Справа № 2а-7/11
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-7/11
Головуючий у 1-й інстанції: Ченцова
Суддя-доповідач: Собків
У Х В А Л А

Іменем України

29 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Борисюк Л.П., Ключковича В.Ю.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Чернігові
Чернігівської області на постанову
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 04 листопада 2011 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Чернігові
Чернігівської області про визнання
дій неправомірними, зобов'язання
вчинити певні дії та стягнення
моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися
до Новозаводського районного суду м.
Чернігова із адміністративним позовом
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
м.Чернігові Чернігівської області, в
якому просили зобов'язати відповідача
провести виплату одноразової допомоги
членам сім'ї померлого ОСОБА_4 та
стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Чернігові
Чернігівської області на їх користь по
20 000,00 гривень кожній в якості
відшкодувння моральної шкоди.

Постановою Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 04 листопада 2011
року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Відділення
виконавчої дирекції Фонду в м.
Чернігові Чернігівської області щодо
відмови у призначенні та виплаті
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одноразової допомоги,
як членам сім'ї померлого на
виробництві ОСОБА_4.

Зобов'язано Відділення виконавчої
дирекції Фонду в м. Чернігові
Чернігівської області виплатити
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одноразову допомогу,
як членам сім'ї померлого на
виробництві ОСОБА_4 в розмірі 152194,20 грн.
(сто п'ятдесят дві тисячі сто дев'яносто
чотири) гривень 20 копійок.

В задоволені решти позовних вимог
відмолено.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким повністю відмовити в
задоволенні вимог даного позову.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення учасників
процесу, які з'явилися до суду
апеляційної інстанції, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 на
підставі заяви ОСОБА_4 було видано
наказ № 1-о/с від 02.04.2009 року, за яким
ОСОБА_4 з 02.04.2009 року прийнято на посаду
охоронця зі ставкою 2500,00 грн. на місяць,
про що зроблено відповідний запис в
трудовій книжці останнього.

08 квітня 2009 року на території
Холминської рибдільниці, що
знаходиться в с. Холми, Корюківського
району, Чернігівської області,
внаслідок вогнепального поранення
помер ОСОБА_4. Відповідно до наказу №
4-о/с від 09.04.2009 року трудові відносини з
ОСОБА_4 було припинено з 09.04.2009 року у
зв'язку зі смертю останнього.

Факт наявності трудових відносин
ОСОБА_4 з ФОП ОСОБА_5 у період з 02.04.2009
року по 08.04.2009 року встановлено
рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 21.01.2010 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Чернігівської
області від 18.03.2010 року ( а.с. 8-11).

Ухвалою Верховного Суду України від
30.09.2010 року рішення Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 21.01.2010
року та ухвалу Апеляційного суду
Чернігівської області від 18.03.2010 року
залишено без змін.

Позивач ОСОБА_2, яка являється донькою
померлого ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
звернулася із заявою до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Чернігові
Чернігівської області про призначення
страхових виплат у зв'язку зі смертю
годувальника (а.с. 103).

09 червня 2010 року на адресу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Чернігові
Чернігівської області надійшла заява
співмешканки ОСОБА_4- ОСОБА_3, в якій
остання не заперечувала проти виплати
страхової суми на рахунок її доньки
ОСОБА_2 (а.с. 104).

В своєму листі від 17.06.2010 року за № 1.09/2007
відповідач повідомив ОСОБА_2 про
неможливість розгляду її заяви по
причині оскарження Відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Чернігові
Чернігівської області акту
розслідування нещасного випадку зі
смертельним наслідком форми Н-5 та акту
№ 1 про нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом, форми Н-І. (а.с.13).

Рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 02.03.11 р., залишеним без
змін ухвалою Апеляційного суду
Чернігівської області від 30.05.2011 року, у
задоволенні позову Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Чернігові
Чернігівської області відмовлено
повністю. (а.с. 49-61, 68-69).

На думку позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
відповідач безпідставно відмовив їм у
виплаті одноразової допомоги як членам
сім'ї померлого ОСОБА_4, у зв'язку з чим
просять зобов'язати Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Чернігові
Чернігівської області здійснити
виплату зазначеної допомоги у
визначеному законом розмірі.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Відповідно до пункту 6.1.1. Порядку
призначення, перерахування та
проведення страхових виплат,
затвердженого Постановою правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від 27
квітня 2007 року N 24 (в редакції чинній на
час виникнення спірних правовідносин),
робочий орган виконавчої дирекції
Фонду розглядає справи про призначення
одноразової допомоги та щомісячної
страхової виплати в разі смерті
потерпілого сім'ї та особам, які мають
на це право, приймає рішення про
виплати за умови подання таких
документів, які видаються відповідними
організаціями: 1) заяви осіб, які мають
на це право (колективної чи
індивідуальної), для призначення
страхових виплат; 2) копій паспортів
осіб, які мають на це право (завірених
працівником робочого органу
виконавчої дирекції Фонду на підставі
оригіналів); 3) акта про нещасний
випадок, пов'язаного з виробництвом, за
формою Н-1 (якщо стався нещасний
випадок); 4) акта (спеціального)
розслідування нещасного випадку
(аварії), що стався (сталася), за формою
Н-5 (якщо такий складався); 5) акта
розслідування хронічного професійного
захворювання за формою П-4 (якщо таке
встановлено); 6) рішення суду про
встановлення факту нещасного випадку
на виробництві або професійного
захворювання (якщо було засідання суду
з цього питання); 7) копії свідоцтва
органу реєстрації актів
громадянського стану про смерть
потерпілого (завіреної працівником
робочого органу виконавчої дирекції
Фонду на підставі оригіналу або в
іншому установленому законодавством
порядку); 8) копії свідоцтва органу
реєстрації актів громадянського стану
про шлюб (завіреної працівником
робочого органу виконавчої дирекції
Фонду на підставі оригіналу або в
іншому установленому законодавством
порядку); 9) висновку МСЕК про причинний
зв'язок смерті потерпілого з
наслідками раніше отриманого
трудового каліцтва чи професійного
захворювання; 10) довідки про середню
заробітну плату (доход); 11) копії
свідоцтва про народження дитини
(завіреної працівником робочого органу
виконавчої дирекції Фонду на підставі
оригіналу або в іншому установленому
законодавством порядку); 12) довідки
навчального закладу (щорічно) про те, що
член сім'ї потерпілого віком від 18 до 23
років, який має право на відшкодування
шкоди, навчається за денною формою
навчання; 13) довідки навчального
закладу інтернатного типу про те, що
член сім'ї потерпілого, який має право
на відшкодування шкоди, перебуває на
утриманні цього закладу; 14) довідки
МСЕК про встановлення інвалідності
осіб - членів сім'ї, які перебували на
утриманні померлого; 15) довідки про
розмір пенсії потерпілого, у тому числі
про розмір одержуваних надбавок (якщо
він не працював на день смерті); 16) копій
трудових книжок потерпілого та осіб,
які мають право на страхові виплати
(завірених працівником робочого органу
виконавчої дирекції Фонду на підставі
оригіналів або в іншому установленому
законодавством порядку).

З набранням чинності Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема,
виплати йому або особам, які
перебувають на його утриманні пенсій
по інвалідності в зв'язку із втратою
годувальника, покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Статтею 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" визначені соціальні
послуги та виплати, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом соціального
страхування від нещасних випадків, до
яких, зокрема, віднесено одноразову
допомогу в разі стійкої втрати
професійної працездатності або смерті
потерпілого.

Відповідно до частини першої і пункту 2
частини другої статті 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", страховими виплатами
є грошові суми, які згідно із статтею 21
цього Закону Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
виплачує застрахованому чи особам, які
мають на це право, у разі настання
страхового випадку. Зазначені грошові
суми складаються із страхової виплати
в установлених випадках одноразової
допомоги потерпілому (членам його сім'ї
та особам, які перебували на утриманні
померлого).

Таким чином, право на отримання
одноразової допомоги в разі смерті
потерпілого мають члени сім'ї
померлого та особи, які перебували на
його утриманні.

Згідно з частиною другою статті 3
Сімейного кодексу України, сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.
Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли
дружина та чоловік, у зв'язку з
навчанням, роботою, лікуванням,
необхідністю догляду за батьками,
дітьми та з інших поважних причин не
проживають спільно. Дитина належить до
сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно
з ними не проживає.

Сім'я створюється на підставі шлюбу,
кровного споріднення, усиновлення, а
також на інших підставах, не
заборонених законом і таких, що не
суперечать моральним засадам
суспільства (частина четверта статті 3
Сімейного кодексу України).

Відповідно до частини сьомої статті 34
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", у разі смерті
потерпілого внаслідок нещасного
випадку або професійного захворювання
розмір одноразової допомоги його сім'ї
повинен бути не меншим за п'ятирічну
заробітну плату потерпілого і, крім
того, не меншим за однорічний заробіток
потерпілого на кожну особу, яка
перебувала на його утриманні, а також
на його дитину, яка народилася протягом
не більш як десятимісячного строку
після смерті потерпілого.

Абзацом третім частини дев'ятої статті
34 вказаного Закону передбачено, що сума
страхових виплат кожній особі, яка має
на це право, визначається шляхом
ділення частини заробітку потерпілого,
що припадає на зазначених осіб, на
кількість цих осіб.

Порядок обчислення середньої
заробітної плати для розрахунку виплат
за загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням затверджено
Постановою Кабінету Міністрів України
від 26.09.2001 року № 1266 (із змінами і
доповненнями, далі - Порядок № 1266).

В силу п. 10 Порядку №1266, якщо у
розрахунковому періоді перед
настанням страхового випадку
застрахована особа не мала заробітку
(грошового забезпечення) з поважних
причин, що зазначені у пункті 4 цього
Порядку, або якщо страховий випадок
настав у перший день роботи, середня
заробітна плата (грошове забезпечення)
для розрахунку страхових виплат та
оплати перших п'яти днів тимчасової
непрацездатності за рахунок коштів
роботодавця визначається виходячи з
місячної тарифної ставки (посадового
окладу), встановленої працівникові на
момент настання страхового випадку.

Відповідно до абз. 1 п. 14 Порядку №1266,
середньоденна заробітна плата (дохід,
грошове забезпечення) обчислюється
шляхом ділення нарахованої за
розрахунковий період заробітної плати
(оподатковуваного доходу, грошового
забезпечення), з якої сплачувалися
страхові внески, на кількість
відпрацьованих робочих днів у
розрахунковому періоді - за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням.

Згідно довідки про середню заробітну
плату від 10.06.2010 року № 27, що була надана
позивачем ОСОБА_2 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Чернігові
Чернігівської області, заробітна
плата загиблого ОСОБА_4 нарахована за
розрахунковий період квітень 2009 року
та становила 583 грн. 33 коп. (а.с. 70).

Відповідно до висновку
судово-економічної експертизи № С-207
від 14.10.2011 року, розмір одноразової
допомоги у разі смерті потерпілого
внаслідок нещасного випадку або
професійного захворювання,
розрахований на підставі даних довідки
про середню заробітну плату ( дохід) (
для розрахунку страхових виплат ) від
10.06.2010 року № 27, повинен бути не меншим
152 194 грн. 20 коп. (а.с. 129-132).

Зважаючи на те, що позивачами своєчасно
були подані заяви про призначення
страхових виплат у зв'язку зі смертю
годувальника та надано визначений
законом перелік необхідних документів,
що підтверджують наявність у них права
на отримання зазначеної допомоги,
колегія суддів приходить до висновку
про відсутність правових підстав для
відмови у призначенні та виплаті
позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одноразової
допомоги, як членам сім'ї померлого на
виробництві ОСОБА_4, у розмірі 152 194,20
грн.

Таким чином, заявлені позивачами
вимоги в цій частині колегія суддів
знаходить обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення.

Що стосується позову в частині
відшкодування моральної шкоди, яку
позивачі оцінюють в розмірі 20 000,00
гривень кожній, колегія суддів зважає
на наступне.

Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим, органу місцевого
самоврядування, фізичної або юридичної
особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі
внаслідок її незаконного засудження,
незаконного притягнення до
кримінальної відповідальності,
незаконного застосування як
запобіжного заходу тримання під вартою
або підписки про невиїзд, незаконного
затримання, незаконного накладення
адміністративного стягнення у вигляді
арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених
законом.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» (із
змінами і доповненнями), моральна шкода
може полягати, зокрема: у приниженні
честі, гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

Згідно п.4 зазначеної Постанови Пленуму
ВСУ, судам при розгляді справ про
відшкодування моральної шкоди,
потрібно звертати увагу в чому полягає
ця шкода, якими неправомірними діями чи
бездіяльністю її заподіяно позивачеві,
з яких міркувань він виходив,
визначаючи розмір шкоди, та якими
доказами це підтверджується.

Оскільки при розгляді вказаної справи
позивачами не було визначено в чому
саме полягає спричинена їм моральна
шкода, з яких міркувань визначено її
розмір та якими доказами це
підтверджується, колегія суддів не
вбачає підстав для задоволення вимог
даного позову в цій частині.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів вважає, що постановлене у справі
рішення суду першої інстанції
ґрунтується на вірно встановлених
фактичних обставинах справи, яким дана
належна юридична оцінка, правильно
застосовані норми матеріального права,
що регулюють спірні правовідносини, та
не допущено порушень матеріального і
процесуального закону, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи, доводи викладені в
апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстави для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Чернігові
Чернігівської області - залишити без
задоволення.

Постанову Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 04 листопада 2011
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя
Я.М. Собків Л.П. Борисюк В.Ю.
Ключкович

Повний текст ухвали виготовлено -
05.05.14р.

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Борисюк Л.П.

Ключкович В.Ю.