Справа № 1304/278/12
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"28" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/80614/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Чумаченко Т.А.,Голяшкіна
О.В.,

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
дії та стягнення невиплаченої надбавки
до пенсії, за касаційною скаргою
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області (далі -
ГУПФ) на постанову Галицького
районного суду міста Львова від 6
квітня 2012 року і ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 22 листопада 2012 року -

встановив:

У січні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, у якому просив визнати
дії ГУПФ протиправними, зобов'язати
відповідача вчинити певні дії та
стягнути на його користь невиплачену
надбавку до пенсії.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що 27.09.2011 його було
звільнено з військової служби у запас
за пунктом «б» частини 6 (за станом
здоров'я), згідно статті 26 Закону
України «Про військовий обов'язок і
військову службу». Призначаючи йому
пенсію ГУПФ не врахувало всі складові
грошового забезпечення, яке він
отримував на час звільнення. Вказував,
що такими діями порушені його законні
права.

Постановою Галицького районного суду
міста Львова від 6 квітня 2012 року,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 22 листопада 2012 року, позов
задоволено. Визнано протиправними дії
ГУПФ щодо нарахування ОСОБА_4 пенсії,
виходячи із середньомісячної суми
додаткових видів грошового
забезпечення за 24 місяці перед
звільненням. Зобов'язано ГУПФ
перерахувати та виплатити ОСОБА_4
пенсію, виходячи із розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії в розмірах,
встановлених законодавством
відповідно до вимог частини 3 статті 43
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» з 29.09.2011 та виплатити недоплачену
різницю пенсії з урахуванням раніше
проведених сум.

У касаційній скарзі ГУПФ, посилаючись
на порушення судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить Вищий
адміністративний суд України
скасувати їх рішення та прийняти нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи, викладені у
касаційній скарзі, правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і правової оцінки обставин у справі у
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України), колегія суддів прийшла до
такого.

Встановлено, що 27.09.2011 наказом Міністра
оборони України № 1065 ОСОБА_4 було
звільнено з військової служби з посади
начальника відділу постачання
пально-мастильних матеріалів
Департаменту державних закупівель та
постачання матеріальних ресурсів
Міністерства оборони України.

29.09.2011 ОСОБА_4 було призначено пенсію
згідно Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» та розраховано її розмір
відповідно до пункту 7 постанови
Кабінету міністрів України № 393 «Про
порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей» з
наступних видів грошового
забезпечення:

- посадовий оклад - 1600,00 грн.;

- оклад за військове звання - 135,00 грн.;

- надбавка за вислугу років (40%) - 694,00
грн.;

- середньомісячна сума додаткових
видів грошового забезпечення за 24
місяці - 2452,85 грн., у тому числі надбавка
за роботу, яка передбачає доступ до
державної таємниці - 15%, надбавка за
виконання особливо важливих завдань -
90%, премія - 40%.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
апеляційний суд, виходив з наступного.

Призначаючи пенсію позивачу, ГУПФ
керувалося Законом України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб», який визначає умови, норми і
порядок пенсійного забезпечення
громадян України із числа осіб, які
перебували на військовій службі,
службі в органах внутрішніх справ, осіб
начальницького і рядового складу
Державної служби спеціального зв'язку
та захисту інформації України,
державній пожежній охороні, Державній
службі спеціального зв'язку та захисту
інформації України, органах і
підрозділах цивільного захисту,
податковій міліції чи Державній
кримінально-виконавчій службі України,
та деяких інших осіб, які мають право на
пенсію за цим Законом.

Відповідно до частини 3 статті 43 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб" у редакції Закону
від 04.04.2006 пенсії особам офіцерського
складу, прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам, які мають право на
пенсію за цим Законом, та членам їх
сімей обчислюються з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії в розмірах,
установлених законодавством.

Законом України «Про державний бюджет
України на 2008 рік» було внесено зміни у
статтю 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб». Згідно внесених змін пенсії
особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам, які мають право на
пенсію за цим Законом, та членам їх
сімей обчислюються з розміру грошового
забезпечення, враховуючи відповідні
оклади за посадою, військовим
(спеціальним) званням, процентну
надбавку за вислугу років, щомісячні
додаткові види грошового забезпечення
(надбавки, доплати, підвищення) та
премії в розмірах, установлених
законодавством, та у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 визнано такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними) положення пункту 29
розділу II Закону України від 28.12.2007 р.
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", яким було
внесено зміни до статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб».

Відповідно до частини 2 статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Отже, виходячи з приписів частини 2
статті 152 Конституції України зміни
внесені бюджетним законом до частини
3 статті 43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" втратили чинність з дати
ухвалення рішення Конституційним
Судом України та не підлягали
застосуванню на час призначення пенсії
позивачу.

Встановлено, що на час звільнення
ОСОБА_4 з посади діяла редакція частини
3 статті 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» від 4 квітня 2006 року.

Враховуючи викладене, суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли висновку
про наявність підстав для зобов'язання
відповідача здійснити позивачу
перерахунок розміру пенсії та
обчислення її, виходячи з розміру усіх
видів грошового забезпечення за
останньою штатною посадою перед
звільненням.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України також
погоджується з таким висновком судів
першої та апеляційної інстанцій і
доводи касаційної скарги його не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтею 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області залишити без задоволення, а
постанову Галицького районного суду
міста Львова від 6 квітня 2012 року і
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: