Справа № 462/2094/14-а
Суддя: Боровков Д. О.
Дата ухвалення: 2014-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/2094/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 травня 2014 року Залізничний районний
суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Боровкова Д.О.,

при секретарі Щур Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому в
приміщенні суду в м. Львові справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради про скасування
розпорядження від 02.08.2013 року № 489 «Про
самочинне будівництво, здійснене гр.
ОСОБА_1»

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить скасувати розпорядження
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради розпорядження
від 02.08.2013 року № 489 «Про самочинне
будівництво, здійснене гр. ОСОБА_1».
Свої вимоги мотивує тим, що сам факт
проведення самовільного будівництва
не може вважатися істотних порушенням
будівельних норм і правил, враховуючи
також те, що за проведення будівельних
робіт без виготовлення проектної
документації та без дозволу на
виконання будівельних робіт (тобто
вчинення адміністративного
правопорушення), ним сплачено штраф в
сумі 221 грн. Враховуючи вищевикладене, а
також те, що відхилення від вимог
будівельних норм і правил не є
істотними, не порушує права інших осіб
та інтереси суспільства, не суперечать
санітарно-технічним вимогам і правилам
експлуатації, не впливають на міцність
і безпечність цього об'єкта, що
підтверджується технічним висновком
від 2013 року ЛФ ДНДПВІ «НДІ
ПРОЕКТРЕКОНСТРУКЩЯ», вважає, що
оскаржуване розпорядження є
протиправним. У зв'язку з наведеним,
просить пзов задовольнити.

У судовому засіданні позивач та
його представник позов підтримали,
дали пояснення аналогічні
вищенаведеним, просять позов
задовольнити.

У судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечив,
пояснивши, що Розпорядженням
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради від 22.11.2006 року
№ 1879 «Про затвердження висновку
міжвідомчої комісії гр.. ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3» позивачу та членам його сім'ї
була погоджена технічна можливість
влаштування до квартири АДРЕСА_1
балкону розміром 1,00х3,00м на консолях
згідно з погодженими проектними
пропозиціями. Проте позивач, порушуючи
вищевказане розпорядження, влаштував
добудову до квартири АДРЕСА_1 розміром
2,00х6,00м на фундаменті, а відтак
зазначене будівництво є самочинним, і
тому Залізнична районна адміністрація
Львівської міської ради прийняла
розпорядження від 02.08.2013 року № 489 «Про
самочинне будівництво, здійснене гр..
ОСОБА_1», яким було зобов'язано
позивача демонтувати самочинну
прибудову. Приймаючи розпорядження про
зобов'язання позивача знести самочинно
збудовану ним прибудову до квартири
АДРЕСА_1, райадміністрація
обґрунтувала свій висновок лише тим, що
зазначена прибудова є самочинною. У
зв'язку з наведеним оскаржуване
розпорядження є законним, і тому
просить у позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, прийшов до
висновку, що у задоволенні позову слід
відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Судом встановлено, що у квартирі
АДРЕСА_1, загальною площею 28,8 кв.м.,
проживають та зареєстровані три особи,
а саме: позивач ОСОБА_1, його дружина
ОСОБА_2 та їх син ОСОБА_3 /а.с.53/.

Розпорядженням Залізничної
районної адміністрації Львівської
міської ради від 22.11.2006 року № 1879 «Про
затвердження висновку міжвідомчої
комісії гр.. ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3»
позивачу та членам його сім'ї була
погоджена технічна можливість
влаштування до квартири АДРЕСА_1
балкону розміром 1,00х3,00м на консолях
згідно з погодженими проектними
пропозиціями /а.с.54/. Крім того, вказаних
осіб було зобов'язано на протязі трьох
місяців з дня прийняття даного
розпорядження розробити через
ліцензовану проектну організацію
документацію на влаштування балкону,
виконати роботи на протязі двох років з
дня прийняття даного розпорядження,
закінчене будівництво здати в
експлуатацію.

Проте позивач, порушуючи
вищевказане розпорядження, влаштував
добудову до квартири АДРЕСА_1 розміром
2,00х6,00м на фундаменті, що
підтверджується технічним висновком
Львівської філії ДНДПВІ «НДІ
ПРЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» /а.с.6-25/.

В зв'язку з наведеним, Залізничною
районною адміністрацією Львівської
міської ради було прийняте
розпорядження від 02.08.2013 року № 489 «Про
самочинне будівництво, здійснене гр..
ОСОБА_1», яким було зобов'язано
позивача демонтувати прибудову
розміром 2,00х6,00м на фундаменті,
самочинно влаштовану на землях
комунальної власності міста до
квартири АДРЕСА_1 /а.с.5/. Зі змісту
зазначеного розпорядження вбачається,
що підставою для його прийняття
слугувала інформація ЛКП «Сигнівка» та
рішення виконавчого комітету
Львівської міської ради від 09.09.2011 року
№ 835 «Про затвердження Положення про
порядок врегулювання самочинного
будівництва у м. Львові».

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважається
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Аналіз наведеної норми свідчить про те,
що критеріями самочинного будівництва
є: будівництво на земельній ділянці,
яка не відведена для цієї мети,
будівництво, здійснене без дозволу або
проекту, будівництво, здійснене з
порушенням норм і правил.

Стаття 376 ЦК передбачає лише два
випадки, коли на вимогу відповідних
осіб об'єкт самочинного будівництва
може бути знесений, зокрема на вимогу
власника земельної ділянки і тільки у
тому випадку, коли власник земельної
ділянки заперечує проти визнання права
власності на такий об'єкт; у разі
істотного відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил
суд за позовом відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову.

Згідно з ч. 7 ст. 376 ЦК України разі
істотного відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил
суд за позовом відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову. Якщо
проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво,
зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

Аналіз норм чинного законодавства
свідчить про те, що законодавство не
визнає самочинне будівництво об'єктом
правового захисту, крім передбаченого
ч. 3 ст. 367 ЦК випадку, а тому правовими
наслідками самочинного будівництва, в
разі звернення до суду з позовом
відповідного органу, є або знесення
такого будівництва, або проведення
відповідної його перебудови.

Залізнична районна адміністрація
Львівської міської ради, приймаючи
розпорядження про зобов'язання
позивача знести самочинно збудовану
ним прибудову до квартири АДРЕСА_1
обґрунтувала свій висновок лише тим, що
зазначена прибудова є самочинною.
Такий висновок відповідача відповідає
чинному законодавству.

Позивач не надав суду допустимих
доказів, які б свідчили те, що йому була
надана земельна ділянка для
влаштування прибудову розміром 2,00х6,00м
на фундаменті до квартири АДРЕСА_1, а
також ним не були надані дозвільні
документи та проектна документація на
влаштування зазначеної прибудови.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади,
до яких належать органи державної
податкової служби та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій,
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд дослідивши
докази по справі у їх сукупності,
прийшов до висновку, що у задоволенні
позову слід відмовити за
безпідставністю та необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст.11,71,86,90,158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України
-

постановив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради про скасування
розпорядження від 02.08.2013 року № 489 «Про
самочинне будівництво, здійснене гр.
ОСОБА_1» - відмовити.

Постанова може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Залізничний районний суд м.
Львова шляхом подачі в десяти денний
строк з дня проголошення постанови
апеляційної скарги.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Постанова не
набрала законної сили.

Суддя:
Боровков Д.О.