Справа № 2а-2714/11
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 р.
Справа № 123011/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та Міжгірської селищної
ради на постанову Міжгірського
районного суду Закарпатської області
від 23 серпня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Міжгірської селищної ради,
ОСОБА_1 про скасування рішення селищної
ради,-

В С Т А Н О
В И Л А:

07.07.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідачів про визнання недійсним
рішення 42 сесії 5 скликання №38 від
16.06.2010 року Міжгірської селищної ради,
на підставі якого ОСОБА_1 надано
земельну ділянку площею 0,01 га та про
визнання недійсним виданий йому же
Міжгірською селищною радою Державний
акт серії АЛ №849062 від 25.05.2011 року на
право власності на земельну ділянку,
яка приватизована позивачем згідно
Закону.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
07.09.1999 року же Міжгірська селищна рада
прийняла рішення про надання йому у
постійне користування земельну
ділянку площею 0,0149 га між АДРЕСА_4 та
АДРЕСА_1. На підставі цього рішення
11.10.2001 року йому видано Державний акт на
право постійного користування даною
ділянкою. Однак в червні 2011 року
випадкового дізнався, що на його
земельну ділянку селищна рада видала
ОСОБА_1 Державний акт на право
власності на землю площею 0,01 га для
будівництва індивідуальних гаражів.

Ухвалою Міжгірського районного суду
Закарпатської області від 23 серпня 2011
року закрито провадження в справі щодо
вимог ОСОБА_2 про визнання недійсним
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ №849062 від
25.05.2011 року виданого ОСОБА_1 Міжгірської
селищної ради та визнання за ОСОБА_2
законною земельну ділянку площею 0,0149
га, що знаходиться АДРЕСА_1, оскільки
дані вимоги не належать розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Постановою Міжгірського районного
суду Закарпатської області від 23
серпня 2011 року визнано протиправним і
скасовано рішення 42 сесії 5-го
скликання №38 від 16.06.2010 року
Міжгірської селищної ради, на підставі
якого було надано у власність ОСОБА_1
земельну ділянку площею 0,0100 га по
АДРЕСА_1, для будівництва
індивідуальних гаражів.

Відповідач, ОСОБА_1, постанову оскаржив,
не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що згідно із правовстановлюючих
документів на земельні ділянки, як
позивача, так і відповідача вбачається,
що належні їм земельні ділянки
розташовані на різних вулицях, однак
суд першої інстанції прийшов до
висновку про те, що земельна ділянка,
яка знаходиться у користуванні
позивача, і земельна ділянка, яка
знаходиться у власності відповідача, є
одною і тою самою земельною ділянкою.

Відповідач, Міжгірська селищна рада,
постанову оскаржила, не погодившись із
зазначеним судовим рішенням, подала
апеляційну скаргу, зазначивши, що
оскаржувана постанова винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та є незаконною,
просить оскаржувану постанову
скасувати та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що земельні ділянки позивача і
співвідповідача фактично надані в
різних місцях, що підтверджується
копіями рішень та державних актів,
наявних у матеріалах справи.

Особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про місце та час розгляду
справи, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з п.2 ч.1
ст. 197 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційних скарг, вважає за
необхідне їх відхилити з наступних
підстав.

Визнаючи протиправним і скасовуючи
рішення 42 сесії 5-го скликання №38 від
16.06.2010 року Міжгірської селищної ради
суд першої інстанції виходив з того, що
Міжгірська селищна рада прийняла
рішення і видала Державний акт ОСОБА_1
на земельну ділянку, яка вже
знаходиться у законному користуванні
позивача

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності;

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що 11.10.2001 року
позивач отримав Державний акт на право
постійного користування землею серії
1-ЗК №005498 на підставі рішення
Міжгірської селищної ради від 07.09.1999
року про надання йому у постійне
користування земельну ділянку площею
0,0149 га АДРЕСА_1.

16.06.2010 року Міжгірська селищна рада на 42
сесії 5 скликання прийняла рішення №38,
згідно якого передала ОСОБА_1 у
власність земельну ділянку площею 0,01
га для будівництва індивідуальних
гаражів по АДРЕСА_1. На основі цього
рішення ОСОБА_1 видано Державний акт на
право власності на земельну дільнку
площею 0,0100 га серії ЯЛ №849062.

29.07.2011 року за №03-01-10/7404 судом першої
інстанції було надіслано Начальнику
відділу Держкомзему в Міжгірському
районі запит про надання висновку у
справі №2а-2714/2011 з такого питання: чи
про одну й ту ж земельну йде спір між
ОСОБА_2 і ОСОБА_1 мешканця АДРЕСА_3. (а.с.18)

Згідно листа відділу Держкомзему в
Міжгірському районі від 15.08.2011 року
№01-12/1728 встановлено, що на земельну
ділянку по АДРЕСА_1 виготовлено
державний акт на право постійного
користування землею І-ЗК №005498 від
11.10.2001 року для під`їздної дорого до
житлового будинку по вул..Локоти, який
зареєстровано в Книзі записів
державних актів на право постійного
користування землею за №1156 та видано
на громадянина ОСОБА_2 На ту ж земельну
ділянку на громадянина ОСОБА_1
виготовлено державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№849062 від 25.05.2011 року для будівництва
індивідуальних гаражів, який
зареєстровано в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №00258.
Встановлено, що земельна ділянка про
яку йде спір між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
знаходиться в АДРЕСА_1 та накладається
одна на одну площею 0,0068 га. (схема
додана а.с.19, 20)

Керуючись вищенаведеним колегія
суддів вважає, що Державний акт
позивача та рішення селищної ради на
підставі якого видано Державний акт не
змінені, не відмінені і не скасовані
тобто є чинними і законними, а тому
оскаржуваним рішенням порушено права
належного землекористувача ОСОБА_2

За таких обставин справи колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм у оскаржуваному судовому
рішенні належну правову оцінку, відтак
подана апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційних скарг не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та
Міжгірської селищної ради залишити без
задоволення, а постанову Міжгірського
районного суду Закарпатської області
від 23 серпня 2011 року у справі №2-а-2714/11 -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І.Довга

І.І.Запотічний