Справа № 813/3368/14
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/3368/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді Брильовського Р.М.,
при секретарі Косів М.Б.
представника позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому з
асіданні у місті Львові справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Рівненській області
про визнання нечинними наказів про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності та звільнення зі
ОСОБА_2 звернувся з адміністративним
позовом до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Рівненській
області про визнання нечинними наказів
про притягнення до дисциплінарної
відповідальності та звільнення зі
В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що 26.06.2012 року ОСОБА_2,
перебуваючи на лікарняному, прибув в
Управління кадрового забезпечення
УМВС у Рівненській області для
отримання витягу з наказу №79 о/с від
17.04.2012 року (про звільнення). Як
стверджує відповідач, ОСОБА_2
відмовився у категоричній формі
отримати направлення на ВЛК,
відмовився подати рапорт та надати
пояснення з викладенням причин відмови
від проходження огляду, на
підтвердження чого надав Акт від 26.06.2012
року. Інших доказів скерування
позивачу направлення на ВЛК, крім Акту
від 26.06.2012 року, відповідачем не
представлено. ОСОБА_2 стверджує, що
йому таке направлення за встановленою
формою Управління кадрового
забезпечення УМВС у Рівненській
області не вручало та на його адресу не
надходило. Рапорту про відмову від
проходження огляду ОСОБА_2 не подавав.
Що стосується акту ВЛК, то очевидно
такий акт не оформлявся, оскільки такий
відсутній в матеріалах справи. Відтак,
у позивача не було достатніх підстав
для проходження медичного огляду ВЛК,
оскільки йому відповідачем не було
видано (направлено) документа
зобов'язального характеру для
проходження такого огляду. Позивачу не
було відомо про проведення службового
розслідування відносно нього, оскільки
він перебував на лікарняному, на його
адресу не надходило жодних повідомлень
від відповідача щодо проведення
службового розслідування. При
проведенні службового розслідуванні
відповідачем було порушено порядок
його проведення, що призвело до
порушення прав ОСОБА_2, зокрема, щодо
надання пояснень, які заперечують
порушення позивачем службової
дисципліни, щодо заявлення відводів
особі, яка проводить розслідування,
щодо оскарження висновку службового
розслідування. Зазначені Акти, а
відтак, фактично усі дії щодо
проведення службового розслідування,
проводилися 26.06.2012 року уже після
закінчення робочого дня. Наведене
свідчить про формальний характер
проведеного розслідування відносно
ОСОБА_2 Також, відповідач не
обґрунтував, чому застосував до
позивача саме крайній захід -
звільнення зі служби, тоді як міг за
наявності підстав застосувати більш
м'який захід - пониження у спеціальному
званні на один ступінь згідно ст. 14
Дисциплінарного статуту ОВС. Одночасно
ОСОБА_2 повідомляє суд, що він пройшов
медичний огляд та є придатним до
військової служби, що підтверджується
довідкою ВЛК ГУМВСУ у Львівській
області від 24.12.2012 року.
Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги в
повному обсязі, посилаючись на
обставини, які викладені в позовній
заяві та уточненнях до позову. Просить
Відповідач в судове
засідання не з'явився, хоча був
повідомлений належним чином про дату,
час та місце судового розгляду, надав
письмові заперечення проти позову,
просив розглядати справу без участі
представника відповідача.
Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення представників сторін, повно,
всебічно та об'єктивно дослідивши
наявні у справі письмові докази,
оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з огляду на
Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
на спори з приводу прийняття громадян
на публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
поширюється юрисдикція
адміністративних судів. Пунктом 15 ч. 1
ст. 3 КАС України визначено, що публічна
служба - це діяльність на державних
політичних посадах, професійна
діяльність суддів, прокурорів,
військова служба, альтернативна
(невійськова) служба, дипломатична
служба, інша державна служба, служба в
органах влади Автономної Республіки
Крим, органах місцевого
Судом встановлено, що ОСОБА_2 проходив
службу в органах внутрішніх справ та
на час звільнення перебував у
розпорядженні Управління МВС України у
Рівненській області.
Наказом Управління МВС України в
Рівненській області від 21.08.2012 №1033
«Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності» за грубе порушення
службової дисципліни, вимог статтей 1, 7
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, що
виразилося в прямому невиконанні
пункту 1.70 наказу МВС України від 06.02.2001
№ 85, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 22.02.2001р. за №165/5356,
майора міліції ОСОБА_2, який перебуває
в розпорядженні УМВС України в
Рівненській області, притягнуто до
дисциплінарної відповідальності та
застосовано до нього крайній захід
дисциплінарного впливу - звільнення з
органів внутрішніх справ.
Наказом начальника Управління МВС
України в Рівненській області №197 о/с
від 23.08.2012р. майора міліції ОСОБА_2
звільнено зі служби в запас Збройних
сил (з поставленням на військовий
облік) згідно з Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України за пунктом
«є» 64 (за порушення дисципліни).
Наказом УМВС України в Рівненській
області від 09.10.2012 № 243 о/с «По
особовому складу» внесено зміни до
наказу УМВС України в Рівненській
області від 23.08.2012р. № 197 о/с «По
особовому складу», в частині дати
звільнення ОСОБА_2 і змінено дату
звільнення на 03.09.2012р.
Не погоджуючись із вказаними
наказами позивач оскаржив їх до суду. В
процесі розгляду справи ОСОБА_2 зменшив
позовні вимоги в частині поновлення
його на службі в Управлінні
Міністерства внутрішніх справ України
в рівненській області.
Проаналізувавши матеріали справи та
пояснення представника позивача,
оцінивши докази по справі у їх
сукупності, суд приходить до висновку
про те, що позовні вимоги підлягають до
задоволення, виходячи з наступного.
Правовідносини, пов'язані з
проходженням та звільненням з посад
публічної служби ОВС, регулюються
законодавством у сфері проходження
служби, а саме Законом України «Про
міліцію», Положенням про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ (зі змінами та
доповненнями), Дисциплінарним статутом
органів внутрішніх справ, затвердженим
Законом України від 22 лютого 2006 року №
3460-IV (зі змінами та доповненнями),
військово-лікарської експертизи і
медичного огляду військовослужбовців
та осіб рядового і начальницького
складу в системі МВС України,
затвердженим наказом МВС України від
06.02.2001 № 85.
Відповідно до частини 1 статті 18 Закону
України «Про міліцію» порядок та умови
проходження служби в міліції
регламентуються Положенням про
проходження служби особовим складом
органів внутрішніх справ, затвердженим
Кабінетом Міністрів України.
Порядок проходження служби особами
рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ, їх права та
обов'язки визначаються Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29 липня 1991 року №114.
Відповідно до п.10 цього Положення особи
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ користуються
всіма соціально-економічними,
політичними та особистими правами і
свободами, виконують усі обов'язки
громадян, передбачені Конституцією
УРСР та іншими законодавчими актами, а
їх права, обов'язки і відповідальність,
що випливають з умов служби,
визначаються законодавством, Присягою,
статутами органів внутрішніх справ і
Порядок звільнення зі служби осіб
середнього начальницького складу
визначається розділом VII вказаного
Положення, а саме пунктом 64, яким
встановлено, що особи середнього,
старшого і вищого начальницького
складу звільняються зі служби в запас
(з постановкою на військовий облік), та,
зокрема: є) за порушення дисципліни.
Службовою дисципліною відповідно до
ст. 1 Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, що
затверджений Законом України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» від 22.02.2006
року № 3460-IV є дотримання особами
рядового і начальницького складу
Конституції і законів України, актів
Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України (далі
Статтею 2 Дисциплінарного статуту
надане визначення дисциплінарного
проступку, це - невиконання чи
неналежне виконання особою рядового
або начальницького складу службової
дисципліни. В свою чергу службовою
дисципліною є дотримання особами
рядового і начальницького складу
Конституції і законів України, актів
Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.
Відповідно до ст. 5 Дисциплінарного
статуту, за вчинення дисциплінарних
проступків особи рядового і
начальницького складу несуть
дисциплінарну відповідальність згідно
з цим Статутом з накладенням
дисциплінарних стягнень, види яких
визначено ст. 12 Дисциплінарного
Порядок накладання дисциплінарних
стягнень передбачено ст. 14
Дисциплінарного статуту, відповідно до
якої, з метою з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, учиненого
особою рядового або начальницького
складу, начальник призначає службове
Правила проведення службового
розслідування встановлені Інструкцією
про порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ, яка затверджена наказом МВС
України від 06.12.1991 року № 552.
Згідно з ст. 286 ЦК України фізична особа
має право на таємницю про стан свого
здоров'я, факт звернення за медичною
допомогою, діагноз, а також про
відомості, одержані при її медичному
обстеженні. Забороняється вимагати та
подавати за місцем роботи або навчання
інформацію про діагноз та методи
лікування фізичної особи. Фізична
особа може бути зобов'язана до
проходження медичного огляду у
випадках, встановлених законодавством.
військово-лікарської експертизи і
медичного огляду військовослужбовців
та осіб рядового і начальницького
складу в системі МВС України,
затвердженого наказом МВС України від
06.02.2001 № 85 (далі Порядок №85),
врегульовано випадки обов'язкового
проходження медичного огляду
працівниками органів внутрішніх справ.
Абзацом 13-14 пункту 1.70 Порядку №85
проведення військово-лікарської
експертизи і медичного огляду
військовослужбовців та осіб рядового і
начальницького складу в системі МВС
України визначено, підстави
проходження медичного огляду ВЛК за
місцем служби для визначення
придатності до подальшої служби в ОВС.
Якщо особа рядового й начальницького
складу відмовляється чи ухиляється від
медичного огляду і додаткового
обстеження, як встановлено пунктом 1.76
Порядку №85, відсутні необхідні
документи, які підтверджують наявність
і характер захворювання, то постанова
про придатність її до служби та
причинний зв'язок захворювання не
виноситься. Відмова від медичного
огляду може бути оформлена рапортом
цієї особи чи відповідним актом ВЛК.
Підставою для прийняття наказу
Управління МВС України в Рівненській
області від 21.08.2012 № 1033 «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності» про звільнення
майора міліції ОСОБА_2 став висновок
службового розслідування від 25.07.2012, з
якого вбачається, що майор міліції
ОСОБА_2 винний у скоєнні грубого
порушення службової дисципліни, що
проявилось у невиконанні пункту 1.70
військово-лікарської експертизи і
медичного огляду військовослужбовців
та осіб рядового і начальницького
складу в системі МВС України,
затвердженого наказом МВС України від
06.02.2001 № 85, у невиконанні статтей 1, 7
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України та
рекомендовано застосувати до нього
крайній захід дисциплінарного впливу -
звільнення з органів внутрішніх справ.
Згідно з п.1.4. Порядку №85 направлення
на медичний огляд за формою (додаток 7)
здійснюють відповідні підрозділи по
роботі з особовим складом органів
внутрішніх справ, командири і
начальники штабів частин внутрішніх
військ МВС України. У направленні на
медичний огляд повинні бути чітко
вказані мета і питання, які підлягають
розгляду на ВЛК, а саме: огляд кандидата
на службу, огляд при переміщенні по
службі, при призначенні на посаду осіб,
які закінчили навчальні заклади МВС,
при висуненні на керівну посаду -
передбачувану посаду, графа Розкладу
хвороб, згідно з якою слід здійснювати
медичний огляд; на осіб, що
звільняються від служби - вислуга років
і причина звільнення, час служби у
Збройних Силах, СБУ, внутрішніх
військах інших військових формуваннях,
утворених відповідно до законодавства
колишнього СРСР та України (далі -
Збройні Сили), в органах внутрішніх
справ, у тому числі в діючій армії; на
осіб, які приймаються на службу після
звільнення з лав Збройних Сил, а також
колишніх осіб рядового й
начальницького складу ОВС - коли і з
якої причини звільнений у запас, дані
про проходження ВЛК у минулому; на осіб,
які вступають до навчальних закладів
МВС - назва закладу освіти і факультету.
Якщо в направленні не вказані всі
необхідні дані для вирішення
експертного питання, то ВЛК не приймає
особу на медичний огляд.
В матеріалах справи міститься
направлення на медичний огляд №67, в
якому чітко не видно дати видачі
направлення, не вказано року, коли воно
було видано та підстави проходження
медичного огляду ВЛК.
Згідно з ч. 1 ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
Направлення на медичний огляд №67
не відповідає вимогам Порядку №85.
Судом встановлено, що позивач з 02.06.2012 р.
по 02.07.2012 р.,в період вирішення питання
про направлення на медичний огляд,
перебував на стаціонарному лікуванні
в лікарні з поліклінікою ВМЗ ГУМВС
України у Львівській області, що
пітверджується відповідною довідкою
Відповідно до пуркту 1.36. Порядку
медичний огляд осіб рядового й
начальницького складу здійснюється
згідно з пунктом 1.10 цього Порядку. Ці
особи направляються на медичний огляд
у ВЛК після закінчення обстеження або
при визначеному результаті лікування
хвороби, поранення, контузії, травми
або каліцтва. Якщо особа рядового чи
начальницького складу, яка перебуває
на лікуванні, потребує направлення на
ВЛК, то начальник лікувального закладу
або його заступник за узгодженням з
відповідним підрозділом по роботі з
особовим складом направляє таку особу
на ВЛК, про що робиться запис в історії
Суд приходить до висновку, що
відповідачем не було враховано
обставини перебування ОСОБА_2 на
стаціонарному лікуванні, що привело до
недотримання порядку направлення на
Відповідачем не було враховано і
вимоги пункту 1.70 Порядку №85, яким чітко
передбачено, що «Після закінчення
встановленого строку перебування на
лікуванні або у відпустці за станом
здоров'я за направленням підрозділу по
роботі з особовим складом особи
рядового й начальницького складу
підлягають медичному огляду у
відповідній ВЛК для визначення
придатності до служби в органах
внутрішніх справ».
Однак, не дочекавшись закінчення
лікування ОСОБА_2 відповідач направляє
терміново позивача на медичний огляд.
Відповідач стверджує, що ОСОБА_2 було
запропоновано отримати направлення на
ВЛК, а у випадку відмови пройти
медичний огляд - подати мотивований
рапорт з викладенням причин відмови.
Однак, як вказує відповідач, ОСОБА_2
відмовився у категоричній формі
отримати направлення на ВЛК,
відмовився подати рапорт та надати
пояснення з викладенням причин відмови
від проходження огляду, на
підтвердження чого надав Акт від 26.06.2012
Інших доказів направлення позивачу
направлення на ВЛК, крім Акту від 26.06.2012
року, відповідачем не представлено, у
зв'язку з чим суд приймає до уваги
твердження позивача про те, що таке
направлення за встановленою формою
(додаток 7 до Порядку) Управлінням
кадрового забезпечення УМВС у
Рівненській області на його адресу не
Відповідно до пункту 1.76. Порядку №85
якщо особа рядового й начальницького
складу відмовляється чи ухиляється від
медичного огляду і додаткового
обстеження, відсутні необхідні
документи, які підтверджують наявність
і характер захворювання, то постанова
про придатність її до служби та
причинний зв'язок захворювання не
виноситься. Відмова від медичного
огляду може бути оформлена рапортом
цієї особи чи відповідним актом ВЛК.
В матеріалах справи міститься подання
т.в.о.начальника УКЗ УМВС України в
Рівненській області від 26.06.2012р. (під
час перебування позивача на лікуванні)
на ім'я начальника УМВС України в
Рівненській області з пропозицією
направити майора міліції ОСОБА_2, який
упродовж 2012 року більше 4-ох місяців не
приступав до виконання службових
обов'язків через захворювання, на
медичний огляд ВЛК для визначення
придатності до подальшої служби в ОВС.
Згідно з пунктом 1.70 Порядку №85 якщо є
незаперечні дані про те, що здатність
до проходження служби не відновиться,
то постанова про потребу осіб рядового
й начальницького складу у відпустці за
станом здоров'я не виноситься, а
вирішується питання про придатність до
служби в органах внутрішніх справ. Якщо
вказаний час безперервного
перебування на лікуванні в лікувальних
установах або у відпустці за станом
здоров'я минув і ці особи не можуть за
станом здоров'я приступити до
виконання службових обов'язків і
потребують лікування, то начальник
лікувальної установи направляє
начальнику органу внутрішніх справ, в
якому вони проходять службу, довідку. У
довідці вказуються час і обставини, при
яких отримано захворювання (поранення,
контузію, травму, каліцтво), в яких
лікувальних установах і скільки часу
особа рядового й начальницького складу
була на лікуванні і у відпустці за
станом здоров'я, проведені основні
лікувальні заходи, остаточний діагноз
і висновок про необхідний термін,
упродовж якого може бути закінчене
лікування. Начальник органу внутрішніх
справ подає клопотання та довідку
прямому начальнику, який має право
продовжити строк перебування на
лікуванні і приймає рішення про
продовження строку безперервного
перебування особи рядового й
начальницького складу на лікуванні або
про медичний огляд його ВЛК для
визначення придатності до служби в
органах внутрішніх справ. Строк
безперервного перебування осіб
рядового й начальницького складу на
лікуванні або у відпустці за станом
здоров'я понад 4 місяці продовжується:
особам начальницького та офіцерського
складу, які займають посади, що входять
до номенклатури МВС України, -
Міністром внутрішніх справ України або
його заступниками; іншим особам
рядового й начальницького складу
органів внутрішніх справ -
начальниками управлінь і особами до
них прирівняними; у навчальних
закладах - ректорами. Якщо лікування не
буде закінчено протягом подовженого
строку, то вказані прямі начальники на
підставі нової довідки лікувальної
установи і клопотання начальника
органу внутрішніх справ повторно
розглядають питання щодо подальшого
продовження строку безперервного
перебування особи рядового й
начальницького складу на лікуванні або
медичного огляду його ВЛК.
Однак, в поданні не вказано: з якого
часу і по який час ОСОБА_2 не приступав
до виконання службових обов'язків -
зазначено тільки в загальному -
упродовж 2012 року; строку перебування на
лікуванні; зазначено лише, що не
приступив до виконання через
захворювання, однак не з'ясовано
характер захворювання позивача; чи
було це безперервне лікування чи інше;
чи є незаперечні дані про те, що
здатність до проходження служби не
А від з'ясування цих питань залежить чи
є необхідність та підстави направляти
позивача для проходження медичного
Якщо особи рядового й начальницького
складу, військовослужбовці впродовж
року більше 4-х місяців не можуть
приступити до виконання своїх
службових обов'язків через
захворювання чи з інших причин (крім
випадків, передбачених цим пунктом та
пунктом 1.4 Порядку) або часто та
довготривало хворіють, то вони
зобов'язані за поданням Управління
(відділу) по роботі з особовим складом
пройти медичний огляд ВЛК за місцем
служби для визначення придатності до
подальшої служби в ОВС - пункт 1.70
порядку №85.
Отже, як того вимагає Порядок №85
обов'язок органів внутрішніх справ --
вживати всіх заходів до відновлення
здатності до проходження служби особою
рядового й начальницького складу
органів внутрішніх справ.
Лише, якщо є незаперечні дані про те, що
здатність до проходження служби не
відновиться, то вирішується питання
про придатність до служби в органах
внутрішніх справ.
Усунувшись від цього обов'язку
відповідач обмежився лише
направленням позивача на медичний
Передчасність направлення позивача на
медичний огляд 26.06.2012р. підтверджується
Довідкою від 24.12.2012р. №642, виданої ВЛК ГУ
МВС України у Львівській області, про
придатність майора міліції ОСОБА_2 до
26.06.2012р. (під час перебування позивача
на лікуванні) відповідач без
врахування необхідності з'ясування
вищевказаних питань складає акт про
відмову від отримання направлення на
медичний огляд. В акті зазначено, що у
випадку відмови пройти медичний огляд
ОСОБА_2 запропоновано подати
мотивований рапорт. В той же час, з акту
не вбачається, що позивачу
пропонувалося пройти такий огляд та
конкретні підстави для його
Враховуючи вищенаведене суд приходить
до висновку, що станом на 26.06.2012р.
правові підстави для направлення
позивача на медичний огляд були
В цей же день т.в.о.начальника УКЗ УМВС
України в Рівненській області
направляє на ім'я начальника УМВС
України в Рівненській області рапорт
про необхідність проведення
службового розслідування. Як підставу
зазначає факт відмови від отримання
направлення, проходження медичного
огляду ВЛК, надання пояснень чи подання
рапорту, про що був складений
Однак, як було зазначено вище, в самому
Акті не зафіксовано факту відмови
позивача пройти медичний огляд.
26.06.2012 р. відповідачем складено акт про
роз'яснення позивачу його прав,
передбачених п.15 Інструкції про
порядок проведення службових
розслідувань в органах внутрішніх
справ, яка затверджена наказом МВС
України від 06.12.1991 року № 552.
26.06.2012 р. відповідачем складено
протокол роз'яснення позивачу його
прав щодо проведення службових
26.06.2012 р. комісією УМВС України у
Рівненській області складено акт про
відмову ОСОБА_2 надавати пояснення з
приводу відмови від отримання
направлення на ВЛК та проходження
Всі ці акти, рапорти, протоколи, подання
складені відповідачем в один день -
Відповідачем порушено пункт 8
Інструкції, де перераховано обставини,
що підлягають повному, об'єктивному та
всебічному дослідженню, пункту 14.1
Інструкції, де зазначено, що посадова
особа при проведенні службового
розслідування зобов'язана вжити всіх
законних заходів щодо встановлення
обставин, зазначених у п. 10 Інструкції,
та пункту 17 Інструкції, якою
встановлено, що у висновку по
результатах службового розслідування,
поряд з іншими обставинами, має бути
сформульовано суть встановленого
порушення та його наслідки, чим
підтверджується чи виключається вина
працівника, обставини, що пом'якшують і
посилюють його відповідальність,
причини та умови, що сприяли порушенню,
прийняті або запропоновані заходи по
їх усуненню. Допущені недоліки
свідчать про формальний характер
службового розслідування проведеного
Відповідно до частини 3 статті 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); добросовісно;
розсудливо.
Суд оцінюючи докази, які є у справі,
дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 було
звільнено з органів внутрішніх справ
без дотримання вимог чинного
законодавства, неправомірно та не в
межах повноважень, визначених законом.
За правилами, встановленими ст. 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Ст.19 Конституції України встановлює, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Оцінюючи правомірність дій
та рішень органу владних повноважень,
суд керується критеріями, закріпленими
у ст. 2 КАС України, які певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури, які
повинні дотримуватися при реалізації
дискреційних повноважень владного
суб'єкта, встановлюючи чи прийняті
(вчинені) ним рішення (дії) : 1) на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5)добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України,-
Визнати протиправним та скасувати
наказ Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Рівненській
області №1033 від 21.08.2012 року "Про
притягнення до дисциплінарної
Визнати протиправним та скасувати
наказ Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Рівненській
області №197 о/с від 23.08.2012 року "По
особовому складу" в частині звільнення
зі служби майора міліції ОСОБА_2.
Визнати протиправним та скасувати
наказ Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Рівненській
області №243 о/с від 09.10.2012 року "По
особовому складу" в частині внесення
часткових змін до наказу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Рівненській області №197 о/с від
23.08.2012 року "По особовому складу".
Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Львівський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.
Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.
Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

Суддя
Брильовський Р.М.

Повний текст постанови виготовлений
02.06.2014 року.