Справа № 808/2961/14
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року о 14 год. 00 хв.Справа №
808/2961/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі

головуючого судді Мінаєвої К.В.

за участю секретаря судового засідання
Федорук І.В.

за участю представників:

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до відділу державної виконавчої служби
Запорізького районного управління
юстиції Запорізької області

про визнання протиправними та
скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2014 року до Запорізького
окружного адміністративного суду із
позовом звернувся ОСОБА_1 (далі -
позивач) до відділу Державної
виконавчої служби Запорізького
районного управління юстиції
Запорізької області (далі - відповідач),
в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною та
скасувати постанову державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Запорізького
районного управління юстиції
Запорізької області Хіміч Т.А. від
17.04.2014 р. про відкриття виконавчого
провадження №42998795;

- визнати протиправною та
скасувати постанову державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Запорізького
районного управління юстиції
Запорізької області Хіміч Т.А. від
24.04.2014 р. про стягнення з боржника
виконавчого збору у виконавчому
провадженні №42998795;

- визнати протиправною та
скасувати постанову державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Запорізького
районного управління юстиції
Запорізької області Хіміч Т.А. від
24.04.2014 р. про приєднання виконавчого
провадження №42998795 до зведеного
виконавчого провадження №42994039.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідачем в
порушення вимог чинного законодавства
безпідставно винесено постанову від
17.04.2014 р. ВП 42998795 про відкриття
виконавчого провадження за постановою
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
№147 від 11.12.2013 р., оскільки позивачем в
судовому порядку оскаржується вказана
постанова. Зазначає, що на момент
відкриття виконавчого провадження та
звернення позивача з даним позовом до
суду, рішення суду про скасування
постанови Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
№147 від 11.12.2013 р. не набрало законної
сили, а тому відповідач не мав права
виносити постанову про відкриття
виконавчого провадження до набрання
законної сили рішенням за результатами
оскарження постанови №147 від 11.12.2013 р.
Також зазначає, що оскільки
відповідачем було неправомірно
прийнято постанову про відкриття
виконавчого провадження, то всі
постанови прийняті після відкриття
виконавчого провадження також
підлягають скасуванню.

Відповідач в поданих до суду письмових
запереченнях проти позову заперечує. В
обґрунтування заперечень зазначає, що
відповідачем у відповідності до Закону
України «Про виконавче провадження»
прийнято оскаржувані постанови,
оскільки будь - яких процесуальних
документів щодо оскарження постанови
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
№147 від 11.12.2013 р. до відповідача не
надходило.

В судове засідання позивач не з'явився,
21.05.2014 р. подав до суду клопотання про
розгляд справи без його участі.
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суду не повідомив, про дату, час
та місце судового засідання
повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши надані докази, їх достатність
і взаємний зв'язок у сукупності, дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено,
що 17.04.2014 р. відділом державної
виконавчої служби Запорізького
районного управління юстиції
Запорізької області винесено
постанову ВП №42998795 про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання постанови Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю №147 від 11.12.2013 р., про стягнення
з позивача штрафних санкцій в розмірі
54810,00 грн.

24.04.2014 року відділом державної
виконавчої служби Запорізького
районного управління юстиції
Запорізької області винесено
постанову ВП №42998795 про стягнення з
позивача виконавчого збору в розмірі
5481,00 грн. та постанову про приєднання
виконавчого провадження №42998795 до
зведеного виконавчого провадження
№42994039.

Позивач, не погодившись постановами
відділу державної виконавчої служби
Запорізького районного управління
юстиції Запорізької області, звернувся
з позовом до суду.

Суд, вважає за необхідне зазначити
наступне, згідно до ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом.

Статтею 19 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено
підстави для відкриття виконавчого
провадження. Згідно ч.1 ст.19 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону: 1) за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення;2) за
заявою прокурора у випадках
представництва інтересів громадянина
або держави в суді; 3) у разі якщо
виконавчий лист надійшов від суду на
підставі ухвали про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду в порядку,
встановленому законом; 4) в інших
передбачених законом випадках.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.17 Закону України
«Про виконавче провадження»
відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи:
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом.

З матеріалів справи судом встановлено,
що 15.04.2014 р. Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю
звернулася до відділу державної
виконавчої служби Запорізького
районного управління юстиції
Запорізької області з заявою, в якій
просить відкрити виконавче
провадження на підставі постанови №147
від 11.12.2013 р., про стягнення з ОСОБА_1 на
користь держави грошових коштів в
розмірі 54810,00 грн.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі: 1)
пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання; 2)
неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом; 3) якщо
рішення, на підставі якого видано
виконавчий документ, не набрало
законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання; 4) пред'явлення виконавчого
документа до органу державної
виконавчої служби не за місцем або не
за підвідомчістю виконання рішення; 5)
якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення; 6)
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону; 7) якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів; 8) наявності
інших передбачених законом обставин,
що виключають здійснення виконавчого
провадження.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
постанову центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
може бути оскаржено до суду протягом 15
днів з дня її винесення з повідомленням
про таке оскарження у той самий строк
органу, який виніс постанову.

Суд зазначає, що постановою Кабінету
Міністрів України від 06.04.1995 р. №244 (у
редакції постанови Кабінету Міністрів
України від 02.10.2013 р. №735) затверджено
Порядок накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності (далі-Порядок), який
визначає процедуру накладення штрафів
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності (далі -
штрафи), що передбачені Законом України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності».

Відповідно до п.29 Порядку оскарження
постанови про накладення штрафу в
установлений строк зупиняє її
виконання до набрання законної сили
відповідним рішенням суду. Згідно п.31
Порядку постанова про накладення
штрафу є виконавчим документом і
підлягає виконанню в установленому
законом порядку з дня набрання нею
законної сили. У разі оскарження
постанови про накладення штрафу та
належного повідомлення відповідної
інспекції про її оскарження така
постанова направляється до органу
державної виконавчої служби для
примусового виконання після набрання
законної сили відповідним рішенням
суду, крім випадків скасування її
судом.

При розгляді справи судом встановлено,
що позивач звертався до Запорізького
окружного адміністративного суду з
позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю, в
якому просив, серед іншого, скасувати
постанову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
№147 від 11.12.2013 р. Постановою
Запорізького окружного
адміністративного суду по справі
№808/10312/13-а від 05.03.2014 р. у задоволенні
позову ФОП ОСОБА_1 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю про визнання протиправними та
скасування рішення і припису, визнання
дій протиправними відмовлено повністю.

Проте, відповідно до ч.1 ст.254 КАС
України постанова або ухвала суду
першої інстанції, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. Частиною 3 ст.254
КАС України у разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

З матеріалів справи судом встановлено,
що позивач скористався правом на
апеляційне оскарження постанови
Запорізького окружного
адміністративного суду по справі
№808/10312/13-а від 05.03.2014 р., а
адміністративну справу №808/10312/13-а
направлено до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду,
що підтверджується листом-відповіддю
Запорізького окружного
адміністративного суду №7725 від 08.05.2014
р. (а.с. 22).

Таким чином, суд дійшов висновку, що
постанова Запорізького окружного
адміністративного суду по справі
№808/10312/13-а від 05.03.2014 р., що
підтверджується відповіддю
Запорізького окружного
адміністративного суду №7725 від 08.05.2014
р., не набрала законної сили, а відділом
державної виконавчої служби
Запорізького районного управління
юстиції Запорізької області винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, на підставі постанови
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю,
щодо якої не закінчилась процедура
судового оскарження, чим порушено
вимоги Закону України «Про виконавче
провадження» та Порядку накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 06.04.1995 р. №244 (у
редакції постанови Кабінету Міністрів
України від 02.10.2013 р. №735).

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що постанова відділу
державної виконавчої служби
Запорізького районного управління
юстиції Запорізької області про
відкриття виконавчого провадження
№42998795 від 17.04.2014 р. винесена з
порушенням вимог чинного
законодавства та підлягає скасуванню.
А оскільки постанова про відкриття
виконавчого провадження є
протиправною та такою, що підлягає
скасуванню, то і прийняті внаслідок
відкриття виконавчого провадження
постанова про стягнення виконавчого
збору від 24.04.2014 р. та постанова про
приєднання виконавчого провадження
№42998795 до зведеного виконавчого
провадження №42994039, є протиправними та
підлягають скасуванню.

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що відділом державної
виконавчої служби Запорізького
районного управління юстиції
Запорізької області підчас
провадження виконавчих дій по
виконавчому провадженню 42998795 порушено
вимоги Конституції України, Закону
України «Про виконавче провадження»,
що призвело до порушення законних прав
та інтересів ОСОБА_1.

В силу ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідачем не доведено
правомірність прийнятих постанов.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій,
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, серед іншого, чи прийняті
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України. При
розгляді справи встановлено, що при
прийнятті постанови ВП 42998795 від 17.04.2014
р. про відкриття виконавчого
провадження, постанови про стягнення
виконавчого збору від 24.04.2014 р. та
постанови про приєднання виконавчого
провадження №42998795 до зведеного
виконавчого провадження №42994039,
відповідач діяв не на підставі Закону
України «Про виконавче провадження», а
також необґрунтовано, тобто без
врахування всіх обставин, які мають
значення при прийнятті рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про наявність підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_1.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163, 181, 254
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до відділу державної
виконавчої служби Запорізького
районного управління юстиції
Запорізької області про визнання
протиправними та скасування постанов
задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати
постанову державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Запорізького районного управління
юстиції Запорізької області Хіміч Т.А.
від 17.04.2014 р. про відкриття виконавчого
провадження №42998795.

Визнати протиправною та скасувати
постанову державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Запорізького районного управління
юстиції Запорізької області Хіміч Т.А.
від 24.04.2014 р. про стягнення з боржника
виконавчого збору у виконавчому
провадженні №42998795.

Визнати протиправною та скасувати
постанову державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Запорізького районного управління
юстиції Запорізької області Хіміч Т.А.
від 24.04.2014 р. про приєднання виконавчого
провадження №42998795 до зведеного
виконавчого провадження №42994039.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 сплачену суму
судового збору в розмірі 73,08 грн.
(сімдесят три гривні 08 коп.).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України - з дня
отримання такої постанови, апеляційної
скарги, з подачею її копії відповідно
до кількості осіб, які беруть участь у
справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
К.В. Мінаєва