Справа № 2-1246/10
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року
Справа № 2826/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Заверухи О.Б.,

суддів -
Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Міжгірському районі
Закарпатської області на рішення
Міжгірського районного суду
Закарпатської області від 29 вересня 2010
року у справі № 2-1246/10 за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5 до
управління Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі Закарпатської
області про зобов'язання нарахувати та
виплатити підвищення до пенсії дитині
війни,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2010 року позивачі звернулися до
суду із адміністративним позовом, яким
просили зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі Закарпатської
області нарахувати та виплатити на їх
користь не виплачене як дитині війни
підвищення до пенсії відповідно до ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" та ЗУ «Про статус гірських
населених пунктів в Україні» за період
з січня 2007 року по червень 2010 року.

Рішенням Міжгірського районного суду
Закарпатської області від 29 вересня 2010
року позов задоволено частково.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Міжгірському районі
Закарпатської області здійснити
нарахування та виплату ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5 пенсії як дитині
війни із урахуванням підвищення на 30%
мінімального розміру пенсії за віком,
згідно ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов»язкове пенсійне
страхування», ЗУ «Про статус гірських
населених пунктів в Україні», ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за періоди з 09 липня по 31
грудня 2007 року,з 22 травня по 31 грудня 2008
року, з 01 січня по 31 грудня 2009 року, та з
01 січня по 30 червня 2010 року включно з
врахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

З таким рішенням суду не погодився
відповідач, подавши апеляційну скаргу,
в якій покликається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права. Просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог повністю.

Вимоги за апеляційною скаргою мотивує
тим, що Законом України "Про соціальний
захист дітей війни" не передбачено,
який саме орган та з яких коштів
повинен здійснювати виплату
підвищення пенсії дітям війни, крім
того, законодавством не визначено, з
якого саме розміру мінімальної пенсії
за віком слід визначати розмір
підвищення до пенсії дітям війни.

Особи, які беруть участь в справі, в
судове засідання апеляційного суду не
з»явилися, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, а відтак, на
підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд
розглядає справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційу скаргу слід
задоволити частково, з наступних
мотивів та передбачених законом
підстав.

18 лютого 2010 року Верховною Радою
України прийнято Закон України № 1691-VI
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
юрисдикції справ, пов'язаних із
соціальними виплатами», який набрав
чинності 10 березня 2010 року.

Цим Законом було встановлено, що справи
щодо спорів з приводу призначення,
обчислення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням та інших
соціальних виплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг, речового
майна, пайків або грошової компенсації
замість них суди розглядають у порядку
цивільного судочинства, а п. 3 ч. 1 ст. 18
КАС України виключено.

Однак, Рішенням Конституційного Суду
України № 19-рп/2010 від 09.09.2010 року у
справі щодо підвідомчості справ,
пов'язаних із соціальними виплатами,
норми Закону № 1691-VI від 18.02.2010 року та
ЦПК України, відповідно до яких справи,
пов'язані із соціальними виплатами, що
підлягають розгляду адміністративними
судами, було передано місцевим
загальним судам для розгляду в порядку
цивільного судочинства (пункти 1, 2
резолютивної частини зазначеного
Рішення), визнано такими, що не
відповідають Конституції України, а
отже справу слід розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Відтак, колегія суддів зазначає, що при
зверненні до суду позивачем пропущено
шестимісячний строк звернення до суду,
передбачений ч.2 ст.99 КАС України та не
наведено поважних причин його
пропуску.

Відповідно до ст.100 КАС України -
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги дату звернення позивачів до суду
із вищевказаним позовом, відсутність
поважних причин для поновлення строку,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що позовні вимоги ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5 про
зобов'язання провести нарахування та
виплату підвищення до пенсії
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 01.01.2007 року по 24.12.2009 року
необхідно залишити без розгляду.

Крім того, позивачі заявляли позовні
вимоги про нарахування та виплату
виплаченого як дитині війни підвищення
до пенсії відповідно до ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" за 2010 рік. Стосовно позовних
вимог щодо здійснення позивачам
нарахування та виплати недоплаченого
підвищення до пенсії за 2010 рік, колегія
суддів вважає, що такі підлягають
задоволенню, так як Законом України
«Про Державний бюджет на 2010 рік» дію
ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей» не зупинено. Відповідно
до Закону України "Про Державний бюджет
на 2010 рік» розміри державних
соціальних гарантій на 2010 роки, що
визначаються залежно від прожиткового
мінімуму, встановлюються відповідними
законами України, цим Законом, та
нормативно-правовими актами Кабінету
Міністрів України. Таким чином,
відповідач у 2010 році, повинен діяти у
відповідності з приписами діючої норми
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», а тому позовні
вимоги підлягають задоволенню з 25.12.2009
року до 25.06.2010 року.

Розмір мінімальної пенсії за віком, на
30% якої підвищується пенсія дітям
війни, визначається відповідно до
положень статті 62 Закону України «Про
державний бюджет України» та статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Крім того, відповідно до ст .6 ЗУ «Про
статус гірських населених пунктів в
Україні» позивачу при нарахуванні та
виплаті підвищення до пенсії
відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" слід
збільшити розмір такого на 20%, оскільки
позивачі проживають в гірському
населеному пункті України, що
підтверджується відповідним
посвідченням у справі.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції допущено порушення норм
матеріального та процесуального права,
а тому постанова суду підлягає
скасуванню з постановленням нової,
якою позов слід задоволити частково.

Керуючись ст.ст. 94, 100, 160, 195, п.п. 1, 2, ч.1 ст.
197, п.3 ч.1 ст.198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС
України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі Закарпатської
області задовольнити частково.

Рішення Міжгірського районного суду
Закарпатської області від 29 вересня 2010
року у справі № 2а-1246/10 скасувати та
прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Адміністративний позов в частині
позовних вимог про зобов'язання
провести нарахування та виплату
підвищення до пенсії відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» з 01.01.2007 року по 24.12.2009 року
включно - залишити без розгляду.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Міжгірському районі Закарпатської
області щодо не нарахування та
невиплати на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5 щомісячного
підвищення до пенсії як дитині війни в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 25.12.2009 року до 25.06.2010 року з
врахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Міжгірському районі
Закарпатської області нарахувати та
виплатити на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5 щомісячне
підвищення до пенсії як дитині війни в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 25.12.2009 року до 25.06.2010 року з
врахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та ЗУ «Про статус
гірських населених пунктів в Україні»
і виплачених сум.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий:
О.Б. Заверуха

Судді:
А.Р. Курилець

О.І. Мікула