Справа № 820/10254/14
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 червня 2014 р.
№ 820/10254/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді - Горшкової О.О.,

при секретарі судового засідання -
Чепурній Т.В.,

за участю представників сторін:
позивач - Матофій Л.Я ., відповідач -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом Фонду загальноообов`язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття в особі
робочого органу Харківського міського
центру зайнятості до ОСОБА_2 про
стягнення суми-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фонд загальноообов`язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття в особі
робочого органу Харківського міського
центру зайнятості, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просить суд, з урахуванням
уточнених позовних вимог, стягнути з
ОСОБА_2 на користь Фонду незаконно
отриману допомогу по безробіттю в сумі
3555,52грн.

В обгрунтування позовних вимог,
позивач зазначив, що до ХМЦЗ за
сприянням у працевлаштуванні
звернувся та де була зареєстрована як
шукаюча роботу ОСОБА_2, їй був наданий
статус безробітного з одночасним
призначенням виплати допомоги по
безробіттю на підставі Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття". На підставі акту
розслідування страхового випадку від
28.03.2014р. № 623-СЛ встановлено, що
відповідач є керівником громадської
організації "Харків - Фортуна", тобто є
зайнятою особою, а тому нею
безпідставно було отримано кошти з
допомоги по безробіттю.

Представник позивача у судовому
засіданні 05.06.2014року підтримав свою
правову позицію.

Відповідач у зазначеному судовому
засіданні позов визнав у повному
обсязі, проти його задоволення не
заперечував.

Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, вважає що
адміністративний позов підлягає
задоволенню виходячи з таких підстав
та мотивів.

15.11.2013 року ОСОБА_2 звернулась за
сприянням у працевлаштуванні до
Харківського міського центру
зайнятості, де була зареєстрована як
така що шукає роботу з відкриттям
персональної картки № 00098.

За поданою письмовою заявою від
15.11.2013року їй був наданий статус
безробітного згідно з наказом
директора Харківського міського
центру зайнятості від 22.11.2013 року № НТ
131122.

Згідно з п. 5 Порядку, Харківським
міським центром зайнятості складений
акт розслідування страхових випадків
та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" від 28.03.2014 року за № 6230СЛ.
Актом встановлено, що ОСОБА_2
перебувала на обліку в Харківському
міському центрі зайнятості з 15.11.2013
року.

Як вбачається з Наказу від 28.03.2014 року
за № 6230СЛ. перевірка проводилася, на
підставі отриманням Службової записки
від заступника директора - начальника
відділу організації працевлаштування
населення Назаренко С.В., відповідно до
змісту якої встановлено, що в базі
даних виявлено факт перебування ОСОБА_2
на посаді керівника ГО "ХАРКІВ-ФОРТУНА"
з вересня 2006року на підставі протоколу
Загальних зборів учасників ГО
"ХАРКІВ-ФОРТУНА". Окрім того, вказані
обставини підтверджуються довідкою з
ЄДРПОУ серії АА №427063 та випискою з
ЄДРПОУ від 11.08.2011року.

У зв'язку з цим, Харківським міським
центром зайнятості 31.03.2014 виданий наказ
"Про повернення коштів, виплачених як
допомога по безробіттю - ОСОБА_2" за № 594
у сумі 3755,52 грн. за період з 22.11.2013року по
09.01.2014року.

Харківським МЦЗ був направлений
лист-претензія від 31.03.2014 року за №
ХМЦЗ-02-8197-22/14 щодо сплати боргу у сумі
3755,52грн.

Станом на час розгляду справи
відповідачем сума допомоги по
безробіттю відшкодована лише частково
в розмірі 200, 00грн., що підтверджується
копієї квитнації № 7435.177.1 від
05.06.2014року. Таким чином, залишок
невішкодованої заборгованості
становить 3555, 52 грн., що
підтверджується матеріалами справи та
не заперечується відповідачем.

Згідно ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Це
право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними.

Відповідно до ч. 1 статті 6 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" від 02.03.2000, № 1533-III,
зі змінами та доповненнями, (далі по
тексту - Закон № 1533) право на
матеріальне забезпечення на випадок
безробіття та соціальні послуги мають,
зокрема, застраховані особи.

Стаття 7 Закону № 1533 визначає, що
видами забезпечення за цим Законом є:
допомога по безробіттю, у тому числі
одноразова її виплата для організації
безробітним підприємницької
діяльності; допомога по частковому
безробіттю; допомога на поховання у
разі смерті безробітного або особи, яка
перебувала на його утриманні. Видами
соціальних послуг за цим Законом та
Законом України "Про зайнятість
населення" є: професійна підготовка або
перепідготовка, підвищення
кваліфікації у професійно-технічних та
вищих навчальних закладах, у тому числі
в навчальних закладах державної служби
зайнятості, на підприємствах, в
установах, організаціях;
профорієнтація; пошук підходящої
роботи та сприяння у працевлаштуванні,
у тому числі шляхом організації
громадських робіт для безробітних у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України; надання
роботодавцям, які працевлаштовують
громадян, зазначених у частині першій
статті 14 Закону України "Про зайнятість
населення", компенсації відповідно до
статті 26 Закону України "Про зайнятість
населення"; надання роботодавцям -
суб'єктам малого підприємництва, які
працевлаштовують безробітних,
компенсації відповідно до статті 27
Закону України "Про зайнятість
населення"; надання громадянам віком
старше 45 років, страховий стаж яких
становить не менше 15 років, ваучера для
підтримання їх конкурентоспроможності
шляхом перепідготовки, спеціалізації,
підвищення кваліфікації за професіями
та спеціальностями для пріоритетних
видів економічної діяльності;
інформаційні та консультаційні
послуги, пов'язані з працевлаштуванням.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про
зайнятість населення" від 05.07.2012 р. №
5067-VI (далі - Закон № 5067) діяльність
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
зайнятості населення та трудової
міграції, спрямовується і
координується Міністром - керівником
центрального органу виконавчої влади у
сфері соціальної політики. Центральний
орган виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції,
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через територіальні
органи. Територіальні органи
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
зайнятості населення та трудової
міграції в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
районах, районах у містах, містах є
юридичними особами публічного права.
До сфери управління центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції, можуть
належати підприємства, установи та
організації. Фінансування діяльності
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
зайнятості населення та трудової
міграції та виконання ним функцій,
передбачених цим Законом та Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття", здійснюється за
рахунок коштів Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону № 5067
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
зайнятості населення та трудової
міграції, його територіальні органи
відповідно до покладених на них
завдань здійснюють управління та
оперативне розпорядження фінансовими
ресурсами Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття в межах
затвердженого бюджету Фонду
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", управління майном.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 20 Закону № 1533
передбачено, що центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері зайнятості населення
та трудової міграції, його
територіальні органи, з метою
реалізації завдань, покладених на них
відповідно до цього Закону та Закону
України "Про зайнятість населення",
взаємодіють з органами доходів і
зборів, центральним органом виконавчої
влади, що забезпечує формування
державної політики у сферах трудових
відносин, соціального захисту
населення, іншими центральними
органами виконавчої влади, Державною
прикордонною службою України шляхом
обміну відповідною інформацією про
отримані особами, зареєстрованими в
установленому порядку як безробітні,
доходи від здійснення підприємницької
діяльності, роботи за кордоном,
виконання роботи за трудовим
договором, у тому числі за
сумісництвом, виконання робіт (надання
послуг) за цивільно-правовими угодами
(договорами), ведення особистого
селянського господарства, проведення
інших заходів по виконанню цього
Закону.

Згідно п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону № 5067
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
зайнятості населення та трудової
міграції, його територіальні органи
відповідно до покладених на них
завдань проводять розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення в
порядку, встановленому центральним
органом виконавчої влади у сфері
соціальної політики, центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, та
Пенсійним фондом України. Таке
розслідування здійснюється шляхом
звіряння даних, зазначених у
документах страхувальника, з базою
даних центрального органу виконавчої
влади, що забезпечує формування та
реалізує державну податкову і митну
політику, та Пенсійного фонду України,
а у разі потреби - шляхом проведення
виїзних планових та позапланових
перевірок страхувальників;

Згідно п. 4 Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
та Державної податкової адміністрації
України від 13.02.2009 року № 60/62 для
проведення перевірки центри
зайнятості взаємодіють з Державною
податковою адміністрацією України та
Пенсійним фондом України шляхом обміну
інформацією про отримані особами, які
перебувають на обліку в державній
службі зайнятості як безробітні,
доходи від провадження
підприємницької діяльності, виконання
робіт за трудовим договором, у тому
числі за сумісництвом, під час роботи
за кордоном, виконання робіт (надання
послуг) за цивільно-правовими
договорами.

Пунктами 6 та 8 Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення
безробітним, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Державної податкової
адміністрації України від 13 лютого 2009
р. N 60/62, визначено, що у разі
встановлення центром зайнятості
відповідно до цього Порядку належності
безробітної особи до категорії
зайнятих така особа знімається з
обліку як безробітна в установленому
законодавством порядку та повертає
суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг. У разі відмови особи чи
роботодавця повернути кошти, а також у
разі неповернення їх у встановлений
строк стягнення таких коштів
здійснюється у судовому порядку
відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 7 ст. 1 Закону № 5067
зайнятість - не заборонена
законодавством діяльність осіб,
пов'язана із задоволенням їх особистих
та суспільних потреб з метою одержання
доходу (заробітної плати) у грошовій
або іншій формі, а також діяльність
членів однієї сім'ї, які здійснюють
господарську діяльність або працюють у
суб'єктів господарювання, заснованих
на їх власності, у тому числі
безоплатно.

У пункті 2 цієї ж статті Закону
визначено, що безробітний - це особа
віком від 15 до 70 років, яка через
відсутність роботи не має заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів як джерела існування, готова та
здатна приступити до роботи.

У ч. 3 ст. 3 Закону № 5067 встановлено, що
зайнятість населення забезпечується
шляхом встановлення відносин, що
регламентуються трудовими договорами
(контрактами), провадження
підприємницької та інших видів
діяльності, не заборонених законом.

Відповідно до п. 20 Порядку реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку
громадян, які шукають роботу, і
безробітних, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 14.02.2007
року № 219 виплата допомоги по
безробіттю припиняється, зокрема, у
разі виявлення факту подання
недостовірних даних, що мав місце під
час перебування особи на обліку як
безробітної, або неповідомлення
державної служби зайнятості про виїзд
за межі України з метою
працевлаштування чи провадження іншої
діяльності, спрямованої на отримання
прибутку.

Згідно ч. ч. 2 та 3 ст. 36 Закону № 1533
застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг. У разі
виїзду особи, зареєстрованої в
установленому порядку як безробітна,
за межі України з метою
працевлаштування чи здійснення іншої
діяльності, спрямованої на отримання
прибутку, така особа зобов'язана
повідомити про це державну службу
зайнятості. Сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Враховуючи, що наказ Харківського
міського центру зайнятості про
відшкодування незаконно виплачених
коштів відповідачем не оскаржений,
недійсним не визнаний, кошти отримані
відповідачем в повному обсязі, на час
розгляду справи не сплачені, а тому
підлягають стягненню у судовому
порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 136 Кодексу
адміністративного судочинства України
відповідач може визнати
адміністративний позов протягом
всього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву.

Згідно з ч. 3 ст. 112 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі повного визнання відповідачем
адміністративного позову і прийняття
цього судом приймається постанова суду
про задоволення адміністративного
позову.

Відповідно до приписів ч. 4 даної статті
суд не приймає визнання
адміністративного позову і продовжує
розгляд адміністративної справи, якщо
ці дії відповідача суперечать закону
чи порушують чиї-небудь права, свободи
або інтереси.

Розглянувши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що визнання суми
заборгованості відповідачем не
суперечить законодавству та не порушує
чиї-небудь права, свободи або інтереси,
у звязку з чим така заява про визнання
позову приймається окружним
адміністративним судом.

Таким чином, приймаючи до уваги
вищенаведені обставини, суд дійшов
висновку про задоволення
адміністративного позову в повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 94, 160, 161, ст.ст. 163, 167, 186, 254, 257, 263
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фонду
загальноообов`язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі робочого
органу Харківського міського центру
зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення
суми- задовольнити.

Стягнути в примусовому порядку з
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття в особі
Харківського міського центру
зайнятості (61013, м. Харків, вул. шевченка,
137-А, ) незаконно
отриману допомогу по безробіттю в сум
3555 (три тисячі п`ятсот п`ятдесят
п`ять)грн. 52 коп.

Постанова може бути оскаржена в
Харківський апеляційний
адміністративний суд через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня її
проголошення, копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено
05.06.2014року.

Суддя
Горшкова О.О.