Справа № 2а/0546/89/12
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року
м. Київ К/9991/71851/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги С.В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Совєтському
районі м. Макіївки Донецької області на
постанову Совєтського районного суду
м. Макіївки Донецької області від 02
жовтня 2012 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 31 жовтня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Совєтському районі м.
Макіївки Донецької області про
визнання неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в Совєтському
районі м. Макіївки Донецької області
про визнання неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Совєтського районного суду
м. Макіївки Донецької області від 02
жовтня 2012 року, залишеною без змін
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 31 жовтня 2012
року, позов задоволено. Визнано рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Совєтському районі м.Макіївки про
відмову в призначенні пенсії ОСОБА_2 на
пільгових умовах протиправною.
Зобов'язано відповідача зарахувати до
пільгового стажу позивача,
ІНФОРМАЦІЯ_1, період навчання в ПТУ № 106
м.Макіївки з 01 вересня 1980 року по 31
грудня 1983 року та призначити йому
пенсію з дня подання зави - 29 серпня 2012
року.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати зазначені судові
рішення і ухвалити нове - про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі в
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 14 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991
№1788-ІІ працівники, безпосередньо
зайняті повний робочий день на
підземних і відкритих гірничих роботах
(включаючи особовий склад гірничо
рятувальних частин) по видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівнивництві шахт і
рудників та в металургії,- за списком
робіт і професій, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, мають
право на пенсію незалежно від віку,
якщо вони були зайняті па цих роботах
не менше 25 років, а працівники
провідних професій на цих роботах:
робітники очисною вибою, прохідники,
вибійники на відбійних молотках,
машиністи гірничих виймальних машин,
сталевари, горнові, агломератники,
вальцювальники гарячого прокату,
оброблювачі поверхневих дефектів
металу (вогневим засобом вручну) на
гарячих дільницях, машиністи кранів
металургійного виробництва (відділень
нагрівальних колодязів та стриперних
відділень) - за умови, якщо вони були
зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач згідно наданих
документів для призначення пенсії має
стаж на підземних роботах 21 рік 6
місяців 28 днів, як безпосередньо
зайнятий повний робочий день на
підземних роботах по видобутку
вугілля. Період навчання в ПТУ № 106
м.Макіївка з 01.09.1980 по 31.12.1983 до
пільгового стажу відповідачем не
зараховано, оскільки в дипломі про
навчання НОМЕР_1 та довідки про
навчання № 334 від 28.08.2012 року вказано, що
навчання відбулося за професією
машиніст електровозу, а не машиніст
електровозу підземний.

Статтею 38 Закону України «Про
професійно-технічну освіту» від 10.02.1998
№103/98, передбачається, що час навчання у
професійно-технічному навчальному
закладі зараховується до трудового
стажу учня, слухача, у тому числі в
безперервній і в стаж роботи за
спеціальністю, що дає право на пільги,
встановлені для відповідної категорії
працівників, якщо перерва між днем
закінчення навчання і днем зарахування
на роботу за набутою професією не
перевищує трьох місяців.

Відповідно до статті 56 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» навчання у
вищих і середніх спеціальних закладах,
в училищах і на курсах по підготовці
кадрів та інше зараховується до стажу
роботи, який дає право на трудову
пенсію.

З метою підтвердження пільгового стажу
позивачем надано довідку ВП «Шахта
«Ясинівська-Глибока», де зазначено, що
ОСОБА_2 з 15.08.1983 (наказ № 584 від 26.08.1983) по
29.12.1983 (останній спуск в шахту) працював
повний робочий день на шахті
«Ясинівська-Глибока» ДП
«Макіїввугілля» за професією учень
машиністу електровоза підземний з
повним робочим днем в шахті, з
підземною тарифною ставкою на час
виробничою практики.

Також судами встановлено, що копією
трудової книжки підтверджено, що
позивач з 01.09.1980 по 31.12.1983 навчався у ПТУ
№ 106 м.Макіївки, з 05.01.1984 працював за
спеціальністю на ш/у «Ясиновське»
машиністом електровоза підземним 3
розряду з повним робочим днем у шахті,
та продовжив працювати на підземних
роботах з повним робочим днем у шахті.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується із з висновками судів
першої та апеляційної інстанцій.

За приписами статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводами
касаційної скарги не спростовуються
висновки, викладені в судовому
рішеннні, підстави для їх скасування
відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Совєтському
районі м. Макіївки Донецької області
залишити без задоволення, а постанову
Совєтського районного суду м. Макіївки
Донецької області від 02 жовтня 2012 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 31 жовтня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Совєтському районі м. Макіївки
Донецької області про визнання
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф.Загородній

З оригіналом згідно

Помічник судді О.П.
Торута