Справа № 2а-447/11/1502
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" травня 2014 р. м. Київ
К/800/1294/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Арцизькому районі Одеської області на
постанову Арцизького районного суду
Одеської області від 1 вересня 2011 року
та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 27 листопада
2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
Арцизькому районі Одеської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання призначити пільгову
пенсію,

в с т
а н о в и л а :

У березні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з зазначеним позовом до
відповідача. Просив визнати
неправомірним рішення управління
Пенсійного фонду України в Арцизькому
районі Одеської області від 11
листопада 2010 року № 52 про відмову в
призначенні пільгової пенсії
відповідно до п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» та
зобов'язати відповідача призначити
таку пенсію з часу звернення із заявою
про її призначення, тобто з 22 вересня 2010
року.

Постановою Арцизького районного суду
Одеської області від 1 вересня 2011 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 27 листопада 2012 року,
позов задоволено. Визнано
неправомірним рішення управління
Пенсійного фонду України в Арцизькому
районі Одеської області від 11
листопада 2010 року № 52 про
відмову у призначенні пільгової пенсії
відповідно до п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» та
зобов"язано відповідача призначити
ОСОБА_4 пільгову пенсію відповідно до п.
«б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з часу звернення із
заявою про призначення пенсії, тобто з
22 вересня 2010 року.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказані судові
рішення та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, у межах,
встановлених ст. 220 КАС
України, колегія суддів приходить до
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4, працюючи на
Арцизькому заводі залізобетонних
виробів з 4 лютого 1981 року, займав
посаду оператора цементного складу
БСЦ, а з 1 грудня 1984 року вантажника з
розвантаження та закачування цементу,
на яких відповідно до довідок про
підтвердження наявного трудового
стажу, виданих Відкритим акціонерними
товариством «Арцизький завод ЗБВ» 7
вересня 2010 року № 2/33 та 3 листопада 2010
року №2/48, №2/49, виконував роботи з
розвантаження цементу з вагонів,
перекачування його в ємкості для
зберігання та в видаткові бункери.

Наказом директора Відкритого
акціонерного товариства ВАТ
«Арцизький завод ЗБВ» від 30 січня 2008
року № 11 у зв'язку з приведенням
найменувань професій у відповідність
до ЄТКД та трудового законодавства
найменування посад позивача приведено
у відповідність з Єдиним
тарифно-кваліфікаційним довідником:
замість «оператора цементного складу
БСЦ» та «вантажника з розвантаження та
закачування цементу» зазначено
«моторист підземної галереї з подачі
інертних та обслуговування механізмів
цементних магістралей».

22 вересня 2010 року ОСОБА_4
звернувся до управління Пенсійного
фонду України в Арцизькому районі
Одеської області із заявою про
призначення йому пенсії на пільгових
умовах відповідно до ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
проте в призначенні пенсії йому було
відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги
суди попередніх інстанцій виходили з
того, що записи в трудовій книжці
позивача підтверджують його трудовий
стаж на посадах «оператора цементного
складу БСЦ» та «вантажника з
розвантаження та закачування цементу»,
які в сукупності з наказом директора
Відкритого акціонерного товариства
«Арцизький завод ЗБВ» від 30 січня 2008
року №11 встановлюють відповідність
зазначених посад посаді «моториста
підземної галереї з подачі інертних та
обслуговування механізмів цементних
магістралей». Згідно характеристики
Відкритого акціонерного товариства
ВАТ «Арцизький завод ЗБВ»,
технологічної характеристики робочого
місця машиніста пневмотранспорту,
характеристики роботи вантажників
цементного складу БЗЦ Арцизького
заводу ЗБВ, схеми розвантаження та
закачування цементу на Арцизькому
заводі ЗБВ, встановлено, що вантажники
цементного складу
бетонно-змішувального цеху Арцизького
заводу ЗБВ займалися роботою в
підземних галереях, оскільки згідно з
цими документами приймальний бункер
цементу розташований під землею, куди
здійснюється розвантаження цементу,
після чого він за допомогою
пневмонасосів закачується в цементні
сілоси, розташовані в надземній
частині цементного складу, звідки за
допомогою пневмопроводів подається до
бетонно-змішувального цеху.

Згідно п. «а» п. 8 розділу XVII списку №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, зайнятість на яких надає
право на пенсію за віком на пільгових
умовах, затвердженого Кабінетом
Міністрів України 16 січня 2003 року,
робітників підземних галерей
віднесено до категорії таких
працівників.

Відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах за Списком №
1 та на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за Списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваних Кабміном, і
за результатами атестації робочих
місць, здійснюють за нормами цього
Закону в разі досягнення пенсійного
віку й за наявності трудового стажу,
перед баченого в Законі України «Про
пенсійне забезпечення».

За правилами п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
від 5 листопада 1991 року
№1788-ХII, право на пенсію за віком на
пільгових умовах, незалежно від місця
останньої роботи, мають працівники,
зайняті повний робочий день на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці, - за списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки
-після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону (60 років для чоловіків),
на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої
роботи чоловікам.

Згідно ст. 100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення»від5 листопада
1991 року №1788-ХII особам, які працювали до
введення в дію цього Закону на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці,
передбачених раніше діючим
законодавством, пенсії за віком
призначаються на таких умовах: а)
особам, які мають на день введення в дію
цього Закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; б) особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13-14 цього
Закону, виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Статтею 62 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» від 5
листопада 1991 року №1788-ХII передбачено,
що основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка, а в разі
її відсутності або відповідних записів
у ній наявність трудового стажу
підтверджується в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

За таких обставин, суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов
обґрунтованого висновку про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Арцизькому районі
Одеської області призначити ОСОБА_4
пільгову пенсію відповідно до п. «б» ст.
13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з часу звернення із
заявою про призначення пенсії, тобто з
22 вересня 2010 року.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про порушення
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
безпідставні, спростовуються
матеріалами справи та не ґрунтуються
на законі.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у
х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Арцизькому
районі Одеської області залишити без
задоволення, а постанову Арцизького
районного суду Одеської області від 1
вересня 2011 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 27 листопада 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало Я.Л.
Іваненко М.І. Мойсюк