Справа № 872/16485/13
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2014 рокусправа № 804/9579/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко
О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В.

представника позивача : ОСОБА_1,

представника відповідача: Семєйко
Наталії Юріївни.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 05
серпня 2013р.

у справі за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська про
визнання протиправними дії та
зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернулася до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції в у Ленінському
районі м. Дніпропетровська про
визнання протиправними дії та
зобов`язання вчинити певні дії. Позивач
просив: 1). визнати протиправними дії
відповідача, які полягають у
проведенні перевірки позивача, за
результатами якої складено акт від
01.02.2013 року щодо повноти нарахування та
сплати податку на додану вартість по
взаємовідносинам з ТОВ «Ангстрем
Континенталь» за серпень-листопад 2012
року; 2). визнати протиправними дії
відповідача щодо визнання правочинів,
укладених з контрагентами -
нікчемними; 3). визнати протиправними
дії відповідача щодо коригування
показників податкової звітності в тому
числі дії з виключення з електронної
бази даних; 4). зобов'язати відповідача
відновити показники податкової
звітності щодо ФОП ОСОБА_3 в тому числі
зобов'язати відобразити в електронній
базі даних. Позов обґрунтований тим, що
в порушення норм ПКУ відповідачем не
було надіслано до ФОП ОСОБА_3 наказ та
повідомлення про початок проведення
перевірки. Підстави для проведення
перевірки були відсутні. Відповідач в
порушення норм ПКУ скоригував
показники податкової звітності на
підставі висновків, викладених в акті,
що є з боку відповідача виходом за межі
наданих йому повноважень.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 05
серпня 2013 року даний позов задоволений
частково. Визнано протиправними дії
відповідача, які полягають у
проведенні перевірки ФОП ОСОБА_3,
згідно якої складено акт від 01.02.2013
року; визнано протиправними дії
відповідача щодо коригування
показників податкової звітності ФОП
ОСОБА_3, які полягають у виключенні з
електронної бази даних сум податкового
кредиту по взаємовідносинам з ТОВ
«Ангстрем Континенталь» за
серпень-листопад 2012 року; зобов'язано
відповідача відновити показники
податкової звітності ФОП ОСОБА_3, -
відобразити в електронній базі даних
суми податкового кредиту з податку на
додану вартість по взаємовідносинам з
ТОВ «Ангстрем Континенталь» за
серпень-листопад 2012 року. В задоволенні
решти вимог - відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції
обґрунтував тим, що ПКУ виникнення у
платника податку на додану вартість
права на податковий кредит не ставить у
залежність від дотримання вимог
податкового законодавства іншими
суб'єктами господарювання. Несплата
продавцем податку на додану вартість
до бюджету, у разі фактичного
здійснення господарської операції, не
впливає на формування податкового
кредиту покупцем та не є підставою для
позбавлення останнього права на
відшкодування цього податку.
Посилається на практику ВСУ (рішення
від 22.10.2010 року) та практику
Європейського Суду з прав людини
(рішення від 22.01.2009 року у справі
«Булвес» АД проти Болгарії»).

Не погодившись з даним рішенням суду
представник відповідача (податкового
органу) подав апеляційну скаргу. В
апеляційній скарзі просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову. Зазначає, що судом
першої інстанції не повно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи, постанову прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Посилається на
те, що перевіркою встановлено
відсутність документів, які б
підтверджували факт прийому/передачі
товару по взаємовідносинам з ТОВ
«Ангстрем Континенталь» за
серпень-листопад 2012 року. Вважає, що
господарська операція фактично не
відбулася.

В судовому засіданні представник
відповідача (податкового органу)
апеляційну скаргу підтримав. Суду
надав пояснення аналогічні викладеним
в апеляційній скарзі (викладено вище).

В судовому засіданні представник
позивача проти апеляційної скарги
заперечив, вважає рішення суду першої
інстанції законним та обґрунтованим, а
апеляційну скаргу безпідставною.
Просить в задоволенні апеляційної
скарги відмовити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін. Суду
пояснив, що наказ про проведення
перевірки не було надано Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_3 Для відповіді
на запит податкового органу надається
10 робочих (а не календарних) днів. Однак
цей строк податковим органом було
порушено. Запит до Фізичної
особа-підприємця ОСОБА_3 надано 21.01.2013
року, а перевірка проведена 01.02.2013 року
(10 робочих днів не сплинуло).

Судом першої інстанції встановлено, що
податковим органом проведено
документальну невиїзну перевірку
позивача з питань своєчасності,
повноти нарахування та сплати податку
на додану вартість по взаємовідносинам
з ТОВ «Ангстрем Континенталь» за
серпень-листопад 2012 року. За наслідками
перевірки податковим органом складено
акт від 01.02.2013 року, яким встановлено
наявність ознак відсутності факту
реального здійснення господарських
операцій між позивачем та
постачальником ТОВ «Ангстрем
Континенталь» у серпні-листопаді 2012
році.

Колегія суддів апеляційної інстанції
встановила, що при вирішенні справи
судом першої інстанції до даних
правовідносин правильно застосовані
норми Конституції України, Податкового
кодексу України, ЗУ «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність».

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Таким чином
уповноважені державою органи не можуть
на власний розсуд ухилятися від
реалізації наданих їм повноважень, але
й не мають права виходити за межі,
встановлені законодавством.

В силу ст. 79 Податкового кодексу
України, обов'язковою умовою
проведення документальної невиїзної
перевірки є прийняття керівником
податкового органу наказу про
проведення перевірки та вручення його
платнику податків до проведення
перевірки.

Матеріалами справи підтверджено, що
податковим органом не дотримано вимог
ст. 79 ПКУ: не вручено ФОП ОСОБА_3 до
початку проведення перевірки наказу
про проведення документальної
невиїзної перевірки. Отже, на думку
колегії суддів апеляційної інстанції,
суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що проведення
перевірки без вручення наказу про
проведення перевірки є протиправним.

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПКУ, результати
перевірок (крім камеральних)
оформлюються у формі акта (у разі
встановлення під час перевірки
порушень) або довідки. Акт або довідка
підписуються посадовими особами
органу державної податкової служби та
платниками податків.

За наслідками перевірки податковий
орган зобов'язаний скласти акт (або
довідку в разі не виявлення порушень),
що й було здійснено податковим органом.

Колегія суддів апеляційної інстанції
підтримує думку суду першої інстанції,
що Акт перевірки не є рішенням суб'єкта
владних повноважень, не спричиняє
будь-яких прав та обов'язків осіб чи
суб'єктів владних повноважень.

Акт перевірки - це службовий
документ, який підтверджує факт
проведення документальної перевірки, і
є носієм доказової інформації про
виявлені порушення. Акти перевірок не є
рішеннями суб'єктів владних
повноважень, не спричиняють виникнення
будь-яких прав і обов'язків осіб чи
суб'єктів владних повноважень, а отже
не породжують юридичних наслідків,
мають інформаційний характер та лише
фіксують виявлені в ході перевірки
порушення вимог чинного законодавства.

Наказ - це розпорядчий документ, який
видається керівником установи
(структурного підрозділу) на правах
єдиноначальності та в межах своєї
компетен ції, обов'язковий для
виконання підлеглими.

Наявність наказу про проведення
перевірки надає податковому органу
право на проведення перевірки, а
відсутність наказу для проведення
перевірки не дає податковому органу
право на проведення перевірки.

Натомість, без вручення наказу про
перевірку, перевірка була здійснена,
результати перевірки були відображені
в акті від 01.02.2013 року. За наслідками
перевірки показники податкового
кредиту з ПДВ за серпень-листопад 2012
року в базі «Деталізована інформація
по платнику податку на додану вартість
щодо результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»
були відкориговані.

База співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту є
одним з програмних продуктів
центральної бази даних податкової
звітності, що введена в дію ДПА України.
З метою проведення перевірок
податкових декларацій з податку на
додану вартість, в якій по податковим
періодам відображаються показники
податкового кредиту та податкових
зобов'язань платників податків у
розрізі контрагентів на підставі
поданої податкової звітності з ПДВ.

На думку колегії суддів апеляційної
інстанції, суд першої інстанції
правильно зазначив, що обов'язок
платника податків подати декларацію з
ПДВ узгоджується з обов'язком
податкового органу прийняти
декларацію з ПДВ та при відсутності
зауважень щодо її оформлення
відобразити показники цієї декларації
у відповідних базах податкової
звітності.

Отже, показники податкового кредиту та
податкових зобов'язань конкретного
платника податків, які відображаються
в базі АРМ автоматизованого
співставлення, формуються на підставі
показників поданих такими платниками
податків податкових декларацій з ПДВ і
повинні їм відповідати.

Самостійна зміна (коригування)
податковим органом показників
податкової звітності ФОП ОСОБА_3 на
підставі акту , без прийняття
податкового повідомлення-рішення та
без зміни цих показників самим
платником податків шляхом подання
уточнюючих декларацій (розрахунків) не
відповідає вимогам законодавства.

Суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що дії
відповідача щодо коригування
показників податкової звітності ФОП
ОСОБА_3 за період серпень-листопад 2012
року є протиправними, а порушене право
позивача має бути відновлене шляхом
зобов'язання ДПІ відновити показники
податкової звітності ФОП ОСОБА_3 в
електронній базі даних «Деталізована
інформація по платнику податку на
додану вартість щодо результатів
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України».

Судом першої інстанції правильно
застосовано п. 198.3 ст. 198 ПКУ, яким
встановлено, що, податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених ст.. 39
ПКУ, та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 193.1
ст. 193 ПКУ, протягом такого звітного
періоду у зв'язую з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності.

Згідно п.198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України, датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше; дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

На думку колегії суддів
апеляційної інстанції, суд першої
інстанції також прийшов до правильного
висновку, що податкове законодавство
не ставить виникнення у платника
податку на додану вартість права на
податковий кредит у залежність від
дотримання вимог податкового
законодавства іншими суб'єктами
господарювання. Несплата продавцем
податку на додану вартість до бюджету,
у разі фактичного здійснення
господарської операції, не впливає на
формування податкового кредиту
покупцем та не є підставою для
позбавлення останнього права на
відшкодування цього податку.

Отже, суд першої інстанції не допустив
порушення норм матеріального та
процесуального права, повно та
всебічно дослідив матеріали та
обставини справи, правильно встановив
характер спірних правовідносин і для
їх вирішення правильно застосував
норми матеріального права.

Колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що в межах апеляційної скарги
порушень судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржуване судове рішення залишити
без змін.

Керуючись п. 1 ч.1. ст. 198, ст. 200, 205, 206
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська - без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
05 серпня 2013 р. у справі за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
про визнання протиправними дії та
зобов`язання вчинити певні дії - без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч.5 ст. 254 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 21.03.2014
року

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна