Справа № 2а-1670/6143/12
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року м. ПолтаваСправа №
2а-1670/6143/12

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Шевченко І.В.,

представників позивача - Намінас О.В.,
Юренка О.Б.

представника відповідача - Павленко
К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Єристівський
гірничо - збагачувальний комбінат" до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Полтавської
області Державної податкової служби
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

24 вересня 2012 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Єристівський гірничо - збагачувальний
комбінат" звернулось до Полтавського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Полтавської
області Державної податкової служби
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 12.04.2013
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24.07.2013 в
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 16.04.2014 Постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 12.04.2013 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24.07.2013
скасовано, а справу направлено на новий
розгляд до Полтавського окружного
адміністративного суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що відповідач порушив права
та інтереси позивача у сфері
публічно-правових відносин через
безпідставне зменшення розміру
від'ємного значення, суми бюджетного
відшкодування та застосування
штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Підставою прийняття оспорюваних у
справі податкових повідомлень-рішень
став Акт перевірки від 29 серпня 2012 року
№3351/15-507/35713283, складений на підставі
проведеної Кременчуцькою ОДПІ
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ "Єристівський
гірничо-збагачувальний комбінат" з
питань декларування податку на додану
вартість за період травень-червень 2012
року, перевірки достовірності
нарахування суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника у банку за
липень 2012 року, яке виникло за рахунок
від'ємного значення ПДВ, що
декларувалось в квітня, травні, червні
2012 року. За результатами перевірки,
відповідачем було прийнято
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення.

Позивач не погоджується з
висновками податкової інспекції
викладеними в Акті перевірки, оскільки
господарські правовідносини позивача
з його контрагентами протягом
періодів, що перевірялися, є реальними,
товарними, направленими на досягнення
економічного ефекту та на отримання
прибутку. Укладені позивачем договори
не мають ознак нікчемності або
фіктивності, не суперечать інтересам
держави, оскільки були укладені та
реалізовані в рамках законної
господарської діяльності суб'єктів
господарювання. Зазначав, що чинним
законодавством не визначено обов'язку
платника податку здійснювати лише
прибуткову господарську діяльність,
оскільки характерною ознакою
господарської діяльності є її
здійснення на власний ризик суб'єкта
господарювання, що передбачає
неоднозначність наслідків такої
діяльності і не виключає її
збитковості. Зауважував, що одержання
прибутку не є неодмінним результатом і
визначальною ознакою господарської
діяльності, а є її метою, яка може бути
досягнутою, так і не бути досягнутою,
при цьому жодним нормативно-правовим
актом не встановлено, що збиткова
господарська діяльність, не є
господарською, а тим більше, на етапі
формування виробничих потужностей
підприємства та інфраструктури
Єристівського гірничо-збагачувального
комбінату. У періоді, що перевірявся, у
відповідності до програми розвитку ТОВ
"Єристівський гірничо-збагачувальний
комбінат" займався створенням
виробничих потужностей, допоміжних
об'єктів інфраструктури та одночасно
здійснював промислову розробку
Єристівського родовища для подальшого
видобутку залізної руди.

Також, позивач зазначав, що на
момент проведення перевірки
відповідач був обізнаний та мав у
наявності всі довідки і акти перевірки
які підтверджували правомірність
формування позивачем податкового
кредиту за відповідні періоди. Вважає,
що у позивача були всі законні
підстави для віднесення сум ПДВ до
складу податкового кредиту, адже
сплата коштів за отриманий товар,
роботи, послуги підтверджується
належними доказами - платіжними
документами та відповідними
податковими накладними.

У судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали,
просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача у
судовому засіданні проти задоволення
позовних вимог заперечував, просив суд
відмовити у задоволенні позову.

У своїх письмових запереченнях
відповідач зазначав, що причиною
виникнення від'ємного значення та
відповідно бюджетного відшкодування
по податку на додану вартість є
придбання ТОВ "Єристівський
гірничо-збагачувальний комбінат"
основних фондів, а також, отримання
незначних доходів від ведення
фінансово-господарської діяльності, що
безпосередньо впливає на обсяг
оподатковуваних операцій по податку на
додану вартість. У періоді, що
перевірявся, ТОВ "Єристівський
гірничо-збагачувальний комбінат" не
отримувало доходів від ведення
фінансово-господарської діяльності,
про що свідчить податкова звітність
підприємства та збитковість за
результатами діяльності в 2010-2012 роках.
При отриманні мінімальних дoxoдів від
фінансово-господарської діяльності
підприємство декларує значні суми
відшкодування податку на додану
вартість, що повинні відшкодовуватися
з державного бюджету України. Таким
чином, податковий орган дійшов
висновку, що діяльність ТОВ
"Єристівський гірничо-збагачувальний
комбінат" заснована на меті отримання
податкової вигоди, шляхом
відшкодування ПДВ без сплати даного
податку до державного бюджету.

При цьому, відповідачем не
заперечується право ТОВ "Єристівський
гірничо-збагачувальний комбінат" на
формування податкового кредиту, однак
право на від'ємне значення та бюджетне
відшкодування виникає при
господарській діяльності, що
здійснюється для досягнення
економічних і соціальних результатів
та з метою одержання прибутку, тобто
використати від'ємне значення по
податку на додану вартість можливо
лише в періодах, у яких
фінансово-господарська діяльність
підприємства направлена в першу чергу
на отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах. У зв'язку з чим, позивачу
зменшено розмір від'ємного значення
податку на додану вартість на суму 94 945
598,00 грн., а також, у позивача відсутні
підстави для отримання бюджетного
відшкодування у сумі 62 289 277,00 грн.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, встановив
наступні факти та відповідні до них
правовідносини.

Судом встановлено, що Товариство
з обмеженою відповідальністю
"Єристівський гірничо-збагачувальний
комбінат" зареєстроване як юридична
особа 14.07.2008 виконавчим комітетом
Комсомольської міської ради
Полтавської області, ідентифікаційний
код 35713283, про що видано свідоцтво серії
А00 №648972, копія якого наявна у
матеріалах справи.

З 24.07.2008 позивач є платником
податку на додану вартість, що
підтверджується наявною у матеріалах
справи копією свідоцтва про реєстрацію
платника податку на додану вартість
№100130216 серії НБ №094098.

Судом встановлено, що 29.08.2012
посадовими особами Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Полтавської області
Державної податкової служби проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ТОВ "Єристівський
гірничо-збагачувальний комбінат" з
питань декларування податку на додану
вартість за період травень-червень 2012
року, перевірки достовірності
нарахування суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника у банку за
липень 2012 року, яке виникло за рахунок
від'ємного значення ПДВ, що
декларувалось в квітня, травні, червні
2012 року.

За результатами перевірки
складено Акт від 29.08.2012 №3351/15-07/35713283, у
якому відображено порушення вимог
пункту 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.4, 201.6
статті 201, пунктів 200.1, 200.3, 200.4 статті 200
Податкового кодексу України, у
результаті чого:

- завищено суму від'ємного
значення по ПДВ (рядок 19 декларації) за
липень 2012 року - 12 924 902,00 грн.;

- завищено суму бюджетного
відшкодування по ПДВ (рядок 23.1
декларації): за травень 2012 року - 24 583 682,00
грн., за червень 2012 року - 19 671 933,00 грн., за
липень 2012 року - 18 033 662,00 грн.;

- завищено залишок від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (рядок 24
декларації): за липень 2012 року - 82 020 696,00
грн.

За висновками перевірки,
порушення податкового законодавства
ТОВ "Єристівський
гірничо-збагачувальний комбінат"
виникло у зв'язку із придбанням
основних фондів, а також отримання
незначних доходів від ведення
фінансово-господарської діяльності, що
безпосередньо впливає на обсяг
оподатковуваних операцій по податку на
додану вартість. ТОВ "Єристівський
гірничо-збагачувальний комбінат" не
отримувало доходів від ведення
фінансово-господарської діяльності,
про що свідчить податкова звітність
підприємства та збитковість за
результатами діяльності 2012 року.

З Акту перевірки вбачається, що
податковий орган не заперечує право
ТОВ "Єристівський
гірничо-збагачувальний комбінат" на
формування від'ємного значення при
господарській діяльності, але такої, що
здійснюється для досягнення
економічних і соціальних результатів
та з метою одержання прибутку, тобто,
використати від'ємне значення по
податку на прибуток можливо лише у
періодах, в яких
фінансово-господарська діяльність
підприємства направлена в першу чергу
на отримання доходу в грошовій,
матеріальній, або нематеріальній
формах. Тому, на думку податкового
органу, у позивача відсутні підстави
для формування від'ємного значення у
сумі 94 945 598,00 грн., а також для отримання
бюджетного відшкодування у сумі 62 289
277,00 грн.

На підставі вищезазначеного Акту
перевірки, Кременчуцькою об'єднаною
державною податковою інспекцією
Полтавської області Державної
податкової служби винесено податкові
повідомлення-рішення від 18.09.2012
№/1409, яким позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість на загальну суму 62 289
277,00 грн., та нараховано штрафні
(фінансові) санкції (штрафи) у сумі 31 144
638,50 грн. та №/1410, яким позивачу
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 94 945 598,00 грн.

Позивач не погоджуючись із зазначеними
податковими повідомленнями-рішеннями
оскаржив їх до суду.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Надаючи правову оцінку діям
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Полтавської
області Державної податкової служби
при проведенні перевірки, суд зазначає
наступне.

Відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1
статті 78 Податкового кодексу України
документальна позапланова перевірка
здійснюється за наявності хоча б
однієї з таких обставин: платником
подано декларацію, в якій заявлено до
відшкодування з бюджету податок на
додану вартість, за наявності підстав
для перевірки, визначених у розділі V
цього Кодексу, та/або з від'ємним
значенням з податку на додану вартість,
яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова
перевірка з підстав, визначених у цьому
підпункті, проводиться виключно щодо
законності декларування заявленого до
відшкодування з бюджету податку на
додану вартість та/або з від'ємного
значення з податку на додану вартість,
яке становить більше 100 тис. гривень.

Підставою для проведення
позапланової виїзної перевірки ТОВ
"Єристівський гірничо-збагачувальний
комбінат" було подання підприємством
17.08.2012 податкової декларації № з
податку на додану вартість за липень 2012
року.

Згідно з пунктом 78.4. статті 78
цього ж Кодексу про проведення
документальної позапланової перевірки
керівник органу державної податкової
служби приймає рішення, яке
оформлюється наказом.

Наказом начальника Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Полтавської області
Державної податкової служби від 29.08.2012
№2015 "Про проведення позапланової
перевірки" призначено проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ "Єристівський
гірничо-збагачувальний комбінат" з
питань декларування податку на додану
вартість за період травень-червень 2012
року, перевірки достовірності
нарахування суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника у банку за
липень 2012 року, яке виникло за рахунок
від'ємного значення ПДВ, що
декларувалось в квітня, травні, червні
2012 року.

Відповідно до абзацу 2 пункту 78.4.
статті 78 Податкового кодексу України
право на проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.

Пунктом 78.5. статті 78 зазначеного
Кодексу встановлено, що допуск
посадових осіб органів податкової
служби до проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
здійснюється згідно із статтею 81 цього
Кодексу.

Так, пунктом 81.1. статті 81
Податкового кодексу України визначено,
що посадові особи органу державної
податкової служби мають право
приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої
перевірки, в якому зазначаються дата
видачі, найменування органу державної
податкової служби, реквізити наказу
про проведення відповідної перевірки,
найменування та реквізити суб'єкта
(об'єкта), перевірка якого проводиться
(прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи - платника податку, який
перевіряється), мета, вид (планова або
позапланова), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку. Направлення
на перевірку у такому випадку є дійсним
за наявності підпису керівника органу
державної податкової служби або його
заступника, що скріплений печаткою
органу державної податкової служби;
копії наказу про проведення перевірки;
службового посвідчення осіб, які
зазначені в направленні на проведення
перевірки.

При пред'явленні направлення
платнику податків та/або посадовим
(службовим) особам платника податків
(його представникам або особам, які
фактично проводять розрахункові
операції) такі особи розписуються у
направленні із зазначенням свого
прізвища, імені, по батькові, посади,
дати і часу ознайомлення.

Судом встановлено, не
заперечується позивачем та
підтверджено залученою до матеріалів
справи копією направлення на перевірку
від 29.08.2012 №3756/003753, виданого на підставі
підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78
Податкового кодексу України та наказу
від 29.08.2012 №2015, що посадовій особі
позивача пред'явлено направлення та
вручено під розписку копію наказу від
29.08.2012 №2015. Таким чином, позивача було
повідомлено про призначення виїзної
позапланової перевірки 29.08.2012.

У позовній заяві, як на одну з підстав
для скасування податкових
повідомлень-рішень, позивач посилався
на ненаправлення відповідачем запитів.

Разом з тим, із дослідженого у
судовому засіданні направлення на
перевірку від 29.08.2012 №3756/003753,
встановлено, що перевірка позивача
проводилась на підставі підпункту 78.1.8
пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу
України, який не містить обов'язкової
умови для проведення позапланової
невиїзної документальної перевірки як
попереднє направлення запиту.

Досліджені у судовому засіданні
завірені належним чином копії наказу
на проведення перевірки та направлення
на перевірку відповідають вимогам
статті 81 Податкового кодексу України.

Також, суд звертає увагу, що
непред'явлення або ненадіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
платнику податків (його посадовим
(службовим) особам або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб органу державної
податкової служби до проведення
документальної виїзної або фактичної
перевірки /абзац 2 пункту 81.1 статті 81
Податкового кодексу України/.

Позивач не скористався правом,
визначеним абзацом 2 пункту 81.1 статті 81
Податкового кодексу України, щодо
недопуску до проведення перевірки,
таким чином, сумнівів стосовно
легітимності перевірки у нього не було.

Отже, суд приходить до висновку, що
перевірка підприємства позивача
проведена на підставі та в межах
повноважень, визначених Податковим
кодексом України.

Надаючи оцінку оскаржуваним
податковим повідомленням-рішенням суд
виходить із наступного.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1
Податкового кодексу України
Податковий кодекс України регулює
відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
податковий кредит визначено як суму, на
яку платник податку на додану вартість
має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України ) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 вказаного Кодексу
визначено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України зазначено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Пунктом 200.1 статті 200 Податкового
кодексу України визначено, що сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду /пункт 200.3 статті
200 Податкового кодексу України/.

Відповідно до пункту 200.4 цього ж
Кодексу, якщо в наступному податковому
періоді сума, розрахована згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне
значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню
підлягає частина такого від'ємного
значення, яка дорівнює сумі податку,
фактично сплаченій отримувачем
товарів/послуг у попередніх та
звітному податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс) (пункт 201.7
статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 201.8 статті 201
Податкового кодексу України право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до
абзацу першого пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України, видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Із системного аналізу вказаних вище
правових норм, можливо дійти до
висновку, що для отримання права на
податковий кредит платник податку на
додану вартість повинен мати податкові
накладні, видані на реально отриманий
товар (роботи, послуги), призначений для
використання у власній господарській
діяльності та не залежить від того яка
господарська діяльність здійснюється
суб'єктом господарювання (прибуткова
чи збиткова).

Наявність належним чином оформлених
податкових накладних виписаних на
реально придбаний товар та надані
послуги сторонами не оспорюється.

Відповідач в акті перевірки
посилається на те, що підставою
виникнення від'ємного значення по
податку на додану вартість є придбання
позивачем основних фондів, а також
отримання незначних доходів від
ведення фінансово-господарської
діяльності, що безпосередньо впливає
на обсяг оподатковуваних операцій по
податку на додану вартість.

В період з травня по липень 2012 року
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Єристівський
гірничо - збагачувальний комбінат"
здійснювало роботи по розробці
Єристівського кар'єру та вивезення
пустої породи на промислову площу
відвал, добування залізних руд
підприємством не здійснювалось та
товариство не отримувало доходів від
ведення фінансово-господарської
діяльності, про що свідчить податкова
звітність підприємства та збитковість
результатів діяльності в 2012 році.

Згідно чинного законодавства
підприємства створюється з метою
одержання прибутку. Відповідно до ст. 3
Господарського кодексу України під
господарською діяльністю розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність.

Господарська діяльність, що
здійснюється для досягнення
економічних і соціальних результатів
та з метою одержання прибутку, є
підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва - підприємцями.

З аналізу норм чинного законодавства
вбачається, що визначальним фактором
для формування податкового кредиту
платником податку на додану вартість є
подальше використання таких товарів в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності такої особи -
платника податку. Згідно з діючим
законодавством господарська
діяльність підприємства направлена
знову ж таки на одержання прибутку.

Таким чином, Товариством з обмеженою
відповідальністю "Єристівський
гірничо - збагачувальний комбінат"
заключаючи угоди на придбання основних
фондів, товарів, робіт, послуг, при
цьому завідомо не використовуючи їх
для отримання прибутку, а для ведення
позиційно збиткової діяльності
порушує публічний порядок, а отже угоди
є нікчемними та ніяких зобов'язань не
породжують в плані бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість.

Суд не погоджується з вказаними
висновками податкового органу
зробленими в акті перевірки №
3351/15-507/35713283 від 29.08.2011 у зв'язку з
наступним Товариство з обмеженою
відповідальністю "Єристівський
гірничо - збагачувальний комбінат"
отримано ліцензію на видобування
корисних копалин із родовищ, що мають
загальнодержавне значення та включені
до Державного фонду родовищ корисних
копалин серія АВ № 501987, ліцензію на
здійснення господарської діяльності
із створенням об'єктів архітектури
серія АВ № 513806. Крім того, товариство
має дозвіл на виконання будівельних
робіт № К157-10 від 20.12.2010 та спеціальний
дозвіл на користування надрами № 2768
від 27.08.2002, згідно якого позивачу
дозволено видобування сировини,
придатної для виробництва
залізорудних концентратів, а супутніх
копалин - для виробництва щебеню для
будівельних робіт на Єристівському
родовищі.

Як пояснили в судовому засіданні
представники позивача 2009 році на базі
Єристівського родовища залізничних
кварцитів розпочато будівництво
кар'єру, яке має бути завершено на
протязі 5 років у тому числі 6 місяців
підготовчого періоду. В середині 2012
року родовище було розкрито:
підготовлені до видобутку промислові
запаси руди, зроблені необхідні роботи
щодо розкриття ділянки родовища,
проводиться нарізання уступів і
формування робочих майданчиків для
подальшого розвитку кар'єра.

Для здійснення будівництва
кар'єру з метою подальшого видобування
залізної руди позивачем були укладені
договори на придбання основних фондів,
товарів, отримання робіт та послуг
необхідних для спорудження
(будівництва) основних фондів
гірничо-збагачувального комбінату.

За змістом частини 2 статті 3
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
податкова звітність ґрунтується на
даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення
господарської операції у податковому
обліку повинно здійснюватись
відповідно до її реального
економічного змісту на підставі
первинних документів бухгалтерського
обліку.

На підтвердження фактичного
здійснення господарських операцій по
придбанню основних фондів, товарів,
отримання робіт та послуг необхідних
для спорудження (будівництва) основних
фондів позивачем суду надано:
кошториси на проектні та вишукувальні
роботи, розрахунки кошторисної
вартості робіт, кошториси на
відрядження, кошториси на виконанні
роботи, об'єктні кошториси, розрахунки,
календарні графіки виконання робіт,
акти на додаткові роботи, розрахунки
кошторисної вартості виконання робіт з
геологічної експертизи Єрестівського
родовища, специфікації до договорів,
технічні завдання, калькуляції на
послуги з розробки проектної
документації стадії проектування,
протокол погодження договірної ціни,
кошториси на топографо-геодезичні
роботи, договірні ціни на виконання
будівельних робіт, відомості по
обсягам робіт, витяги з Єдиного реєстру
податкових накладних, реєстри виданих
та отриманих податкових накладних,
податкові накладні, рахунки на
передплату, вантажні митні декларації,
рахунки-фактури, рахунки, рахунки на
оплату, довідки про вартість виконаних
будівельних робіт форми КБ-3, акти
здавання-приймання виконаних робіт,
акти виконаних робіт, акти приймання
виконаних робіт по капітальному
ремонту, акти приймання-передачі
основних матеріалів конструкцій,
вузлів та деталей для установки,
платіжні вимоги-доручення, акти
прийняття-сдачі науково-технічної
продукції, накладні на відпуск
товарно-матеріальних цінностей, акт
прийому-передачі обладнання, акти
приймання виконаних будівельних робіт,
видаткові накладні, накладні на
відпуск товарно-матеріальних
цінностей, акти здачі-приймання
проектно-вишукуваної документації, акт
приймання-передачі аудиторських
послуг, акти приймання виконаних
підрядних робіт, відомість витрачених
ресурсів витрат підрядника (витрати по
факту).

На підтвердження здійснення
оплати за придбаний товар, отримані
послуги, отримання придбаного товару
та його оприбуткування позивачем суду
надано платіжні доручення, банківські
виписки, довіреність та прибуткові
ордери.

Крім того, згідно висновку
судово-економічної експертизи № 62 від
25.02.2013 висновок акту перевірки від
29.08.2012 № 3351/15-507/35713283 про порушення
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Єристівський
гірничо - збагачувальний комбінат" п.
198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.6 ст. 201, п. 200.1,
п. 200.3, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу
України, а саме: завищення суми
від'ємного значення з ПДВ за липень 2012
року - 12924902,00 грн., за травень 2012 року -
24583682,00 грн., за червень 2012 року -19671933,00
грн., за липень 2012 року - 18033662,00 грн.,
залишок від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду за
липень 2012 рок на суму ПДВ 80020696,00 грн.
документально не підтверджується.

Згідно вказаного висновку Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Єристівський гірничо - збагачувальний
комбінат" вірно визначено суму
бюджетного відшкодування з ПДВ за
липень 2012 року - 12924902,00 грн., за травень
2012 року - 24583682,00 грн., за червень 2012 року
-19671933,00 грн., за липень 2012 року - 18033662,00
грн., залишок від'ємного значення, який
після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду за липень 2012 рок на суму ПДВ
80020696,00 грн.

У відповідності до ч. 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, обов'язок щодо доказування
правомірності спірного податкового
повідомлення-рішення покладено на
відповідача у справі.

В даному випадку відповідач не довів
правомірність прийнятого ним
податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, суд перевіривши матеріали
справи, оцінивши надані докази, дійшов
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, підтверджені
матеріалами справи та підлягають
задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Кременчуцької ОДПІ від 18.09.2012 №
/1409 та № /1410.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Єристівський
гірничо - збагачувальний комбінат" (код
ЄДРПО 357132832) витрати по сплаті судового
збору в розмірі 2 146,00 грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 02
червня 2014 року.

Суддя
С.С. Бойко