 року приватним
нотаріусом Мукачівського
нотаріального округу, про звернення
стягнення на нерухоме майно.

3. Стягнути з державного (місцевого)
бюджету на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_2)
витрати зі сплати судового збору у сумі
73,08 грн. (сімдесят три гривні вісім
копійок).

4. Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України, та може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, встановлені ст.186 КАС України.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня проголошення, а в
разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до ст. 160 КАС України -
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови (копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції).

Суддя С.І. Рейті