Справа № 804/5278/14
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 р. Справа № 804/5278/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Озерянської
С.І.,розглянувши у письмовому
проваджені у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом
Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до Фізичної
особа-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2014 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
надійшла позовна заява Нікопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, в якій позивач просить стягнути
з фізичної особи- підприємця ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_1)
заборгованість до бюджету по платежу
«єдиний податок з фізичних осіб»
всього в сумі 2354,73 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що в
порушення вимог Податкового кодексу
України відповідач має несплачений
податковий борг у сумі 2354,73 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав до суду клопотання про розгляд
справи без участі представника.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату,час та місце судового
розгляду повідомлений належним чином,
відповідно до вимог статті 35 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

На підставі частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею,але прибули не
всі особи, які беруть участь у
справі,хоча і були належним чином
повідомлені про дату,час та місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
зареєстрована як фізична
особа-підприємець 08.10.1999 року
Виконавчим комітетом Нікопольської
міської ради та перебуває на обліку у
Нікопольській об'єднаній державній
податковій інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області за № 6485 з
07.12.1999 року.

14 грудня 2012 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до
Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області із заявою
про застосування спрощеної системи
оподаткування з 1 січня 2013 року за
обраним видом діяльності.

Платник податку обрав другу групу із
ставкою податку двадцять відсотків, що
з урахуванням мінімального розміру
заробітної плати станом на 1 січня 2013
року складає 229,40 грн.

За даними Нікопольської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області податковий
борг фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
зі сплати єдиного податку з фізичних
осіб з 20.02.2013 року по 20.12.2013 року
становить 2523,40 грн.

Відповідачем частково сплачено суму в
розмірі 178,92 грн.

На суму несплаченого податкового
боргу була нарахована у відповідності
з вимогами п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129
Податкового кодексу України пеня
всього в сумі 10,25 грн.

У зв'язку знесплатою фізичною особою -
підприємців ОСОБА_1 у встановлені
Законом терміни сум грошових
зобов'язань, Нікопольською об'єднаною
державною податковою інспекцією на
виконання вимог п. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України на адресу відповідача
було виставлено податкову вимогу від
12.03.2013 року за № 52. Вказана вимога була
отримана ОСОБА_1 безпосередньо під
особистий підпис.

Станом на 26.03.2014 року Фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 має податковий борг
перед бюджетом по платежу «єдиний
податок з фізичних осіб» у розмірі 2354,73
грн.

Зважаючи на несплату відповідачем суми
заборгованості у добровільному
порядку, позивач звернувся до суду з
позовом до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення податкового
боргу у розмірі 2354,73 грн.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються нормами
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№ 2755-VI.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті
14 Податкового кодексу України,
податковий борг це сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Засади застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності, а
також справляння єдиного податку
встановлені Главою 1 Податкового
кодексу України.

Спрощена система оподаткування, обліку
та звітності - особливий механізм
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених
пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на
сплату єдиного податку в порядку та на
умовах, визначених цією главою, з
одночасним веденням спрощеного обліку
та звітності.

Юридична особа чи фізична особа -
підприємець може самостійно обрати
спрощену систему оподаткування, якщо
така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
главою.

Суб'єкти господарювання, які
застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
поділяються на шість груп платників
єдиного податку.

Так, друга група - фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень.

Згідно пункту 293.1 статті 293 Податкового
кодексу України ставки єдиного податку
встановлюються у відсотках (фіксовані
ставки) до розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року
(далі у цій главі - мінімальна заробітна
плата), та у відсотках до доходу
(відсоткові ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць. Для
другої групи платників єдиного податку
- у межах від 2 до 20 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати.

Відповідно до пункту 295.1 статті 295
Податкового кодексу України платники
єдиного податку першої і другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Такі платники єдиного податку
можуть здійснити сплату єдиного
податку авансовим внеском за весь
податковий (звітний) період (квартал,
рік), але не більш як до кінця поточного
звітного року.

Підпунктом 298.1.1 пункту 298.1 статті 298
Податкового кодексу України визначено,
для обрання або переходу на спрощену
систему оподаткування суб'єкт
господарювання подає до контролюючого
органу заяву.

Відповідно до пункту 300.1 статті 300
Податкового кодексу України Платники
єдиного податку несуть
відповідальність відповідно до цього
Кодексу за правильність обчислення,
своєчасність та повноту сплати сум
єдиного податку, а також за
своєчасність подання податкових
декларацій.

Відповідно до пп. 14.1.175 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України,
зазначено, що податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пп. 16.1.4 п.16.1 ст.16
Податкового кодексу України,
зазначено, що платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Відповідно до пп. 20.1.34 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України,
зазначено, що контролюючі органи мають
право. звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, що обслуговують такого
платника податків, на суму податкового
боргу або його частини.

Відповідно до пп. 36.1 - 36.3 ст.36
Податкового кодексу України,
зазначено, що податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи. Податковий обов'язок виникає у
платника за кожним податком та збором.
Податковий обов'язок є безумовним і
першочерговим стосовно інших
неподаткових обов'язків платника
податків, крім випадків, передбачених
законом.

Відповідно до положень підпункту 129.1.1
пункту 129.1 статті 129 Податкового
кодексу України після закінчення
встановлених цим Кодексом строків
погашення узгодженого грошового
зобов'язання на суму податкового боргу
нараховується пеня. Нарахування пені
розпочинається: при самостійному
нарахуванні суми грошового
зобов'язання платником податків - від
першого робочого дня, наступного за
останнім днем граничного строку сплати
грошового зобов'язання, визначеного
цим Кодексом.

Згідно з п.41.1 ст.41 Податкового кодексу
України, зазначено, що органами
стягнення є виключно контролюючі
органи, уповноважені здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу та недоїмки зі
сплати єдиного внеску у межах
повноважень, а також державні
виконавці у межах своїх повноважень.
Стягнення податкового боргу та
недоїмки зі сплати єдиного внеску за
виконавчими написами нотаріусів не
дозволяється.

Згідно з п. 59.1 ст.59 Податкового кодексу
України, зазначено, що у разі коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення..

В порядку п.59.5 ст.59 Податкового кодексу
України, у разі якщо у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується (зменшується),
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

Згідно п. 1 ст. 95 Податкового кодексу
України, контролюючий орган здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п 95.3 статті 95 Податкового
кодексу України, стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Враховуючи викладене, суд доходить
висновку про обґрунтованість вимог
позивача та їх задоволення, оскільки
доказів добровільного погашення сум
податкового боргу підприємцем не
надано.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Нікопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення податкового
боргу- задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи- підприємця
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1,
АДРЕСА_1) заборгованість до бюджету по
платежу «єдиний податок з фізичних
осіб» всього в сумі 2354,73 грн.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
С.І. Озерянська