Справа № 825/4128/13-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Падій В.В.
Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 травня 2014 року м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючої-судді:
Желтобрюх І.Л.,

суддів:
Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі:
Оліщук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Ніжинського
міськрайонного управління юстиції
Чернігівської області Юрченко Ірини
Миколаївни на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Ніжинської міської ради до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції Чернігівської області Юрченко
Ірини Миколаївни, третя особа без
самостійних вимог на предмет спору, -
Публічне акціонерне товариство
«Ніжинський механічний завод», - про
визнання протиправними реєстрації,
рішень, їх скасування та зобов'язання
вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Ніжинська міська рада звернулась до
Чернігівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції Чернігівської області Юрченко
Ірини Миколаївни, де третя особа без
самостійних вимог на предмет спору, -
Публічне акціонерне товариство
«Ніжинський механічний завод», та
просила визнати протиправною
реєстрацію відповідачем 13/20 часток
об'єкта нерухомого майна, - «Дитячий
садок» за адресою: м.Ніжин, вул.
Гончарна, 19-А, за ПАТ «Ніжинський
механічний завод»; скасувати дане
рішення про реєстрацію та зобов'язати
державного реєстратора виключити цей
запис з Державного реєстру прав на
нерухоме майно; визнати протиправним
та скасувати рішення відповідача про
відмову у державній реєстрації права
комунальної власності за
територіальною громадою в особі
Ніжинської міської ради 13/20 часток
цього об'єкта нерухомого майна та
зобов'язати державного реєстратора
зареєструвати їх за територіальною
громадою в особі Ніжинської міської
ради на праві комунальної власності.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року позовні вимоги задоволено
частково: визнано протиправними та
скасовано рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Ніжинського
міськрайонного управління юстиції
Чернігівської області Юрченко Ірини
Миколаївни від 06.02.2013 №267206 про
реєстрацію 13/20 часток об'єкта
нерухомого майна «Дитячий садок» за
адресою: м. Ніжин, вул. Гончарна, 19-А, за
ПАТ «Ніжинський механічний завод», та
від 29.03.2013 №1253677 про відмову у державній
реєстрації права власності на
вищевказану частку цього об'єкту
нерухомого майна за територіальною
громадою в особі Ніжинської міської
ради; зобов'язано відповідача
виключити запис про реєстрацію 13/20
такого об'єкта нерухомого майна за ПАТ
«Ніжинський механічний завод» з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та повторно розглянути
заяву Ніжинської міської ради про
реєстрацію права власності на вказану
частку об'єкта нерухомості за
територіальною громадою в особі
Ніжинської міської ради. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням відповідачка, - державний
реєстратор прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Ніжинського
міськрайонного управління юстиції
Чернігівської області Юрченко Ірина
Миколаївна, - подала апеляційну скаргу,
в якій просила постанову суду першої
інстанції скасувати як таку, що
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі. В обґрунтування вимог
апеляційної скарги посилається на те,
що приймаючи оскаржувані рішення вона
діяла на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, які з'явилися у судове
засідання, вивчивши матеріали справи,
дослідивши й проаналізувавши доводи
апеляційної скарги і докази на їх
підтвердження, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
Міський голова м. Ніжина Приходько М.В.
28.01.2013 та 06.03.2013 звертався до
Реєстраційної служби Ніжинського
міськрайонного управління юстиції
Чернігівської області із заявами про
державну реєстрацію права власності
за територіальною громадою в особі
Ніжинської міської ради на нежитлове
приміщення за адресою: м. Ніжин,
Гончарна 19-А.

10 Січня 2013 року Реєстраційне
управління Ніжинського міськрайонного
управління юстиції своїм листом №03.1-
7/15 повідомило заявника про
невідповідність поданих документів.

06 Лютого 2013 року відповідачем було
винесено рішення №267206 про державну
реєстрацію права власності на 13/20
частки нежитлового приміщення за
адресою: м. Ніжин, Гончарна 19-А, за
Публічним акціонерним товариством
«Ніжинський механічний завод».

29 Березня 2013 року державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Ніжинського
міськрайонного управління юстиції
Чернігівської області Юрченко Іриною
Миколаївною було винесено рішення про
відмову Ніжинській міській раді у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень щодо вищеозначених часток
об'єкта нерухомого майна на підставі
того, що подані документи не
відповідають вимогам законодавства та
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Частково задовольняючи
адміністративний позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачем було неповно
встановлено обставини при розгляді
заяви третьої особи про реєстрацію
права власності, не здійснено дій,
визначених чинним законодавством, не
враховано при вирішенні даного питання
факту знаходження даного об'єкту в
Реєстрі нерухомого майна
територіальної громади міста Ніжина,
затвердженого рішенням Ніжинської
міської ради від 19.05.2010, - що призвело, на
думку суду, до передчасного винесення
оскаржуваного рішення, - а тому дійшов
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог в частині визнання
протиправним та скасування рішення
відповідача від 06.02.2013 №267206, та
виключення запису з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію 13/20 об'єкта нерухомого майна
«Дитячий садок» за ПАТ «Ніжинський
механічний завод»; визнання
протиправним та скасування рішення
державного реєстратора про відмову у
державній реєстрації права
комунальної власності за
територіальною громадою в особі
Ніжинської міської ради 13/20 частки
вищевказаного об'єкта нерухомого
майна.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
виходить з такого:

Особливості державної реєстрації прав
на нерухоме майно та їх обтяжень
визначені Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» та
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 22 червня 2011 року
№703.

Згідно ст.2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст.4 вищезазначеного
Закону обов'язковій державній
реєстрації підлягають речові права та
обтяження на нерухоме майно, розміщене
на території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: право власності на нерухоме
майно; право володіння; право
користування (сервітут); право
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій); право
господарського відання; право
оперативного управління; право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки; право
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; іпотека; довірче
управління майном; інші речові права
відповідно до закону; податкова
застава, предметом якої є нерухоме
майно, та інші обтяження.

Згідно ч.1 ст.15 вищезазначеного Закону
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:
прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; внесення записів до
Державного реєстру прав; видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

У відповідності до ч.1 ст.19 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» державна реєстрація прав
проводиться на підставі: договорів,
укладених у порядку, встановленому
законом; свідоцтв про право власності
на нерухоме майно, виданих відповідно
до вимог цього Закону; свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; рішень
судів, що набрали законної сили; інших
документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Згідно ч.2 ст.15 вищезазначеного Закону
перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державний реєстратор під час розгляду
поданих для проведення реєстрації
документів встановлює відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями, зокрема: відповідність
відомостей про нерухоме майно, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах. За результатами такої
перевірки орган державної реєстрації
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, про
відмову в державній реєстрації, про її
зупинення, внесення змін до Державного
реєстру прав тощо (ст.ст. 8, 9 Закону).

Відповідно до п.5 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №703 від 22
червня 2011 року, документи, що подаються
для проведення державної реєстрації
прав, взяття на облік безхазяйного
нерухомого майна, повинні відповідати
вимогам, що встановлені законом, цим
Порядком та іншими
нормативно-правовими актами.

Згідно п.10 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, заявник разом із заявою про
державну реєстрацію подає органові
державної реєстрації прав, нотаріусові
необхідні для такої реєстрації
документи, визначені цим Порядком, їх
копії, документ, що підтверджує
внесення плати за надання витягу з
Державного реєстру прав, та документ
про сплату державного мита.

Згідно п.п.16, 23 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №703 від 22
червня 2011 року, за результатами
розгляду заяви про державну реєстрацію
та документів, необхідних для її
проведення, державний реєстратор
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
рішення про відмову у такій реєстрації.
Державний реєстратор приймає рішення
про відмову в державній реєстрації
прав та їх обтяжень виключно за
наявності підстав для відмови в
державній реєстрації прав, що
визначені у Законі України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Однією з підстав для відмови в
державній реєстрації права, згідно
пункту 4 частини 1 статті 24 названого
Закону, є подання документів, які не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою для відмови позивачу у
державній реєстрації прав на об'єкт
нерухомого майна «Дитячий садок» за
адресою м. Ніжин, вул. Гончарна, 19-А,
зазначено невідповідність поданих
документів вимогам, встановленим
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень.

Фактичною підставою для відмови у
реєстрації стало рішення
відповідача від 06.02.2013 №267206 про
державну реєстрацію права власності на
13/20 частки нежитлового приміщення за
адресою: м. Ніжин, Гончарна 19-А за
Публічним акціонерним товариством
«Ніжинський механічний завод».

Відповідно до п. 27 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень такими документами, є:
укладений в установленому законом
порядку договір, предметом якого є
нерухоме майно, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, або
речове право на нерухоме майно, чи його
дублікат; свідоцтво про право
власності на частку в спільному майні
подружжя в разі смерті одного з
подружжя, видане нотаріусом або
консульською установою України, чи
його дублікат; свідоцтво про право на
спадщину, видане нотаріусом або
консульською установою України, чи
його дублікат; свідоцтво про придбання
майна з прилюдних торгів (аукціонів) та
свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів (аукціонів), якщо
прилюдні торги (аукціони) не відбулися,
видані нотаріусом, чи їх дублікати;
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане державним
реєстратором відповідно до цього
Порядку; свідоцтво про право власності,
видане органом приватизації наймачам
житлових приміщень у державному та
комунальному житловому фонді;
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане органом
місцевого самоврядування або місцевою
держадміністрацією до набрання
чинності цим Порядком; рішення про
закріплення нерухомого майна на праві
оперативного управління чи
господарського відання, прийняте
власником нерухомого майна чи особою,
уповноваженою управляти таким майном;
державний акт на право власності на
земельну ділянку або на право
постійного користування земельною
ділянкою; рішення суду, що набрало
законної сили, щодо права власності та
інших речових прав на нерухоме майно;
ухвала суду про затвердження (визнання)
мирової угоди; заповіт, яким
встановлено сервітут на нерухоме
майно; закон, яким встановлено сервітут
на нерухоме майно; рішення
уповноваженого законом органу
державної влади про повернення об'єкта
нерухомого майна релігійній
організації; рішення власника майна,
уповноваженого ним органу про передачу
об'єкта нерухомого майна з державної у
комунальну власність чи з комунальної
у державну власність або з приватної у
державну чи комунальну власність; інші
документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

Судом встановлено, що відповідно до
Свідоцтва про право власності від
06.02.2013 №329892 спірне нежитлове
приміщення зареєстроване за ПАТ
«Ніжинський механічний завод». На час
розгляду справи це свідоцтво не
змінене і не скасоване.

Рішення Ніжинської міської ради
від 19.05.2010, яким нежитлове приміщення за
адресою: м. Ніжин, Гончарна 19-А, включено
до Реєстру нерухомого майна
територіальної громади міста Ніжина,
теж не змінює і не скасовує дію такого
свідоцтва.

В ході судового розгляду справи судом
першої інстанції, представник третьої
особи без самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача, -
Публічного акціонерного товариства
«Ніжинський механічний завод», -
пояснив, що передача приміщення
дитячого садочку на баланс
комунального господарства повинна
була відбуватися за умови компенсації
вартості дитячого садку. Оскільки така
умова Ніжинською міською радою
протягом тривалого часу виконана не
була, Товариство звернулось до
державного реєстратора із заявою про
реєстрацію права власності на 13/20
частки нежитлового приміщення за
адресою: м. Ніжин, Гончарна 19-А, за ним,
внаслідок чого, 06.02.2013 відповідачем
було прийнято рішення про державну
реєстрацію права власності на 13/20
частки нежитлового приміщення за
адресою: м. Ніжин, Гончарна 19-А за
Публічним акціонерним товариством
«Ніжинський механічний завод».

Тобто, на час звернення Ніжинської
міської ради із заявою від 06.03.2013 року
про державну реєстрацію на 13/20 частки
нежитлового приміщення за адресою: м.
Ніжин, Гончарна 19-А, в Державному
реєстрі, право власності на
вищеозначене приміщення було
зареєстроване за Публічним
акціонерним товариством «Ніжинський
механічний завод», спір про право між
яким та позивачем в установленому
порядку не вирішений.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» до
Державного реєстру прав вноситься
запис про скасування державної
реєстрації прав у разі скасування на
підставі рішення суду рішення про
державну реєстрацію прав.

Проведена за Публічним акціонерним
товариством «Ніжинський механічний
завод» державна реєстрація в
установленому законодавством порядку
не була скасована.

Пунктами 2, 3 ст. 3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
визначено, що права на нерухоме майно
та їх обтяження, які підлягають
державній реєстрації відповідно до
цього Закону, виникають з моменту такої
реєстрації. При цьому, Держава гарантує
достовірність зареєстрованих прав на
нерухоме майно та їх обтяжень.

Таким чином, за відсутності
правовстановлюючих документів та за
наявності нескасованої державної
реєстрації права власності н спірний
об'єкт нерухомого майна за Публічним
акціонерним товариством «Ніжинський
механічний завод», суд першої
інстанції дійшов передчасного
висновку про допущення державним
реєстратором порушень норм чинного
законодавства та про наявність в
Ніжинської міської ради права
власності на такий об'єкт нерухомості.

При цьому, вирішуючи позовну вимогу про
скасування рішення державного
реєстратора про реєстрацію права
власності на спірний об'єкт нерухомого
майна від 06.02.2013 №267206, суд першої
інстанції фактично вирішив спір про
право, що є грубим порушенням норм
процесуального права та основних
принципів здійснення судочинства.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на те, що відповідно до ч.1 ст.2 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Листом Вищого адміністративного суду
України від 01.06.2010 №781/11/13-10
поінформовано, що індивідуальні акти
стосуються конкретних осіб та
відносин, що складаються між ними.
Головною рисою таких актів є їхня
конкретність, а саме: чітке
формулювання конкретних юридичних
волевиявлень суб'єктами
адміністративного права, які видають
такі акти; розв'язання за їх допомогою
конкретних, а саме індивідуальних
справ або питань, що виникають у сфері
державного управління; чітка
визначеність адресата - конкретної
особи або осіб; виникнення конкретних
адміністративно-правових відносин,
обумовлених цими актами. Індивідуальні
акти можуть бути оскаржені лише
особами, безпосередні права, свободи чи
охоронювані законом інтереси яких
такими актами порушень

Таким чином, під час розгляду справи
суд повинен встановити, чи має місце
порушення прав позивача, а позивачу при
зверненні до суду із позовом до
суб'єкта владних повноважень в порядку
адміністративного судочинства слід
довести попереднє виникнення між
сторонами у справі публічно-правових
відносин та порушення своїх прав.

В даному випадку позивач не є особою,
якій належить право вимоги скасування
державної реєстрації 13/20 часток об'єкта
нерухомого майна, - «Дитячий садок» за
адресою: м. Ніжин, вул. Гончарна, 19-А, за
ПАТ «Ніжинський механічний завод», що є
підставою для відмови у задоволенні
такого позову в цій частині, оскільки
права, свободи чи інтереси цієї особи у
сфері публічно-правових відносин не
порушено.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції Чернігівської області
Юрченко І.М. від 29 березня 2013 року про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень №1253677, яким позивачу на
підставі ст.24 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
відмовлено у державній реєстрації
права власності на 13/20 частки
нежитлового приміщення за адресою: м.
Ніжин, Гончарна 19-А, у зв'язку з тим, що
заявлене право не підлягає державній
реєстрації, є правомірним, прийнятим
відповідачем на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
чинним законодавством.

Таким чином, висновки суду першої
інстанції не відповідають обставинам
справи, оскаржуване рішення ухвалено з
порушенням норм матеріального права, а
тому, у відповідності до ст.202 КАС
України, - підлягає скасуванню з
ухваленням нового судового

рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.ст.160, 167, 195, 198, 202, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Ніжинського
міськрайонного управління юстиції
Чернігівської області Юрченко Ірини
Миколаївни задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року скасувати.

Ніжинській міській раді в задоволенні
адміністративного позову до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції Чернігівської області Юрченко
Ірини Миколаївни, де третя особа без
самостійних вимог на предмет спору, -
Публічне акціонерне товариство
«Ніжинський механічний завод» про
визнання протиправними реєстрації,
рішень, їх скасування та зобов'язання
вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду.

Головуюча:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 27
травня 2014 року.

Головуючий суддя

Желтобрюх І.Л.

Судді:

Мамчур Я.С

Шостак О.О.