Справа № 804/4766/14
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
30 квітня 2014 р. Справа № 804/4766/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В. при
секретаріНовченко Є.Ю. за участю:
представника позивача Осипова О.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Балтійська торгівельна компанія» до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування рішення та зобов'язання
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Балтійська
торгівельна компанія» звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування рішення та зобов'язання
В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що ТОВ «Балтійська
торгівельна компанія» на момент
подання податкової декларації не було
позбавлене статусу платника податку на
додану вартість, що свідчить про
незаконність оскаржуваного рішення
відповідача, яким звітність з податку
на додану вартість не визнано
податковою з підстави анулювання
реєстрації платника ПДВ, оскільки
рішення відповідача про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість було скасоване судовим
рішенням, яке набрало законної сили.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив задовольнити позов у повному
обсязі.

Відповідач у судове засідання не
прибув, про дату, час, та місце судового
засідання був повідомлений належним
чином, заяв та клопотань не надав,
причини неявки суду не повідомив, у
зв'язку з чим судом було ухвалено
проводити розгляд справи без участі
представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши наявні документи
і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне.

06.02.2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Балтійська
торгівельна компанія» направило
поштою декларацію з податку на додану
вартість за січень 2014 року, яку
отримано Державною податковою
інспекцією у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська 08.02.2014 року, про що
свідчить підпис уповноваженої особи на
повідомленні про вручення поштового
відправлення.

10.02.2014 року відповідачем прийнято
рішення №4529/10/04-63-18-03 про невизнання
податковою звітністю декларації з
податку на додану вартість за січень 2014
року у зв'язку з тим, що товариство з
обмеженою відповідальністю
«Балтійська торгівельна компанія»
відсутнє у реєстрі платників податку
на додану вартість.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Згідно з підпунктом 16.1.3 пункту 16.1
статті 16 Податкового кодексу України
платник податків зобов'язаний подавати
до контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків і
зборів.

За приписами пункту 46.1 статті 46
Податкового кодексу України податкова
декларація - це документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пункту 180.1. статті 180
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платником податку на
додану вартість, зокрема, є: будь-яка
особа, що провадить або планує
провадити господарську діяльність і
реєструється за своїм добровільним
рішенням як платник податку у порядку,
визначеному статтею 183 цього розділу;
будь-яка особа, що зареєстрована або
підлягає реєстрації як платник
податку.

У відповідності до пункту 49.8 статті 49
Податкового кодексу України прийняття
податкової декларації є обов'язком
органу державної податкової служби.
Під час прийняття податкової
декларації уповноважена посадова
особа органу державної податкової
служби, в якому перебуває на обліку
платник податків, зобов'язана
перевірити наявність та достовірність
заповнення всіх обов'язкових
реквізитів, передбачених пунктами 48.3
та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші
показники, зазначені в податковій
декларації платника податків, до її
прийняття перевірці не підлягають.

За змістом абзацу першого пункту 49.9
статті 49 Податкового кодексу України
за умови дотримання платником податків
вимог цієї статті посадова особа
органу державної податкової служби, в
якому перебуває на обліку платник
податків, зобов'язана зареєструвати
податкову декларацію платника датою її
фактичного отримання органом
державної податкової служби.

В силу приписів пункту 49.11 цієї ж статті
Податкового Кодексу у разі подання
платником податків до органу державної
податкової служби податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу, такий орган державної
податкової служби зобов'язаний надати
такому платнику податків письмове
повідомлення про відмову у прийнятті
його податкової декларації із
зазначенням причин такої відмови.

Пунктом 48.4 статті 48 Податкового
кодексу України передбачено, що у
окремих випадках, коли це відповідає
сутності податку або збору та є
необхідним для його адміністрування,
форма податкової декларації додатково
може містити такі обов'язкові
реквізити: відмітка про звітування за
спеціальним режимом; код виду
економічної діяльності (КВЕД); код
органу місцевого самоврядування за
КОАТУУ; індивідуальний податковий
номер згідно з даними реєстру
платників податку на додану вартість
за звітний (податковий) період.

Як вбачається з матеріалів справи,
невизнання відповідачем податковою
звітністю поданої позивачем
декларації з податку на додану
вартість за січень 2014 року викликано
тим, що позивача виключено з реєстру
платників податку на підставі рішення
ДПІ у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська від 13.09.2011 року №879/290.

Судом встановлено, що Постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 16.10.2012 року
по справі №2а/0470/1402/12, залишеною без
змін ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 05.09.2013 року, позовні вимоги
товариства з обмеженою
відповідальністю «Балтійська
торгівельна компанія» було задоволено
частково, а саме: скасовано рішення
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
від 13.09.2011 року за №879/290 про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість товариства з обмеженою
відповідальністю «Балтійська
торгівельна компанія» (,
м.Дніпропетровськ, узвіз Лоцманський,
буд. 12-А); поновлено товариство з
обмеженою відповідальністю
«Балтійська торгівельна компанія» (, м.Дніпропетровськ, узвіз
Лоцманський, буд. 12-А) у Реєстрі
платників податку на додану вартість.

Стаття 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлює, що
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Таким чином, у зв'язку з набранням
чинності рішенням суду, обставина, яка
зумовлює невизнання податковою
звітністю поданої позивачем
декларації з податку на додану
вартість, відсутня.

Досліджена судом декларація за січень
2014 року з додатками оформлена у
відповідності до приписів чинного
законодавства, містить обов'язкові
реквізити, підписи уповноважених осіб
та печатку підприємства.

Відповідно до пункту 49.13.статті 49
Податкового кодексу України у разі,
якщо в установленому законодавством
порядку буде встановлено факт
неправомірної відмови органом
державної податкової служби (посадовою
особою) у прийнятті податкової
декларації, остання вважається
прийнятою у день її фактичного
отримання органом державної
податкової служби.

Таким чином, суд вважає за необхідне
зобов'язати відповідача прийняти
податкову декларацію товариства з
обмеженою відповідальністю
«Балтійська торгівельна компанія» з
податку на додану вартість за січень 2014
року датою її фактичного отримання,
тобто 08.02.2014 року.

Позовні вимоги в частині зобов'язання
відповідача відобразити показники
(дані) податкової декларації з податку
на додану вартість за січень 2014 року з
додатками в електронних базах даних
податкової звітності, у тому числі в
картці особового рахунку товариства з
обмеженою відповідальністю
«Балтійська торгівельна компанія», суд
вважає обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню з огляду на
наступне.

Згідно пункту 1 розділу 2 Порядку
ведення органами міністерства доходів
і зборів України оперативного обліку
податків, зборів, митних платежів,
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, інших
платежів, які сплачуються під час
митного оформлення товарів,
затвердженого Наказом Міністерства
доходів

і зборів України 05.12.2013 року №765 та
зареєстрованого в Міністерстві

юстиції України 4 лютого 2014 року за №
217/24994, з метою обліку нарахованих і
сплачених сум податків, зборів, митних
платежів, єдиного внеску
територіальними органами Міндоходів
відкриваються інтегровані картки
платників за кожним платником та
кожним видом платежу, які повинні
сплачуватися платниками, а для обліку
сум передоплати - за кожним платником.

У відповідності до пункту 11 розділу 2
вказаного Порядку форми інтегрованих
карток платника мають лицьовий та
зворотний боки. Зворотний бік
інтегрованої картки відображає стан
розрахунків платника (суми
нарахованого та сплаченого платежів,
пені, штрафних (фінансових) санкцій,
процентів за користування
розстроченням (відстроченням) грошових
зобов'язань (податкового боргу), суми
податкового боргу, недоїмки із сплати
єдиного внеску, надміру та/або
помилково сплачені, заявлені до
відшкодування тощо) за податками,
зборами, єдиним внеском, митними
платежами, операції, що проводяться з
коштами передоплати. На лицьовому боці
інтегрованої картки відображається
додаткова інформація щодо стану
розрахунків платника за податками,
зборами, єдиним внеском, митними
платежами та передоплатою.

Пунктом 4 розділу ІІІ Порядку
визначено, що нарахування податків,
зборів та сум єдиного внеску в
інтегрованій картці платника
здійснюються відповідно до звітності,
що подається платником до
територіального органу Міндоходів, а
також митних та інших платежів - на
підставі оформленої митної декларації.
Нарахування узгоджених сум грошових
зобов'язань за податками, зборами,
митними платежами та сум єдиного
внеску, нарахованих до сплати, в
інтегрованій картці платника
здійснюється датою граничного строку
сплати таких нарахувань.

Таким чином, наслідком подачі
податкової звітності платником
податків з урахуванням її
відповідності всім обов'язковим
вимогам до такої звітності, належного
підписання відповідними посадовими
особами є відображення в інтегрованій
картці платника податків відповідних
податкових зобов'язань, задекларованих
у поданій звітності.

Відповідно до статті 267 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, який ухвалив судове рішення в
адміністративній справі, має право
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку, що відповідачем не
доведено правомірність своїх дій та їх
відповідність нормам діючого
законодавства України, у зв'язку з чим
адміністративний позов підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд керується вимогами
частини 1 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якими, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.
Виходячи з цього, сплачений позивачем
судовий збір у розмірі 73,08 грн. підлягає
компенсації з Державного бюджету
України.

Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю
«Балтійська торгівельна компанія» до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування рішення та зобов'язання
вчинити дії - задовольнити у повному
обсязі.

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
невизнання податковою декларації
товариства з обмеженою
відповідальністю «Балтійська
торгівельна компанія» з податку на
додану вартість за січень 2014 року.

Скасувати рішення Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області №4529/10/04-63-18-03
від 10.02.2014 року про невизнання
податковою декларації товариства з
обмеженою відповідальністю
«Балтійська торгівельна компанія» з
податку на додану вартість за січень 2014
року.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області прийняти
податкову декларацію товариства з
обмеженою відповідальністю
«Балтійська торгівельна компанія» з
податку на додану вартість за січень 2014
року з додатками датою її фактичного
отримання - 08.02.2014 року.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області відобразити
показники (дані) податкової декларації
товариства з обмеженою
відповідальністю «Балтійська
торгівельна компанія» з податку на
додану вартість за січень 2014 року з
додатками в електронних базах даних
податкової звітності, у тому числі в
картці особового рахунку товариства з
обмеженою відповідальністю
«Балтійська торгівельна компанія».

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області у
десятиденний строк з дня отримання
судового рішення у даній справі, яке
набрало законної сили, подати звіт про
виконання судового рішення у даній
справі.

Присудити з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Балтійська
торгівельна компанія» судові витрати у
розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні
вісім копійок).

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у
порядку та у строки, встановлені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст постанови складено 05
травня 2014 року.

Суддя В.В. Степаненко