Справа № 813/8710/13а
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року

Справа № 876/2729/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді:
Кухтея Р.В.

суддів:
Клюби В.В., Яворського І.О.

з участю секретаря судового засідання
Саламахи О.І.

представника позивача
Цинайко Н.І.

представника відповідача
Добушовського О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Прокуратури Львівської області на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року за позовом Дрогобицької
міжрайонної прокуратури до
Стебницької міської ради про визнання
дій протиправними та скасування
рішень, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2013 року позивач звернувся в
суд із зазначеним позовом, в якому
просив визнати протиправними дії
посадових осіб та депутатів
Стебницької міської ради при
відхиленні подання Дрогобицької
міжрайонної прокуратури № 10-06/2522 від
19.09.2013 р., а також визнати протиправними
рішення Стебницької міської ради № 413
від 21.06.2013 р., № 408 від 16.04.2013 р., № 427 від
21.06.2013 р., № 435 від 06.09.2013 р. та № 447 від
06.09.2013 р.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 05.02.2014 р. у
задоволені позову було відмовлено.

Не погоджуючись із даною постановою, її
оскаржила Прокуратура Львівської
області. Апеляційну скаргу мотивує тим,
що Стебницька міська рада змінила
цільове призначення земельної ділянки
із земель житлової та громадської
забудови на землі
сільськогосподарського призначення в
порушення Генерального плану
населеного плану. Крім того, зазначає,
що рішення суду першої інстанції не
відповідає вимогам ст.ст.38, 39
Земельного кодексу України (далі - ЗК
України) та ст.ст.17, 24 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності». Тому просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову, якою повністю
задовольнити позов Дрогобицької
міжрайонної прокуратури.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника апелянта Цинайко Н.І., яка
просила задовольнити апеляційну
скаргу, представника відповідача
Добушовського О.В., який просив
відхилити апеляційну скаргу, а
постанову суду першої інстанції
залишити без змін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову - без змін з
наступних підстав.

З матеріалів справи видно, що
Стебницькою міською радою було
прийнято рішення № 408 від 16.04.2013 р. «Про
надання дозволу на виготовлення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок», № 413 від 21.06.2013 р.
«Про затвердження технічних
документацій та проектів землеустрою
щодо відведення земельних ділянок та
передачу їх у власність», № 427 від 21.06.2013
р. «Про надання дозволу на розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок для ведення
садівництва», № 435 від 06.09.2013 р. «Про
затвердження технічних документацій
та проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок та
передачу їх у власність» та № 447 від
06.09.2013 р. «Про надання дозволу на
розробку проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок».

За зверненням народного депутата
України № 283/03-09 від 03.09.2013 р.,
Дрогобицькою міжрайонною прокуратурою
була проведена перевірка, за
результатами проведення якою було
внесено подання про усунення порушень
земельного законодавства.

Зокрема у поданні вказувалось на
незаконність прийнятих Стебницькою
міською радою рішень № 413 від 21.06.2013 р. в
пунктах 2.1, 2.2, 2.3, 3.1-3.5, № 408 від 16.04.2013 р.,
№ 427 від 21.06.2013 р., № 435 від 06.09.2013 р. в
пунктах 2.1, 4.1-4.9, № 447 від 06.09.2013 р. в
пунктах 1.2, 1.4, 1.7, 1.11, 1.13, 1.15-1.18, 1.24-1.26, 1.29,
1.30. В поданні прокурор звертав увагу на
те, що у вказаних рішеннях не вказано
категорії земель за цільовим
призначенням, що суперечить вимогам
земельного законодавства.

Крім того, Державною інспекцією
сільського господарства у Львівській
області було здійснено перевірку
дотримання законодавства при
прийнятті оскаржуваних рішень та
виявлено ряд порушень, на усунення яких
подано клопотання № 6836/3-9-8 від 04.09.2013 р.
про приведення у відповідність із
законодавством прийняті рішення з
питання земельних відносин, а саме:
вказати категорії земель з якої
здійснюється відведення земельних
ділянок, внести зміни до
вищезазначених рішень ради щодо
терміну дії даних рішень.

31.10.2013 р. з врахування клопотання
Державної інспекції сільського
господарства у Львівській області
Стебницькою міською радою було
прийнято Рішення № 456 від 31.10.2013 р. «Про
внесення змін у рішення №408, 413, 427
Стебниької міської ради», про
підготовку проекту якого виконавчий
комітет Стебницької міської ради
повідомив Дрогобицьку міжрайонну
прокуратуру листом № 973 від 17.09.2013 р.

Відмовляючи в задоволені позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
вимога прокурора про визнання
протиправними дій посадових осіб
Стебницької міської ради не може бути
застосована при відхилені внесеного
ним подання. Вимога прокурора щодо
визнання протиправними та скасування
рішень Стебницької міської ради № 408
від 16.04.2013 р., № 427 від 21.06.2013 р., № 447 від
06.09.2013 р. з мотивів невідповідності
надання земельних ділянок для ведення
садівництва нормам земельного та
містобудівного законодавства є
необґрунтованою, оскільки у даних
випадках земельні ділянки у власність
надані ще не були, крім того, надання
земельних ділянок у населеному пункті
не суперечить містобудівному
законодавству.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права та
фактичним обставинам справи і є
правильними, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.12 ЗК України до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить розпорядження землями
територіальних громад, передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб відповідно до цього
Кодексу, організація землеустрою та
інші.

Частина 1 статті 20 цього Кодексу
передбачає віднесення земель до тієї
чи іншої категорії здійснюється на
підставі рішень органів державної
влади, Верховної Ради Автономної
Республіки Крим, Ради міністрів
Автономної Республіки Крим та органів
місцевого самоврядування відповідно
до їх повноважень. Зміна цільового
призначення земельних ділянок
здійснюється за проектами землеустрою
щодо їх відведення.

Відповідно до ч.2 ст.20 ЗК України зміна
цільового призначення земельних
ділянок державної або комунальної
власності провадиться Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування, які
приймають рішення про затвердження
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок та передачу цих
ділянок у власність або надання у
користування відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу.

Виходячи з вимог ч.1 ст.35 ЗК України
громадяни України із земель державної
і комунальної власності мають право
набувати безоплатно у власність або на
умовах оренди земельні ділянки для
ведення індивідуального або
колективного садівництва.

Згідно п.«б» ч.1 ст.81 ЗК України
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі безоплатної передачі із
земель державної і комунальної
власності.

Відповідно до вимог ч.1 ст.122 ЗК України
сільські, селищні, міські ради
передають земельні ділянки у власність
або у користування із земель
комунальної власності відповідних
територіальних громад для всіх потреб.

Отже, з наведеного вбачається, що
Стебницька міська рада діяла на
підставі, і межах повноважень та у
спосіб, що передбачені законами
України.

Щодо тверджень позивача про порушення
п.п.3.38- 3.40 ДБН 360-92** «Містобудування.
Планування і забудова міських і
сільських поселень», які забороняють
надання земельних ділянок для ведення
садівництва у межах населеного пункту,
слід зазначити, що абз.1 п.3.38. ДБН 360-92**
визначає, що дачні і садівницькі
поселення розміщуються за межами
населених пунктів, згідно п.3.39
будівництво нових дачних та
садівницьких районів в межах міських
населених пунктів не допускається, а
п.3.40 передбачає, що будівництво нових
дачних та садівницьких поселень на
територіях, де діють планувальні
обмеження, встановлені чинним
законодавством, санітарними нормами та
правилами, а також на резервних
позаміських територіях, які
передбачені містобудівною
планувальною документацією для
подальшого розвитку міст та поселень,
інженерної і транспортної
інфраструктури, не допускається.

Колегія судів погоджується з висновком
суду першої інстанції, що в
оскаржуваних рішеннях та їх пунктах
йдеться про надання фізичним особам в
порядку безоплатної приватизації
індивідуальних земельних ділянок для
ведення садівництва, а не про
будівництво, створення чи розміщення
садівницьких поселень (районів). Суд
звертає увагу на те, що об'єкти,
будівництво яких регламентується
зазначеними п.п.3.38.-3.40 (садові чи дачні
ділянки), являють собою, у
відповідності до положень п.п.3.45., 3.46.,
крупні об'єднання ділянок (не менше 30)
із розділенням на зони індивідуального
та загального користування
(вулично-дорожня мережа та громадські
будівлі). А отже, садівницьке поселення
(район) не є тотожним ділянці для
ведення садівництва.

Виходячи з приписів Закону України
«Про будівельні норми», державні
будівельні норми є нормативними актами
у сфері будівництва, містобудування та
архітектури. Водночас, ст.20 Закону
України «Про основи містобудування»
визначає, що регулювання земельних
відносин у містобудуванні
здійснюється відповідно до земельного
законодавства. Відповідно, регулювання
питання надання земельних ділянок у
власність фізичним особам, зміни
цільового призначення таких ділянок,
здійснюється не законодавством у сфері
містобудування, а земельним
законодавством, отже, посилання на
приписи ДБН 360-92** у даному випадку є
необґрунтованим.

Крім того, матеріалами справи
підтверджується, що на виконання вимог
Державної інспекції сільського
господарства, наведені порушення
земельного законодавства були усунуті
шляхом прийняття рішення № 456 від 31.10.2013
р. «Про внесення змін у рішення №408, 413,
427 Стебниької міської ради», а також
підтверджується те, що про його
прийняття було повідомлено
прокуратуру. Однак, як пояснила
представник прокуратури в суді
апеляційної інстанції дане рішення
оскаржене не було.

Отже, прийняттям рішення № 456 від 31.10.2013
р. «Про внесення змін у рішення №408, 413,
427 Стебниької міської ради», орган
місцевого самоврядування фактично
виконав вимоги, які ставилися
прокурором у поданні та у позові.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції, вирішуючи даний спір, на
підставі правильно встановлених
обставин справи та визначених їм
правовідносин, прийшов до
обґрунтованих висновку та постановив
законне судове рішення.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції і не свідчать про порушення
судом норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи і
відповідно до ст.200 КАС України не
можуть бути підставою для скасування
рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Прокуратури
Львівської області - залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 05
лютого 2014 року по справі № 813/8710/13-а - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий :
Р.В.Кухтей

Судді :
В.В.Клюба

І.О.Яворський

Повний текст ухвали виготовлений та
підписаний 03.06.2014 р.