Справа № 2а-5290/10/0870
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2014 р. м. Київ
К/800/7318/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Білуги
С.В.,

суддів Гаманка
О.І.,

Загороднього
А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
служби з Лікарських засобів у
Запорізькій області на ухвалу
Запорізького окружного
адміністративного суду від 21 червня 2013
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 21 січня 2014 року за заявою ОСОБА_3
про поновлення строку для пред'явлення
виконавчого документа до виконання у
справі за позовом ОСОБА_3 до Державної
інспекції з контролю якості лікарських
засобів в Запорізькій області про
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку,

встановила:

У листопаді 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з заявою про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Запорізького окружного
адміністративного суду від 21 червня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 21 січня 2014
року, заяву ОСОБА_3 про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
виконавчого листа до виконання
задоволено. Поновлено ОСОБА_3 строк
пред'явлення виконавчого листа,
виданого 15.11.2012 Запорізьким окружним
адміністративним судом у справі
№2а-5290/10/1770 до виконання.

Державна служба з Лікарських засобів у
Запорізькій області подала касаційну
скаргу, в якій, посилаючись на допущені
судами порушення норм матеріального та
процесуального права, просить ухвалу
Запорізького окружного
адміністративного суду від 21 червня 2013
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 21 січня 2014 року скасувати та
прийняти нове рішення про відмову в
задоволення заяви.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення суду першої та
апеляційної інстанції постановлені з
додержанням норм матеріального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
є необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225- 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судових рішень.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що постановою
Запорізького окружного
адміністративного суду від 18 серпня 2010
року, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 14 квітня 2011
року, позов задоволено частково.
Скасовано наказ Запорізької обласної
державної інспекції з контролю якості
лікарських засобів від 21 червня 2010 року
№32-к "Про звільнення ОСОБА_3", поновлено
позивача на посаді заступника
начальника інспекції з організації
лабораторного контролю Запорізької
обласної державної інспекції з
контролю якості лікарських засобів,
стягнуто з відповідача на користь
позивача середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 21 червня 2010 року
по 18 серпня 2010 року в сумі 8 415 грн. 80
коп., заборгованість по витратам на
відрядження в сумі 3 232 грн. 46 коп. та
середній заробіток за час затримки
виплати вихідної допомоги у розмірі 1305
грн. 90 коп. В решті позовних вимог
відмовлено.

За заявою позивача Запорізьким
окружним адміністративним судом
видано виконавчий лист №2а-5290/10/0870 на
частину позовних вимог, що підлягають
негайному виконанню.

15 червня 2011 року ухвалою Вищого
адміністративного суду України
відкрито касаційне провадження по
справі №2а-5290/10/0870 за касаційною
скаргою Державної інспекції з контролю
якості лікарських засобів на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 18.08.2010 та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 14.04.2011, у зв'язку з чим
адміністративну справу №2а-5290/10/0870
направлено до суду касаційної
інстанції.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 25 вересня 2012 року
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 18 серпня 2010
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 14 квітня 2011 року залишено без змін.

Справа до суду першої інстанції
повернулась 07.11.2012 року що
підтверджується супровідним листом та
датою на штемпелі вхідної
кореспонденції Запорізького окружного
адміністративного суду .

14 листопада 2012 року позивач звернувся
до Запорізького окружного
адміністративного суду за видачею
виконавчого листа в частині
невиконаної частини постанови
Запорізького окружного
адміністративного суду від 18.08.2010. 15
листопада 2012 року ОСОБА_3 отримав
виконавчий лист №2а-5290/10/0870, проте строк
пред'явлення до виконання якого
сплинув ще 15.04.201.

Законом України «Про виконавче
провадження» встановлено, що
завданням державної виконавчої служби
є своєчасне, повне і неупереджене
примусове виконання рішень,
передбачених законом.

Статтею 22 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
виконавчі документи можуть бути
пред'явлені до виконання в такі строки:
посвідчення комісій по трудових
спорах, постанови судів у справах про
адміністративні правопорушення та
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення, -
протягом трьох місяців; інші виконавчі
документи - протягом року, якщо інше не
передбачено законом. Строки, зазначені
у частині першій цієї статті,
встановлюються для: виконання судових
рішень - з наступного дня після
набрання рішенням законної сили чи
закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, а в разі якщо судове
рішення підлягає негайному виконанню, -
з наступного дня після його
постановлення; виконання рішень
комісій по трудових спорах - з дня
видачі посвідчення на примусове
виконання рішення; інших виконавчих
документів з наступного дня після
набрання ними юридичної сили, якщо інше
не передбачено законом.

Відповідно до статті 261 Кодексу
адміністративного судочинства України
стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого листа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено. Заява про поновлення
пропущеного строку подається до
адміністративного суду, який видав
виконавчий лист, або до
адміністративного суду за місцем
виконання.

Розглядаючи питання про поновлення
пропущеного строку, суд повинен
перевірити, чи справді пропущено строк
пред'явлення виконавчого листа до
виконання, а якщо є підстави так
вважати, то чи були поважні причини для
цього.

Згідно до частини 2 статті 258 Кодексу
адміністративного судочинства України
виконавчий лист видається судом першої
інстанції. Якщо за результатами
перегляду справи суд апеляційної чи
касаційної інстанції залишить
прийняте по суті позовних вимог
рішення без змін, ухвалить нове судове
рішення по суті позовних вимог чи
змінить судове рішення, то виконавчий
лист видається судом апеляційної чи
касаційної інстанції, за умови, що
заява особи про видачу виконавчого
листа надійшла до моменту повернення
адміністративної справи до суду першої
інстанції.

Враховуючи, що адміністративна справа
№2а-5290/10/0870 перебувала в суді
касаційної інстанції, відповідно у
Запорізького окружного
адміністративного суду технічно була
відсутня можливість видати позивачу
виконавчий лист у встановлений строк.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку, що судами при розгляді справи
допущені порушення норм матеріального
та процесуального права. Оскаржувані
судові рішення є законними та
обґрунтованими, а тому підстави для їх
зміни чи скасування відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Державної інспекції з
контролю якості лікарських засобів в
Запорізькій області залишити без
задоволення, а ухвалу Запорізького
окружного адміністративного суду від 21
червня 2013 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 21 січня 2014
року за заявою ОСОБА_3 про поновлення
строку для пред'явлення виконавчого
документа до виконання у справі за
позовом ОСОБА_3 до Державної інспекції
з контролю якості лікарських засобів в
Запорізькій області про поновлення на
роботі та стягнення середнього
заробітку - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.В. Білуга

Судді
О.І.
Гаманко

А.Ф. Загородній