Справа № 826/5867/13-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5867/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Григорович
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

при секретарі судового засідання
Нечай Ю.О.

за участю:

представника позивача
Степанця С.М.

представника відповідача
Катамай Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Шевченківському районі м. Києва на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 16 липня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Комунального підприємства виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) "Київкомунсервіс" до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва про
скасування податкового повідомлення -
рішення № від 17.12.2012 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва
Державної податкової служби, в якому
просив скасувати податкове
повідомлення-рішення від 17.12.2012 року
№.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16 липня 2013 року позов задоволено
частково.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва ДПС від
17.12.2012 № в частині основного
платежу в сумі 54733грн., штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 13683,25грн.,
всього в сумі 68416,25грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив його скасувати та ухвалити нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити повністю.

В судове засідання з'явився
представник відповідача, апеляційну
скаргу підтримав та просив її
задовольнити з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Представник позивача до суду з'явився,
проти апеляційної скарги заперечував
та просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, постанова
суду - скасуванню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
відповідачем було проведено планову
перевірку Комунального підприємства
виконавчого органу Київради Київської
міської державної адміністрації
«Київкомунсервіс» з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.07.2009 року по 30.06.2012 року,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2009 року по 30.06.2012 року, за
результатами якої складено акт
№2004/22-90-33745659 від 29.11.2012 року.

Враховуючи встановлені податковим
органом в ході проведення перевірки
порушення позивачем вимог податкового
законодавства, зокрема, п.5.3.9 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення від
17.12.2012 року №, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем «податок на прибуток» на
загальну суму 74146,25грн., в т.ч. за
основним платежем в сумі 59317грн.,
штрафними (фінансовими) санкціями в
сумі 14829,25грн.

Так, зі змісту акту перевірки слідує, що
відповідач вважає неправомірним
формування позивачем у перевіряємий
період валових витрат по операціям з
ТОВ «С.Дж.Р.Груп», ПП «Сігма Сервіс», ТОВ
«Преображеніє», ТОВ «Лоу Консалт», з
огляду на відсутність у вказаних
контрагентів позивача управлінського
та технічного персоналу, основних
засобів, складських приміщень, що, на
думку ДПІ, є належним доказом
неможливості виконання господарських
зобов'язань між сторонами. Також
зазначено, що ТОВ «С.Дж.Р.Груп» визнано
банкрутом, по ПП «Сігма Сервіс» триває
процедура припинення, ТОВ
«Преображеніє» припинено як юридичну
особу, а ТОВ «Лоу Консалт» має стан
платника 8-внесено до ЄДР запис про
відсутність за місцезнаходженням.

За результатами адміністративного
оскарження вказаного ППР, рішеннями
ДПС у місті Києві та ДПС України його
залишено без змін, а скарги - без
задоволення.

Вважаючи, що податкове
повідомлення-рішення прийнято
відповідачем незаконно та
необґрунтовано, позивач звернувся до
суду з позовом про його скасування.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про часткове задоволення позову, при
цьому виходив з того, що наявними в
матеріалах справи документами
підтверджується правомірність
формування КП «Київкомунсервіс»
витрат по взаємовідносинах з ТОВ
«С.Дж.Р.Груп» та ТОВ «Преображеніє» за 4
кв.2009 та 1кв.2010 в загальній сумі 163935грн.
Разом з тим, суд погодився з висновком
податкового органу щодо
неправомірного віднесення до валових
витрат коштів КП «Київкомунсервіс» в
сумі 18333грн. за 4 кв.2010 по
взаємовідносинам з ТОВ «Лоу Консалт»,
оскільки позивачем не доведено зв'язку
витрат на інформаційно-консультаційні
послуги з основною діяльністю КП
«Київкомунсервіс». Таким чином, суд
дійшов висновку про необхідність
визнання податкового
повідомлення-рішення № від 17.12.2012
протиправним та таким, що підлягає
скасуванню частково.

Відповідач з таким висновком суду не
погодився, апеляційну скаргу мотивував
обставинами, викладеними в акті
перевірки, щодо порушення позивачем
вимог податкового законодавства,
зокрема посилався на неправомірність
формування позивачем у перевіряємий
період валових витрат по операціям з
ТОВ «С.Дж.Р.Груп», ПП «Сігма Сервіс», ТОВ
«Преображеніє», ТОВ «Лоу Консалт», з
огляду на відсутність у вказаних
контрагентів позивача управлінського
та технічного персоналу, основних
засобів, складських приміщень, що, на
думку ДПІ, є належним доказом
неможливості виконання господарських
зобов'язань між сторонами. Також
зазначено, що ТОВ «С.Дж.Р.Груп» визнано
банкрутом, по ПП «Сігма Сервіс» триває
процедура припинення, ТОВ
«Преображеніє» припинено як юридичну
особу, а ТОВ «Лоу Консалт» має стан
платника 8-внесено до ЄДР запис про
відсутність за місцезнаходженням.

Позивачем подано заперечення на
апеляційну скаргу ДПІ, в яких просив
залишити її без задоволення, а
оскаржувану постанову суду - без змін,
так як, на його думку, рішення суду
першої інстанції є законним та
обґрунтованим.

Надаючи правову оцінку висновкам суду
першої інстанції, доводам апеляційної
скарги, виходячи з наявних у справі
матеріалів, колегія суддів зазначає
наступне.

Так, в силу приписів п. 2.1. ст. 2 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" Платниками податку є: з
числа резидентів - суб'єкти
господарської діяльності, бюджетні,
громадські та інші підприємства,
установи та організації, які
здійснюють діяльність, спрямовану на
отримання прибутку як на території
України, так і за її межами.

Об'єктом оподаткування є прибуток, який
визначається шляхом зменшення суми
скоригованого валового доходу
звітного періоду, визначеного згідно з
пунктом 4.3 цього Закону на: суму валових
витрат платника податку, визначених
статтею 5 цього Закону; суму
амортизаційних відрахувань,
нарахованих згідно із статтями 8 і 9
цього Закону.

Пунктом 5.1 ст. 5 Закону визначено, що
валовими витратами виробництва та
обігу (далі - валові витрати) є сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності.

До складу валових витрат включаються
суми будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті (п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону).

Згідно п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону не
належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Таким чином, підставою для формування
валових витрат є наявність первинних
бухгалтерських документів, що
підтверджують понесені підприємством
валові витрати. При цьому слід
враховувати, що в податковому обліку
відображаються виключно господарські
операції, вчинені підприємством в
рамках господарської діяльності і дані
первинних документів, що складаються
при здійсненні господарської операції
та подаються платником до
контролюючого органу, мають
відповідати установленим вимогам та
містити достовірну інформацію про
обставини, з якими законодавство
пов'язує реалізацію права платника на
податкову вигоду.

Також варто наголосити, що обов'язок
підтвердити правомірність та
обґрунтованість витрат первинними
документами покладається на платника,
адже саме він виступає суб'єктом, що
зменшує об'єкт оподаткування податку
на прибуток за фактом понесення витрат.

Судовою колегією встановлено, що
Комунальне підприємство виконавчого
органу Київради (Київської міської
державної адміністрації)
«Київкомунсервіс» створене відповідно
до рішення Київської міської ради від 15
липня 2004 року № 460/1870 та змін згідно з
рішенням Київської міської ради від
28.12.2006 року № 549/606 і віднесено до сфери
управління Головного управління
комунального господарства виконавчого
органу Київради (КМДА).

Згідно розпорядження КМДА від 20.01.2009
року № 50 «Про впорядкування
функціонування мережі громадських
вбиралень стаціонарного типу, які
належать до комунальної власності
територіального громади міста Києва»
було зокрема затверджено перелік
громадських вбиралень, які належать до
комунальної власності територіальної
громади міста Києва, перебувають на
балансі комунальних підприємств,
організацій, установ та підлягають
передачі на баланс КП
«Київкомунсервіс». Так, на баланс
підприємства було передано 110
громадських вбиралень.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, між
позивачем та ТОВ «С.ДЖ.Р.ГРУП» було
укладено договір підряду №0025/12-09 від
25.12.2009 на проведення реконструкції
громадської вбиральні.

Згідно умов даного договору, замовник
(КП «Київкомунсервіс») доручає, а
підрядник зобов'язується виконати
ремонтно-будівельні роботи, а замовник
зобов'язується прийняти цю роботу та
оплатити її. Відповідно до п. 3.1
Договору вартість та витрати по
виконанню робіт визначаються згідно
актів прийому-здачі робіт. Пунктами
4.1-4.2 встановлено, що оплата
здійснюється протягом десяти днів
після підписання акту здачі-приймання
робіт, вид розрахунків - безготівковий.
Здача-приймання робіт здійснюється
сторонами за актом протягом 3 днів з
моменту повідомлення замовника про
готовність предмету підряду до
приймання (п. 7.1 Договору).

На підтвердження виконання умов даного
договору позивачем надано копію акта
приймання виконаних підрядних робіт
б/н від 25.12.2009 на загальну суму 15 722,40 грн.
а також копію банківської виписки від
25.12.2009 щодо проведення оплати на
вказану суму.

Також, між позивачем (замовник) та ТОВ
«С.ДЖ.Р.ГРУП» (підрядник) укладено
договір №0017/02 від 10.02.2010 на проведення
обстеження громадської вбиральні та
складання кошторисної документації.

Згідно умов даного договору, замовник
доручає, а виконавець бере на себе
зобов'язання провести аналіз
санітарно-технічного стану
громадських вбиралень, з метою
визначення доцільності їх подальшого
функціонування, технічного стану
споруд, інженерних мереж. Кількість та
адреси об'єктів аналізу надаються в
додатку № 1, що є невід'ємною частиною
договору. На підставі отриманих даних
виконавець складає для замовника
кошторисну документацію (Дефектні акти
та Локальні кошториси) (п. 1.1-1.3
Договору).

Пунктами 2.1 та 2.2 Договору також
встановлено обов'язок виконавця
обстежити, підготувати та передати
замовнику кошторисну документацію по
об'єктам згідно додатку до договору.
Підготувати та передати замовнику
дефектні акти та локальні кошториси по
всім об'єктам, наведеним у додатку.

Ціна договору, відповідно до п. 4.1,
становить 97000,00 грн. Остаточна вартість
визначається в акті прийому-передачі
робіт.

Приймання-передача робіт оформляється
відповідним актом (п. 5.1 Договору).

На підтвердження виконання умов даного
Договору позивачем надано копію акту
виконаних робіт №260210/01 від 26 лютого 2010
на загальну суму 97000,00 грн. та копії
банківських виписок від 14.05.2010, 18.05.2010,
31.05.2010 на загальну суму 97000,00 грн.

11.03.2010 року між позивачем (замовник) та
ТОВ «Преображеніє» (підрядник)
укладено договір №11/03-001 на проведення
поточного ремонту громадських
вбиралень. Умови даного договору
аналогічні (за винятком терміну дії
Договору) умовам наведеного вище
Договору позивача з ТОВ «С.ДЖ.Р.ГРУП»
№0025/12-09 від 25.12.2009.

На підтвердження виконання договору
позивачем надано акт виконаних робіт
№310310/01 від 31.03.2010 на загальну суму
84000,00грн. та копію банківських виписок
від 31.05.2010, 15.06.2010, 29.07.2010, 02.08.2010, 03.08.2010.

Також, у перевіряємий період позивачем
укладено договір з ТОВ «Лоу Консалт»
№1710/10 від 12.10.2010 про надання
інформаційно-консультаційних послуг.

Згідно умов даного договору замовник
доручає, а виконавець зобов'язується
надати інформаційно-консультативні
послуги по темі «Руководство по
управлению персоналом» (п. 1 Договору).
Вартість робіт - 22000,00 грн. (п.5).

На підтвердження виконання договору
позивачем надано акт здачі-прийняття
послуг №0000008 від 31.10.2010 на загальну суму
22000,00 грн. та копію банківської виписки
від 13.10.2010 року.

Виходячи з аналізу вищевказаних
документів, копії яких наявні в
матеріалах справи, суд першої
інстанції дійшов висновку, що
позивачем правомірно сформовано
витрати по взаємовідносинах з ТОВ
«С.Дж.Р.Груп» та ТОВ «Преображеніє» за 4
кв.2009 та 1кв.2010 в загальній сумі 163935грн.
Разом з тим, суд погодився з висновком
податкового органу щодо
неправомірного віднесення до валових
витрат коштів КП «Київкомунсервіс» в
сумі 18333грн. за 4 кв.2010 по
взаємовідносинам з ТОВ «Лоу Консалт».

Колегія суддів не може погодитися з
таким висновком в повній мірі та вважає
за необхідне зазначити, що для
встановлення правильності
відображення у податковому обліку
господарських операцій платника
податку з'ясуванню підлягають:
реальність задекларованих
господарських операцій; наявність
ділової мети у розглядуваних
операціях; об'єктивний зміст вчинених
операцій у порівнянні із
задекларованим; добросовісність
позивача, у зв'язку з тим, що його
контрагенти мають дефекти правового
статусу; дотримання учасниками
господарської операції норм
податкового законодавства щодо змісту
та наслідків для податкового обліку
відповідної операції.

При цьому, судова колегія виходить з
того, що порушення вимог податкового
законодавства на будь-якому з
наведених етапів є достатнім для
висновку про невідповідність
фактичних і задекларованих платником
податку наслідків господарських
операцій для податкового обліку.

Про відсутність реального характеру
господарських операцій можуть
свідчити такі обставини: неможливість
здійснення платником податку
зазначених операцій з урахуванням
часу, місця знаходження майна або
обсягу матеріальних ресурсів,
економічно необхідних для виробництва
товарів, виконання робіт або послуг,
нездійснення особою, яка значиться
виробником товару, підприємницької
діяльності; відсутність у платника
податку необхідних умов для досягнення
результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності в силу відсутності
управлінського або технічного
персоналу, основних коштів, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів; облік для цілей
оподаткування тільки тих
господарських операцій, які
безпосередньо пов'язані з виникненням
права на податковий кредит або
бюджетне відшкодування, якщо для
даного виду діяльності також потрібне
здійснення і облік інших господарських
операцій; здійснення операцій з
товарно-матеріальними цінностями, які
не вироблялися або не могли бути
вироблені в обсязі, зазначеному
платником податку в документах обліку.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Частинами 2 та 3 ст. 9 зазначеного Закону
передбачено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року № 88 первинні документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: найменування підприємства,
установи, від імені яких складений
документ, назва документа (форми), дата
і місце складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиниця виміру
господарської операції (у натуральному
та/або вартісному виразі), посади і
прізвища осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Як було зазначено вище, позивачем
укладалися договори підряду,
аналогічні за своїм змістом (крім
терміну дії), зокрема з ТОВ «С.ДЖ.Р.ГРУП»
№0025/12-09 від 25.12.2009 на проведення
реконструкції громадської вбиральні
та з ТОВ «Преображеніє» №11/03-001 від
11.03.2010 року на проведення поточного
ремонту громадських вбиралень, на
підтвердження виконання яких
позивачем надано акти здачі-прийняття
робіт та копії банківських виписок.

Враховуючи специфіку договору підряду,
а також ту обставину, що позивач є
підприємством комунальної форми
власності, тобто майно підприємства
належить до комунальної власності
територіальної громади міста Києва і
закріплено за ним на праві
господарського відання, судова колегія
вважає, що вказані докази не можуть в
достатній мірі свідчити про реальність
задекларованих господарських
операцій, зокрема, зі змісту договорів
та доданих документів не видається за
можливе встановити і позивачем не
надано підтверджених доказами
пояснень щодо того:

кому належали будівельні матеріали,
які застосовувались в роботі;

найменування, кількість та вартість
використаних матеріалів (відсутні
відомості по ресурсах, підсумкові
відомості по ресурсах);

обґрунтування вартості виконаних
робіт (відсутні локальні кошториси або
договірні ціни);

перелік об'єктів, на яких виконувалися
роботи (що мало бути визначено у
відповідних додатках до договорів, які
також відсутні);

наявність підстав для проведення
ремонтних робіт у громадських
вбиральнях (відсутні дефектні акти,
акти обстежень вбиралень тощо).

Крім того, з акту виконаних робіт
№310310/01 (до договору №11/03-001 з ТОВ
«Преображеніє»), копія якого наявна в
матеріалах, також не видається за
можливе встановити які саме роботи
було виконано (зазначено лише «ремонт
громадських вбиралень»), обсяг
виконаних робіт, обґрунтування
визначеної в акті вартості робіт,
переліку вбиралень, тобто не є належним
доказом на підтвердження дійсного
виконання робіт за вказаним договором.

В акті приймання виконаних підрядних
робіт (до договору №0025/12-09 з ТОВ
«С.ДЖ.Р.ГРУП») містяться відомості про
найменування робіт та витрат,
обґрунтування (шифр і № позиції
нормативу), одиниця виміру, кількість,
поточна ціна одиниці (грн..), виконано
робіт та витрати труда працівників на
обсяг робіт.

Разом з тим, в акті не вказано
підрядника, період виконання робіт та
прізвищ ініціалів, посад осіб, які
поставили підпис в акті. Крім того, акт
було підписано в той самий день, коли
було укладено договір (25.12.2009 року), що,
враховуючи наведений в акті перелік
виконаних робіт (демонтаж схованої
електропроводки, прокладення кабелю,
установлення розеток, очищення стелі
від набілу, безпіщане накриття стелі,
заміна раковин, встановлення сифонів,
заміна змішувачів, фарбування кабін та
дверей, демонтаж металевих дверей,
установлення металевих дверей та
багато інших робіт), викликає сумнів у
відповідності об'єктивного змісту
вчинених операцій у порівнянні із
задекларованим.

Стосовно договору №0017/02 від 10.02.2010 року
на проведення обстеження громадських
вбиралень та складання кошторисної
документації, укладеного позивачем із
ТОВ «С.ДЖ.Р.ГРУП», то на підтвердження
його виконання позивачем надано копію
акту виконаних робіт на загальну суму
97000,00 грн. та копії банківських виписок
на таку ж суму.

Судова колегія вважає, що вказані
докази не можуть в достатній мірі
свідчити про реальність
задекларованих господарських
операцій. Так, виходячи з наявних у
справі матеріалів, позивачем не
підтверджено обставин щодо переліку
об'єктів, на яких проводилося
обстеження (не надано додатку № 1 до
договору, що є невід'ємною частиною
останнього і в якому мало бути
зазначено кількість та адреси об'єктів
аналізу), не підтверджено обставин щодо
належного виконання умов договору (не
надано дефектних актів та локальних
кошторисів, які мали бути складені
виконавцем в силу п. 1.1-1.3, 2.1-2.2 Договору),
з наданого акту виконаних робіт не
видається за можливе встановити які
саме конкретно роботи було виконано,
обсяг виконаних робіт та
обґрунтованість їх вартості, що склала
97000,00 грн., тому, на думку судової
колегії, цим актом не підтверджується
факт виконання робіт, а отже і
належного виконання умов договору.

Зважаючи на зазначене, судовою
колегією не встановлено факту
реальності виконання робіт та надання
послуг за вказаними договорами, що є
визначальними у вирішенні даного
спору.

Таким чином, враховуючи наведене вище,
колегія суддів не може погодитися з
висновком суду першої інстанції щодо
правомірності формування КП
«Київкомунсервіс» витрат по
взаємовідносинах з ТОВ «С.Дж.Р.Груп» та
ТОВ «Преображеніє», так як наявні у
справі докази у своїй сукупності не
підтверджують правомірності та
обґрунтованості задекларованих
витрат, не містять необхідної
інформації про обставини, з якими
законодавство пов'язує реалізацію
права платника на податкову вигоду.

Разом з тим, апеляційний суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо неправомірного
віднесення до валових витрат коштів КП
«Київкомунсервіс» в сумі 18333грн. за 4
кв.2010 по взаємовідносинам з ТОВ «Лоу
Консалт», оскільки наданий на
підтвердження виконання умов договору
про надання
інформаційно-консультаційних послуг
акт виконаних робіт, так само не
містить в собі обсягу господарської
операції, не містить в собі одиниці
виміру виконаної господарської
операції між ТОВ «Лоу Консалт» та
позивачем. Будь-яких інших документів,
які б могли підтвердити факт надання
таких послуг конкретним посадовим
особами КП «Київкомунсервіс», в тому
числі, щотижневі/щоденні звіти з
проведення інформаційно -
консультаційних послуг, позивачем
надано не було, як і обґрунтування
необхідності, мети та цілей проведення
інформаційно-консультаційних послуг
для провадження власної господарської
діяльності.

Також колегія суддів погоджується з
висновком суду щодо необґрунтованості
посилань відповідача на ту обставину,
що ТОВ «С.Дж.Р.Груп» визнано банкрутом,
по ПП «Сігма Сервіс» тримає процедура
припинення, ТОВ «Преображеніє»
припинено як юридичну особу, а ТОВ «Лоу
Консалт» має стан платника 8-внесено до
ЄДР запис про відсутність за
місцезнаходженням, оскільки згідно
наявних у справі матеріалів, вказані
обставини, станом на час виконання
сторонами договірних зобов'язань були
відсутні.

В той же час, враховуючи все викладене
вище, колегія суддів вважає
обґрунтованими висновки контролюючого
органу щодо неправомірності
формування позивачем у перевіряємий
період валових витрат по операціям з
ТОВ «С.Дж.Р.Груп», ПП «Сігма Сервіс», ТОВ
«Преображеніє», ТОВ «Лоу Консалт», так
як наявні у справі докази у своїй
сукупності не підтверджують
правомірності та обґрунтованості
задекларованих витрат, не містять
необхідної інформації про обставини, з
якими законодавство пов'язує
реалізацію права платника на податкову
вигоду.

Відтак, відповідачем, на виконання
вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, доведено
правомірність прийняття спірного
податкового повідомлення-рішення, а
висновок суду першої інстанції, який
частково погодився з доводами
позивача, є помилковим, оскільки не
враховано, що первинні документи мають
відповідати установленим вимогам та
містити достовірну інформацію про
обставини, з якими законодавство
пов'язує реалізацію права платника на
зменшення об'єкта оподаткування
податку на прибуток за фактом
понесення витрат

Враховуючи викладене, оцінивши докази,
які є у справі за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, та
враховуючи всі наведені обставини,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції прийняв рішення з порушенням
норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є зокрема:
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції з порушенням норм
матеріального права, то колегія суддів
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а постанова
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207, 212, 254, 267 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 16 липня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Комунального підприємства виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) "Київкомунсервіс" до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва про
скасування податкового повідомлення -
рішення № від 17.12.2012 року -
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 16 липня 2013 року -
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою в задоволенні позову Комунального
підприємства виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
"Київкомунсервіс" відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання постанови в повному обсязі
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Повний текст постанови виготовлено 2
червня 2014 року

Головуючий суддя

Губська О.А.

Судді:

Парінов А.Б.

Беспалов О.О.