Справа № 813/7475/13-а
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 р.
Справа № 876/13542/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 08 жовтня 2013
року про відмову у відкритті
провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до відділу державної виконавчої служби
Тисменицького районного управління
юстиції, треті особи: ОСОБА_2, відкрите
акціонерне товариство «Селянський
комерційний банк «Дністер» про
визнання дій неправомірними та
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд першої
інстанції з адміністративним позовом
до відділу державної виконавчої служби
Тисменицького районного управління
юстиції, треті особи: ОСОБА_2, відкрите
акціонерне товариство «Селянський
комерційний банк «Дністер» в якому
просила визнати дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Тисменицького
районного управління юстиції в м.
Тисмениця Івано-Франківської області в
частині прийняття постанови про
закінчення виконавчого провадження №
12061165 від 24.07.2013 року у відношенні
боржника ОСОБА_2 неправомірними та
поновити виконавче провадження і
скасувати постанову державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Тисменицького
районного управління юстиції в м.
Тисмениця Івано-Франківської області
про закінчення виконавчого
провадження № 12061165 від 24.07.2013 року.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 08 жовтня 2013
року відмовлено у відкритті
провадження, з підстав передбачених п. 1
ч. 1 ст. 109 КАС України.

Не погодившись з таким рішення суду
першої інстанції ОСОБА_1 оскаржила його
в апеляційному порядку, вважає, що
ухвала винесена з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що ч. 4
ст. 82 Закону України від «Про виконавче
провадження» встановлено, що рішення,
дії чи бездіяльність державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби щодо
виконання судового рішення можуть бути
оскаржені сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду від 13 грудня 2010
року № 3 «Про практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби», критеріями визначення
юрисдикції судів щодо вирішення справ
з приводу оскарження рішень дій чи
бездіяльності органів державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення є юрисдикційна
належність суду, який видав виконавчий
документ, та статус позивача як сторони
у виконавчому провадженні.

Водночас апелянт зазначає, що у
зазначеній постанові Пленуму Вищого
адміністративного суду вказується, що
судам необхідно враховувати, ще
статтею 121-2 ГПК та статтею 383 ЦПК якими
визначено обмежене коло осіб, які мають
право оскаржити рішення, дії,
бездіяльність органів державної
виконавчої служби щодо виконання
судових рішень господарських та
цивільних справах відповідно у порядку
господарського та цивільних
судочинства, а тому спори за зверненням
інших осіб на рішення, дії чи
бездіяльність; органів державної
виконавчої служби при виконанні
зазначених судових рішень належать до
юрисдикції адміністративних судів.

Апелянт вважає, що суд невірно
трактував статус позивача ОСОБА_1, а
саме, вона є стороною виконавчого
провадження, зокрема судом у
мотивувальній частині ухвали
зазначено, що позивач є правонаступник
стягувача у виконавчому провадженні ВП
№ 12061165, відкритому на підставі
судового наказу Тисменицького
районного суду Івано-Франківської
області від 22.01.2009 року в справі №2-н-15, а
предметом спору є постанова про
закінчення виконавчого провадження,
прийнята у зазначеному вище
виконавчому провадженні.

Підставою набуття позивачем ОСОБА_1
статусу сторони виконавчого
провадження є укладений 14 червня 2013 р.
між ВАТ СКБ «Дністер» та ОСОБА_1 договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, в т.ч. право вимоги за
Договором № 330 к про надання споживчого
кредиту від 22 серпня 2007 року укладеним
ВАТ СКБ «Дністер» та ОСОБА_2, що
суперечить чинному законодавству.

Одночасно апелянт вважає, що судом
першої інстанції не враховано, що
заміна сторони виконавчого
провадження відбувається не на
підставі договору відступлення прав
вимог, а на підставі чітко визначеної
законодавством процедури, що
передбачає прийняття судом ухвали про
заміну сторони виконавчого
провадження.

На підставі ч. 5 ст. 8 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі вибуття
однієї з сторін, державний виконавець з
власної ініціативи або за заявою
сторони, а також сама заінтересована
сторона мають право звернутися до суду
з заявою про заміну сторони
правонаступником.

Відповідно до ст. 378 ЦПК України, у разі
вибуття однієї із сторін виконавчого
провадження за поданням державного
виконавця або за заявою сторони суд
замінює сторону виконавчого
провадження її правонаступником. Суд у
десятиденний строк розглядає це,
питання у судовому засіданні з
повідомленням сторін та
заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 12 ст. 37 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає обов'язковому
зупиненню у разі звернення до суду із
заявою про заміну вибулої сторони
правонаступником у порядку,
встановленому частиною п'ятою статті 8
цього Закону. В порушенням норм ст. 37
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
ВДВС Тисменицького районного
управління юстиції в м. Тисмениця
Івано-Франківської області, знаючи про
розгляд заяви про заміну сторони
виконавчого провадження не зупинив
виконавче провадження, а навпаки
прийняв кошти від боржника 23 липня 2013 р.
та 24 липня 2013 р. здійснив закінчення
виконавчого провадження.

ВАТ СКБ «Дністер» звернувся до
Тисменицького районного суду із заявою
про заміну сторони виконавчого
провадження. Ухвалою Тисменицького
районного суду Івано-Франківської
області від 25.07.2013 року в задоволенні
заяви ВАТ СКБ «Дністер» про заміну
сторони виконавчого провадження
відмовлено, у зв'язку із закінченням
виконавчого провадження ВП № 12061165.

Тому апелянт вважає, що оскільки згідно
з ухвалою Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області від 25.07.2013 р.
позивач ОСОБА_1 не була замінена як
стягувач замість ВАТ СКБ «Дністер» у
виконавчому провадженні, а відповідно
не є стороною у виконавчому
провадженні ВП № 12061165, відкритому на
підставі судового наказу
Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області від 22.01.2009
року в справі №2-н-15. І саме з цих
підстав, ОСОБА_1 як інша особа, права
якої порушені діями органів державної
виконавчої служби при виконанні
зазначеного судового рішення,
звернулась до адміністративного суду.

На підставі наведеного, просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
і направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних міркувань.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі суд першої інстанції виходив з
того, що спір виник між сторонами з
приводу виконання судового наказу
Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області від 22.01.2009
року в справі №2-н-15 за заявою ВАТ СКБ
«Дністер» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ 330 к від 22.08.2007 року

14.06.2013 року між ВАТ СКБ «Дністер» та
ОСОБА_1 укладено договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, тобто відбулася заміна
кредитора в зобов'язанні, в тому числі і
за кредитним договором №330к від 22.08.2007
року.

Тому суд вважав, що позивач є
правонаступник стягувача у
виконавчому провадженні ВП № 12061165,
відкритому на підставі судового наказу
Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області від 22.01.2009
року в справі №2-н-15, а предметом спору є
постанова про закінчення виконавчого
провадження, прийнята у зазначеному
вище виконавчому провадженні.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду від 13 грудня 2010
року №3 «Про практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби», критеріями визначення
юрисдикції судів щодо вирішення справ
з приводу оскарження рішень дій чи
бездіяльності органів державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення є юрисдикційна
належність суду, який видав виконавчий
документ, та статус позивача як сторони
у виконавчому провадженні.

Тому суд першої інстанції прийшов до
висновку, що оскільки позивачем як
правонаступником сторони виконавчого
провадження (стягувача) оскаржується
постанова державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження,
яка була прийнята в межах виконавчого
провадження, відкритого на підставі
виконавчого документу, виданого
Тисменицьким районним судом
Івано-Франківської області, то у
відкритті провадження в
адміністративній справі, слід
відмовити, оскільки спірні
правовідносини виходячи з
юрисдикційного критерію підлягають
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Проте колегія суддів з такими доводами
суду першої інстанції не погоджується.

Відповідно до наявної в матеріалах
справи копії ухвали Тисменецького
районного суду Івано-Франківської
області від 25.07.2013 року (а.с. 8-9) в
задоволенні заяви ліквідатора ВАТ СКБ
«Дністер» про заміну сторони
виконавчого провадження з ВАТ СКБ
«Дністер» на його правонаступника
ОСОБА_1 відмовлено.

Відповідно до ч. 1ст. 181 КАС України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду з позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 4 статті 82 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

З врахуванням змісту позовних вимог,
вище зазначених положень КАС України,
положень Закону України «Про виконавче
провадження» та статусу позивача, суд
апеляційної інстанції вважає, що
розгляд даного спору відноситься до
компетенції саме адміністративних
судів.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що ухвалу суду першої інстанції
про відмову у відкритті провадження у
справі слід скасувати, бо така прийнята
з порушенням норм процесуального
права, а справу направити для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п.3 ч.1 ст. 199, ст. 202,
ст. 204, ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України,
суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити, ухвалу Львівського
окружного адміністративного суду від 08
жовтня 2013 року про відмову у відкритті
провадження по справі № 813/7475/13-а
скасувати, а справу направити для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин