Справа № 823/1113/14
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року
справа № 823/1113/14

м. Черкаси

16 год. 00 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.

за участю секретаря судового засідання
Цаплі І.Ю.,

представника позивача - Смирнова Б.Б. -
за довіреністю,

представника відповідача 2 -
Шуляк-Гончаренко С.В. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси адміністративну
справу за позовом дочірнього
підприємства «Юрія-2» публічного
акціонерного товариства «Юрія» до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Черкаського міського управління
юстиції Черкаської області Слуцької
Лесі Володимирівни, реєстраційної
служби Черкаського міського
управління юстиції Черкаської області
про визнання протиправним рішення,
його скасування та зобов'язання
вчинити дії,

встановив:

23 квітня 2014 року до суду з позовною
заявою звернулося дочірнє
підприємство «Юрія-2» публічного
акціонерного товариства «Юрія», в якій
просить (з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог від 23.05.2014):

- визнати протиправним та скасувати
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно Слуцької Лесі
Володимирівни від 27 січня 2014 року №
10301992 про відмову в державній
реєстрації прав та їх обтяжень;

- зобов'язати реєстраційну службу
Черкаського міського управління
юстиції Черкаської області прийняти
рішення про державну реєстрацію права
оренди земельної ділянки, заявленої
дочірнім підприємством «Юрія-2»
публічного акціонерного товариства
«Юрія» 26.12.2013 щодо земельної ділянки за
кадастровим номером 0:05:030:0031,
площею 6,0 м2, що розташована по вул. 30
річчя Перемоги, 22 в м. Черкаси.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що 26.12.2013 уповноважений
представник позивача звернувся до
державної реєстратора реєстраційної
служби Черкаського міського
управління юстиції Черкаської області
з заявою встановленої форми для
проведення державної реєстрації права
оренди земельної ділянки. Проте
рішеннями державного реєстратора прав
на нерухоме майно реєстраційної служби
Черкаського міського управління
юстиції Черкаської області Слуцькою
Л.В. позивачу відмовлено у державній
реєстрації прав та їх обтяжень. Позивач
вважає, що рішення про відмову у
державній реєстрації права власності
на нерухоме майно прийнято
необґрунтовано, оскільки разом з
заявою про державну реєстрацію подано
відповідні документи у встановленому
законом порядку для проведення
державної реєстрації права власності.
У зв'язку з цим просив оскаржуване
рішення скасувати та зобов'язати
відповідача-2 зареєструвати право
оренди позивача на зазначену земельну
ділянку.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, обґрунтовуючи їх
обставинами, викладеними в позові.

Представник відповідача - 2 проти
позову заперечувала з тих підстав, що
право оренди земельної ділянки є
похідним і реєструється після
державної реєстрації права власності
на таку ділянку. Оскільки позивач
доказів такої реєстрації відповідачу
не надав, отже оскаржуване рішення є
правомірним, а позовні вимоги
необґрунтованими. Тому просила
відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача-2,
розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням
Черкаської міської ради від 20.12.2012 №3-1456
«Про поновлення дочірньому
підприємству «Юрія-2» закритого
акціонерного товариства «Юрія»
договорів оренди земельних ділянок по
вул. Горького, 11 та ін.», позивачу
поновлено договір оренди земельної
ділянки площею 6,0 м2, що розташована за
адресою: вул. 30 річчя Перемоги, 22 в м.
Черкаси. За цільовим призначенням
земельна ділянка віднесена до
категорії земель житлової та
громадської забудови. За
функціональним використанням земельна
ділянка відноситься до категорії
земель комерційного використання. На
підставі цього рішення між позивачем
та Черкаською міською радою укладено
договір оренди вказаної земельної
ділянки від 10.04.2013 б/н (а.с.22-24). За
умовами даного договору орендодавець
(Черкаська міська рада) надає, а орендар
(ДП «Юрія-2» ПАТ «Юрія») приймає в
строкове платне користування земельну
ділянку, що за цільовим призначенням
відноситься до земель житлової та
громадської забудови, яка знаходиться
за адресою: вул. 30 річчя Перемоги, 22.

26.12.2013 позивач надав відповідачу пакет
документів державної реєстрації права
оренди зазначеної земельної ділянки,
який містив:

- заяву встановленої форми про державну
реєстрацію права оренди земельної
ділянки;

- документ, що підтверджує повноваження
уповноваженої особи;

- документ, що підтверджує внесення
плати за надання витягу з Державного
реєстру прав та документ про сплату
державного мита;

- три примірники оригіналу договору
оренди землі від 10.04.2013;

- примірник оригіналу рішення
Черкаської міської ради від 20.12.2012
№3-1456.

27.01.2014 державним реєстратором прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Черкаського міського управління
юстиції Черкаської області Слуцькою
Л.В. винесено рішення №10301992, яким
позивачу відмовлено у державній
реєстрації права оренди вказаної
земельної ділянки, з тих підстав, що
речові права на нерухоме майно є
похідними і реєструються після
державної реєстрації права власності
на таке майно.

Суд зазначає, що правові, економічні,
організаційні засади проведення
державної реєстрації речових та інших
прав та їх обтяжень визначаються
Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

Обов'язок державної реєстрації права
власності на нерухоме майно закріплене
чинним законодавством України, зокрема
- статтею 3 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

Згідно з положеннями статті 4 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» обов'язковій державній
реєстрації підлягають речові права та
обтяження на нерухоме майно, розміщене
на території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме:

1) право власності на нерухоме майно;

2) право володіння; право користування
(сервітут); право користування
земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій); право
господарського відання; право
оперативного управління; право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки; право
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; іпотека; довірче
управління майном;

3) інші речові права відповідно до
закону;

4) податкова застава, предметом якої є
нерухоме майно, та інші обтяження.

Речові права на нерухоме майно,
зазначені в пунктах 2 і 3 частини першої
статті 4 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», є похідними і
реєструються після державної
реєстрації права власності на таке
майно.

Відповідно до статті 15 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень», -
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації;

4) внесення записів до Державного
реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Судом встановлено, що за даними
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, а саме згідно
інформації Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, Реєстру прав
власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна право власності на
вищезазначений об'єкт нерухомого майна
за Черкаською міською радою не
зареєстровано.

Крім цього суд зазначає, що орган
державної реєстрації прав, державні
реєстратори зобов'язані надати до
відома заявників інформацію про
необхідний перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав.
Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Станом на час звернення позивача до
відповідача із заявою порядок
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомості регулювався Порядком
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.06.2011 №703 (далі - Порядок), виданий в
порядку виконання вимог Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до пунктів 26 та 27 Порядку
реєстрації прав на нерухоме майно, - для
проведення державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно та інші
документи, визначені цим Порядком.

Згідно пункту 33 зазначеного Порядку,
для проведення державної реєстрації
права власності та інших речових прав
на земельну ділянку заявник, крім
документів, що зазначені у пунктах 27, 28,
30 і 31 цього Порядку, подає витяг з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку (у разі, коли в
документах, що зазначені у пункті 27
цього Порядку, відсутні відомості про
кадастровий номер земельної ділянки).

На виконання покладених цим Законом
повноважень державний реєстратор
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, про
відмову в державній реєстрації, про її
зупинення, внесення змін до Державного
реєстру прав.

Відповідно до п. 10 ч. 2. ст. 79-1 Земельного
кодексу України, державна реєстрація
речових прав на земельні ділянки
здійснюється після державної
реєстрації земельних ділянок у
Державному земельному кадастрі.

В рішенні Черкаської міської ради від
20.12.2012 №3-1456 про поновлення дочірньому
підприємству «Юрія-2» закритого
акціонерного товариства «Юрія»
договорів оренди земельних ділянок по
вул. Горького, 11 та ін. не міститься
кадастрових номерів земельних ділянок,
які передаються в оренду, що не дає
можливості ідентифікувати конкретну
земельну ділянку.

Пунктами 1-5 ст.16 Закону України «Про
Державний земельний кадастр»
передбачено, що земельній ділянці,
відомості про яку внесені до
Державного земельного кадастру,
присвоюється кадастровий номер.
Кадастровий номер земельної ділянки є
її ідентифікатором у Державному
земельному кадастрі. Система
кадастрової нумерації земельних
ділянок є єдиною на всій території
України. Структура кадастрових номерів
земельної ділянки визначається
Кабінетом Міністрів України.
Кадастрові номери земельних ділянок
зазначаються у рішеннях органів
державної влади, Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування про передачу
цих ділянок у власність чи
користування, зміну їх цільового
призначення, визначення їх грошової
оцінки, про затвердження документації
із землеустрою та оцінки земель щодо
конкретних земельних ділянок.

Суд зазначає, що стаття 79-1 Земельного
кодексу України є нормою імперативного
характеру, котра встановлює обов'язок
для позивача зареєструвати земельну
ділянку у ДЗК, а для відповідача-2,
зазначена норма встановлює передумову
за наявності котрої є можливим
провести державну реєстрацію прав та
їх обтяжень земельної ділянки
позивача, оскільки сама ж державна
реєстрація речових прав як зазначалось
вище здійснюється лише за умови
державної реєстрації земельних
ділянок у Державному земельному
кадастрі.

Відповідно до ч. 8, 9 ст. 24 Закону України
від 07.07.2011 року № 3613-VI «Про Державний
земельний кадастр» на підтвердження
державної реєстрації земельної
ділянки заявнику безоплатно видається
витяг з Державного земельного кадастру
про земельну ділянку.

Судом встановлено, що для реєстрації
права власності, а саме земельної
ділянки, що знаходиться у комунальній
власності за адресою: м. Черкаси, вул. 30
річчя Перемоги, 22, представником
Черкаської міської ради Горкуном В.І.
26.12.2013 о 16 год. 54 хв. подано заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень за реєстраційним номером 4779833.
Уповноваженою особою позивача в цей же
день о 17 год. 04 хв. подано заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень за реєстраційним номером 4780202.

Згідно з ст. 23 Закону №1952-IV та п. 13
Порядку № 703 у разі якщо документи для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень подано не в повному обсязі,
передбаченому нормативно-правовими
актами, державний реєстратор у строк,
встановлений частинами п'ятою, сьомою і
восьмою статті 15 цього Закону для
розгляду заявлених прав, приймає
рішення про зупинення розгляду заяви
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень яке містить рекомендації щодо
усунення обставин, що були підставою
для його прийняття і письмово
повідомляє про це заявника.

Державний реєстратор зупиняє розгляд
заяви про державну реєстрацію на строк,
що не перевищує п'яти робочих днів з
моменту отримання заявником рішення
про зупинення розгляду такої заяви.

Судом встановлено, що 22.01.2014 державним
реєстратором прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Черкаського
міського управління юстиції
Черкаської області Слуцькою Л.В.
винесено рішення №10144641 про зупинення
розгляду заяви про реєстрацію прав та
їх обтяжень, подану секретарем міської
ради ГоркуномВ.І. 26.12.2013 о 16:54 за
реєстраційним номером 4779833, у зв'язку з
відсутністю у повному обсязі
документів необхідних для проведення
державної реєстрації прав та їх
обтяжень (а.с.45).

З наявної у матеріалах справи копії
рішення від 22.01.2014 року №10144641
вбачається, що уповноважений
представник Черкаської міської ради
ознайомлений з рішення №10144641 про
зупинення розгляду заяви про
реєстрацію прав та їх обтяжень, про що
зроблено відмітку на зазначеному
рішенні (а.с.45), однак протягом п'яти
робочих днів із дня такого
ознайомлення, жодних документів подано
не було.

Оскільки у законодавчо встановлений
строк не усунуто недоліків вказаної
заяви, державним реєстратором прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Черкаського міського управління
юстиції Черкаської області Слуцькою
Л.В. винесено рішення №10301146 від 27.01.2014
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень, подану секретарем
міської ради ГоркуномВ.І. 26.12.2013 о 16:54 за
реєстраційним номером 4779833.

В той же день, 27.01.2014 державним
реєстратором прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Черкаського
міського управління юстиції
Черкаської області Слуцькою Л.В.
винесено оскаржуване рішення №10301992
від 27.01.2014 про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень, подану
уповноваженою особою позивача.

Відповідно до п. 23 Порядку №703
прийняття рішення про відмову в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень можливе виключно за наявності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав, що визначені у Законі
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

Враховуючи викладені положення та
обставини, у суду відсутні підстави для
задоволення позовних вимог.

Суд звертає увагу позивача на таке, що
державний реєстратор як суб'єкт
владних повноважень у своїй діяльності
керується не виключно спеціальним
Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» та Порядком
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, котрі як
визначають зміст його діяльності, а
також надають перелік документів, що є
необхідними для проведення державної
реєстрації речових прав та їх обтяжень,
а й зобов'язаний керуватись нормами
іншого законодавства, зокрема і
нормами Земельного кодексу України,
котрі не можна лишати поза увагою, як
такі, що в свою чергу визначають
особливість здійснення земельних
правовідносин, оскільки відповідно до
статті 19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Вирішуючи питання щодо правомірності
оскаржуваних рішень, суд керується
чинним законодавством, що регулює
специфіку спірних правовідносин, а
також ч. 1 ст. 9 КАС України, якою
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

А суд, згідно ст. 86 КАС України, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Отже, враховуючи встановлені обставини
справи, суд вважає доведеною
правомірність винесених відповідачем
рішень, оскільки позивачем не було
надано державному реєстратору всіх
необхідних документів для проведення
реєстраційної дії, а тому позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до вимог статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Черкаський окружний
адміністративний суд у строки та
порядку, передбачені статтями 185-187
цього Кодексу.

Суддя
В.П. Тимошенко

Повний текст складений та підписаний 30
травня 2014 року