Справа № 815/1825/13-а
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

25 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/1825/13-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Соколенко О. М. Одеський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

Головуючого судді
Бойка А.В.,

суддів:
Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Фермерського господарства
«Кедр-Ко» на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 16
травня 2013 року по справі за позовом
Фермерського господарства "Кедр-Ко" до
Саратської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 14.11.2012 року №
, -

В С Т А Н О В И В:

11.03.2013 року Фермерське господарство
«Кедр-Ко» звернулось до суду першої
інстанції з адміністративним позовом
до Саратської міжрайонної державної
податкової інспекції Одеської області
Державної податкової служби
(правонаступником якої є Саратська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів в
Одеській області) про визнання
протиправним і скасування податкового
повідомлення-рішення від 14.11.2012 року №
, яким до позивача застосовано
штраф за порушення граничного строку
сплати суми грошового зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 505,12
грн.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 16.05.2013 року
в задоволенні адміністративного
позову Фермерському господарству
«Кедр-Ко» відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, 01.07.2013 року
Фермерське господарство "Кедр-Ко"
подало апеляційну скаргу на вказану
постанову суду.

Апелянт зазначає, що вказана постанова
ухвалені з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В своїй апеляційній скарзі Фермерське
господарство «Кедр-Ко» посилалось на
те, що наказом Міністерства фінансів
України від 25.11.2011 року, який набрав
чинності 10.01.2012 року було введено нову
форму бланку Декларації з податку на
додану вартість (скороченої), яка на
момент перевірки набрала чинності, і в
якій рядком 18 передбачено зарахування
до складу податкового кредиту
наступного звітного податкового
періоду перевищення суми податкового
кредиту над сумою податкового
зобов'язання попереднього податкового
періоду. Апелянт зазначає, що такий
порядок у декларації 2011 року був
відсутній, а тому дані декларації від
18.11.2011 року № з перевищенням суми
податкового кредиту над сумою
податкового зобов'язання у розмірі 8550
грн. не було зараховано до складу
податкового кредиту наступного
податкового звітного періоду і не були
враховані в сумі податкового кредиту
до кінця 2011 року.

Зважаючи на зазначене, позивач вважає,
що наказ Міністерства фінансів України
від 25.11.2011 року скасовує
відповідальність Фермерського
господарства перед податковим органом,
а тому і прийняте податкове
повідомлення-рішення підлягає
скасуванню.

На підставі викладеного ставиться
питання про скасування постанови
Одеського окружного адміністративного
суду від 16.05.2013 року та постановления
нової, якою задовольнити позовні
вимоги Фермерського господарства
«Кедр-Ко».

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть учать у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах апеляційної скарги, вивчивши
матеріали справи колегія суддів дійшла
наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно довідки з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України фермерське господарство
«Кедр-Ко» 10.03.2006 року зареєстровано як
юридична особа Татарбунарською
районною державною адміністрацією
Одеської області (а.с. 4) та знаходиться
на обліку в Саратській МДПІ Одеської
області ДПС (Татарбунарське
відділення).

Фермерське господарство «Кедр-Ко» є
платником податку на додану вартість
зі спеціального режиму оподаткування.

14.11.2012 року головним державним
податковим інспектором Саратської
МДПІ Одеської області Державної
податкової служби проведено невиїзну
документальну перевірку з питань
своєчасності сплати та подання
підприємством платіжних доручень та
перерахування на спеціальний рахунок
сум податку на додану вартість по
фермерському господарству «Кедр-Ко».

За результатами проведеної перевірки
складено акт №00253-1502/33827427 від 14.11.2012
року, на підставі якого Саратською МДПІ
Одеської області Державної податкової
служби прийнято податкове
повідомлення-рішення від 14.11.2012 року №
, яким до позивача застосовано
штраф за порушення граничного строку
сплати суми грошового зобов'язання з
податку на додану вартість (а.с.5-7).

В акті перевірки податковим органом
зазначено, що посадовою особою
ФГ«Кедр-Ко» не перераховано з
поточного рахунку на спеціальний
рахунок суму податкового зобов'язання
по податку на додану вартість за
грудень 2011 року, визначену в декларації
по ПДВ (скорочена) за грудень 2011 року
№ від 20.01.2011 року , по терміну
нарахування 30.01.2012 року у сумі 5051,24 грн.

Також податковим органом зазначено, що
за даними автоматизованої
інформаційної системи «Облік податків
і платежів» TAX встановлено затримку по
платежу: «податок на додану вартість»
на 17 днів, чим порушено п. 203.2 ст.203
Податкового кодексу України.

Не погоджуючись із вказаним податковим
повідомленням-рішенням, позивач
звернувся зі скаргою до Державної
податкової служби в Одеській області.

Рішенням ДПС в Одеській області від
04.02.2013 року № 268/10/10-2007 скарга ФГ
«Кедр-Ко» залишена без розгляду (а.с.9-10).

Після чого, позивач оскаржив податкове
повідомлення-рішення від 14.11.2012 року №
, прийняте Саратською МДПІ
Одеської області Державної податкової
служби до суду першої інстанції.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції стосовно відмови
у задоволенні позовних вимог ФГ
«Кедр-Ко», зважаючи на наступне:

Згідно ст. 203 Податкового кодексу
України податкова декларація
подається за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному місяцю, протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Відповідно до вимог п. 57.1 ст. 57
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічна норма закріплена у п. 203.2 ст.
203 Податкового кодексу України, в якій
зазначено, що платник податку
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого
пунктом 203.1 цієї статті для подання
податкової декларації.

В свою чергу, форму податкової
звітності з податку на додану вартість,
зокрема, податкової декларації з
податку на додану вартість
(скороченої), затверджено наказом
Державної податкової адміністрації
України від 25.01.2011 № 41 «Про
затвердження форм та порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану
вартість».

Пунктом 4 розділу VI «Особливості
заповнення декларації (скороченої)»
вказаного наказу визначено, що розділ
III "Розрахунки за звітний період"
заповнюється з урахуванням
особливостей податкового обліку
сільськогосподарських підприємств,
визначених статтею 209 розділу V Кодексу:

- у разі якщо різниця між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту з податку на
додану вартість поточного звітного
(податкового) періоду (рядок 7- рядок 13)
має позитивне значення, така сума
відображається у рядку 14 декларації
(скороченої) та спрямовується на
спеціальний рахунок
сільськогосподарського підприємства;

- у разі якщо різниця між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту з податку на
додану вартість поточного звітного
(податкового) періоду (рядок 7 - рядок 13)
має від'ємне значення, така сума
відображається у рядку 15 декларації
(скороченої).

Відповідно до п. 209.2 ст. 209 Податкового
кодексу України згідно із спеціальним
режимом оподаткування сума податку на
додану вартість, нарахована
сільськогосподарським підприємством
на вартість поставлених ним
сільськогосподарських товарів/послуг,
не підлягає сплаті до бюджету та
повністю залишається в розпорядженні
такого сільськогосподарського
підприємства для відшкодування суми
податку, сплаченої (нарахованої)
постачальнику на вартість виробничих
факторів, за рахунок яких сформовано
податковий кредит, а за наявності
залишку такої суми податку - для інших
виробничих цілей. Зазначені суми
податку на додану вартість
акумулюються сільськогосподарськими
підприємствами на спеціальних
рахунках, відкритих в установах банків
та/або в органах, які здійснюють
казначейське обслуговування бюджетних
коштів у порядку, затвердженому
Кабінетом Міністрів України.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що 20.01.2012 року позивачем
було подано до Татарбунарського
відділення Саратської МДПІ податкову
декларацію з податку на додану
вартість (скорочена) за грудень 2011 року,
яка була зареєстрована за № 901414444.

У рядку « 14» зазначеної декларації
позивачем було самостійно визначено
суму податку на додану вартість, яка у
поточному звітному періоді підлягає
нарахуванню та спрямовується на
спеціальний рахунок
сільськогосподарського підприємства
(стаття 209 ПК України), та яка мала
позитивне значення, а саме: 10 117 грн.
(а.с.17-18).

Згідно п.3 Порядку акумулювання
сільськогосподарськими
підприємствами сум податку на додану
вартість на спеціальних рахунках,
відкритих у банках та/або органах, які
здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 12 січня 2011 року №
11 сума податку на додану вартість, що
підлягає сплаті (перерахуванню)
сільськогосподарським підприємством
відповідно до податкової декларації за
операціями з постачання вироблених
(наданих) ним сільськогосподарських
товарів (послуг) на власних або
орендованих основних фондах, а також на
давальницьких умовах (крім підакцизних
товарів, за винятком виноматеріалів за
кодами згідно з УКТЗЕД 2204 29 і 2204 30, які
поставляються підприємствами
первинного виноробства), тобто різниця
між сумою податкового зобов'язання за
звітний (податковий) період та сумою
податкового кредиту за такий період
перераховується
сільськогосподарським підприємством з
поточного рахунка на спеціальний
рахунок у строки, встановлені статтею
203 Кодексу для перерахування суми
податку на додану вартість до
державного бюджету.

З матеріалів справи вбачається, що з
урахуванням наявної у фермерського
господарства переплати з податку на
додану вартість в сумі 5065,76 грн.,
позивачем згідно податкової
декларації з податку на додану
вартість (скорочена) за грудень 2011 року,
було сплачено суму податку на додану
вартість у розмірі 5100,00 грн.

Зазначений платіж здійснено позивачем
16.02.2012 року, що підтверджується
платіжним дорученням № 6 від 16.02.2012 року
на суму 5100,00 грн. з призначення платежу:
«акумуляція коштів згідно постанови
КМУ № 11 від 12.01.2011 року - ПДВ з продажу
товарів власного виробництва» (а.с.59).

Зважаючи на те, що відповідно до ст. 203
Податкового кодексу України граничним
днем сплати для ФГ «Кедр Ко» суми
податкового зобов'язання, визначеної
ним у поданій податковій декларації з
податку на додану вартість (скорочена)
за грудень 2011 року є 30.01.2012 року, а
фактично вказаний платіж було
здійснено позивачем 16.02.2012 року,
колегія суддів вважає, що позивачем
дійсно було перераховано узгоджену
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість на спеціальний
рахунок із затримкою у 17 календарних
днів.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 Податкового
кодексу України у разі якщо платник
податків не сплачує узгоджену суму
грошового зобов'язання та/або
авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах: при затримці до 30
календарних днів включно, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 10
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

Крім того, в ході розгляду справи в суді
першої інстанції позивачем не
заперечувався факт самостійного
визначення в податковій декларації №
від 20.01.2012 року суми податку на
додану вартість, яка у поточному
звітному періоді підлягає нарахуванню
та спрямовується на спеціальний
рахунок сільськогосподарського
підприємства (стаття 209 ПК України),
(позитивне значення) у розмірі 10117 грн.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції стосовно обґрунтованості
застосування до позивача штрафу у
розмірі 10 відсотків, а саме, у розмірі
505,12 грн., за затримку платежу по податку
на додану вартість.

В свою чергу, посилання позивача на те,
що наказом Міністерства фінансів
України №1492 від 25.11.2011 року
скасовується відповідальність
Фермерського господарства перед
податковим органом є необґрунтованим
та не приймається до уваги колегією
суддів.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, наказом Державної
податкової адміністрації України від
25.01.2011 № 41 «Про затвердження форм та
порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість», зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 16 лютого
2011 р. за № 197/18935, затверджено форму
податкової звітності з податку на
додану вартість, зокрема, податкової
декларації з податку на додану
вартість (скороченої).

При цьому, згідно п. 1 та п. 2 розділу XIII
вказаного Порядку у разі зміни форм
податкової звітності центральний
орган державної податкової служби,
який затвердив такі форми, зобов'язаний
оприлюднити нові форми звітності. До
визначення нових форм декларацій
(розрахунків), які набирають чинності
для складання звітності з податкового
періоду, що настає за податковим
періодом, у якому відбулося їх
оприлюднення, є чинними попередні
форми декларацій (розрахунків).

Даний Наказ втратив чинність на
підставі наказу Міністерства фінансів
України «Про затвердження форм та
Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість» від 25 листопада 2011
року № 1492, який набрав чинності з дня
його офіційного опублікування, а саме -
10.01.2012 року.

Таким чином, судом першої інстанції
вірно встановлено, що на момент
подання позивачем податкової
декларації з ПДВ (скороченої) за
грудень 2011 року діяла форма звітності,
визначена Наказом Державної
податкової адміністрації України від
25.01.2011 № 41, і саме за цією формою
позивачем і було подано вказану
податкову декларацію, в якій
самостійно відображені показники цієї
звітності.

При цьому, жодних уточнюючих
розрахунків до податкової декларації
позивачем не подавалось.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що позивачем
було порушено вимоги ст. 203 Податкового
кодексу України, у зв'язку з чим
податкове повідомлення-рішення від
14.11.2012 року № про застосування до
позивача штрафу у розмірі 10 відсотків
на суму 505,12 грн. винесено відповідачем
правомірно та скасуванню не підлягає.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, правильно по суті
вирішено справу, та постановлено
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
відповідно до ст. 200 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фермерського
господарства «Кедр-Ко» залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 16
травня 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: Бойко А.В.

Судді: Танасогло Т.М.

Яковлєв О.В.