Справа № 818/588/14
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 р. Справа № 818/588/14

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Старостіна В.В. , Шевцової Н.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1,
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Сумській області на
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 25.03.2014р.
по справі № 818/588/14

за позовом ОСОБА_1

до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Сумській
області , Сумського МВ УМВС
України в Сумській області

третя особа - начальник Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Сумській області

про скасування наказу, поновлення на
роботі,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з
позовом до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Сумській
області, Сумського МВ УМВС України в
Сумській області, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ
УМВС України в Сумській області № 245 о/с
від 21 листопада 2013 року про звільнення
ОСОБА_1 у запас Збройних Сил з
постановкою на військовий облік на
підставі п. 64 «і» у зв'язку з не
проходженням випробування в період
іспитового строку;

- поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного
інспектора міліції відділення міліції
Сумського МВ (з обслуговування
Курського мікрорайону) з виплатою
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу;

- стягнути з УМВС України в Сумській
області 6300 гривень завданої моральної
шкоди.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 25.03.2014р. по
справі № 818/588/14 у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.
Зобов'язано Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Сумській
області змінити наказ начальника
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Сумській області № 245
о/с від 21.11.2013 р. в частині формулювання
підстав звільнення ОСОБА_1 з "звільнити
з органів МВС за п. 64 "і" (у зв'язку з
непроходженням випробування в період
іспитового строку)" на "звільнити з
органів МВС за п. 64 "ж" (за власним
бажанням)".

Позивач, ОСОБА_1, не погодився з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з
постановою суду мотивує тим, що рішення
суду першої інстанції прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та зазначає, що
наказ начальника УМВС України в
Сумській області № 245 о/с від 21.11.2013 року
є незаконним, оскільки безпідставно
зазначено негативні підстави його
звільнення, які не мають свого
підтвердження. Просить суд апеляційної
інстанції скасувати постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 25.03.2014р. по справі № 818/588/14,
прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Відповідач, Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Сумській
області, не погодився з постановою суду
першої інстанції в частині
зобов'язання змінити наказ № 245 о/с від
21.11.2013 р. в частині формулювання підстав
звільнення позивача, подав апеляційну
скаргу. Свою незгоду з постановою суду
мотивує тим, що судом першої інстанції
не встановлено всіх обставин справи,
наявним у справі доказам не надано
належної оцінки, неправильно
застосовано норми матеріального права,
та зазначає, що п. 64 «ж» Положення про
походження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ передбачено, що за
власним бажанням особи рядового і
начального складу можуть звільнятися
тільки при наявності поважних причин,
що перешкоджають виконанню службових
обов'язків. Постановою Кабінету
міністрів України від 12.06.2013 року №413
затверджено перелік поважних причин,
що можуть бути підставою для
звільнення громадян з військової
служби та із служби осіб рядового і
начальницького складу за власним
бажанням та до переліку поважних
причин не входять такі причини, як
ненормований робочий час та мале
грошове забезпечення, на які позивач
посилається у рапорті про звільнення.
Просить суд апеляційної інстанції
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 25.03.2014р. по
справі № 818/588/14 в частині зобов'язання
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Сумській області
змінити наказ начальника Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Сумській області № 245 о/с від 21.11.2013 р.
в частині формулювання підстав
звільнення ОСОБА_1 з "звільнити з
органів МВС за п. 64 "і" (у зв'язку з
непроходженням випробування в період
іспитового строку)" на "звільнити з
органів МВС за п. 64 "ж" (за власним
бажанням)" скасувати, прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі.

Виходячи з приписів ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справа розглядається в
порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь обставин справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів
апеляційної інстанції, переглядаючи
судове рішення у даній справі в межах
доводів апеляційних скарг у
відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України,
дійшла висновку, що апеляційна скарга
відповідача не підлягає задоволенню, а
апеляційна скарга позивача підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
рядовий міліції ОСОБА_1 проходив службу
в органах внутрішніх справ на посаді
дільничного інспектора міліції 1-го
відділення міліції Сумського МВ УМВС
України в Сумській області, на дану
посаду його було призначено відповідно
до наказу УМВС від 14.02.2013 року №43 ос,
вказаним наказом йому було встановлено
іспитовий строк 1 рік (а.с. 5).

16 жовтня 2013 року в зв'язку з небажанням
в подальшому проходити службу в
органах внутрішніх справ України,
ненормованим робочим днем та малим
грошовим забезпеченням. ОСОБА_1 подав
рапорт про звільнення його з органів
внутрішніх справ України за власним
бажанням, що підтверджується візами
керівників на рапорті від 16.10.2013 року та
17.10.2013 року (а.с. 7).

Наказом від 21.11.2013 року № 245 о/с ОСОБА_1
був звільнений з органів внутрішніх
справ України за п.64 «і» Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29 липня 1991 р. N 114 (а.с. 21). При звільненні
позивачу було видано трудову книжку, із
записом «Звільнений з органів
внутрішніх справ України, наказ № 245 о/с
від 21.11.2013р.», військовий квиток та
направлення до військкомату, витяг з
наказу про звільнення не надавався, про
що свідчить розписка (а.с. 29).

Наказ про звільнення з органів
внутрішніх справ України позивач
отримав лише в лютому 2014 року, після
відповідного звернення до УМВС України
в Сумській області (а.с. 9-11).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач не виявив бажання продовжувати
службу в органах внутрішніх справ, в
зв'язку з чим самостійно написав та
подав рапорт про звільнення з органів
внутрішніх справ України за власним
бажанням, і саме цей рапорт став
підставою для його звільнення, а тому
позовні вимоги не підлягають
задоволенню. Проте суд першої
інстанції вийшов за межі позовних
вимог з метою захисту прав позивача та
зобов'язав УМВС України в Сумській
області змінити оскаржуваний наказ в
частині формулювання підстав
звільнення ОСОБА_1 з «звільнити з
органів МВС за п. 64 «і» (у зв'язку з
непроходженням випробування в період
іспитового строку)» на «звільнити з
органів МВС за п. 64 «ж» (за власним
бажанням)», оскільки суд першої
інстанції не вбачає підстав для
звільнення позивача з органів
внутрішніх справ за п. 64 «і» Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції про
наявність підстав для відмови в
задоволення позову з огляду на
наступне.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону
України "Про міліцію" порядок та умови
проходження служби в міліції
регламентуються Положенням про
проходження служби особовим складом
органів внутрішніх справ, затвердженим
Кабінетом Міністрів України.

Порядок проходження служби особами
рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ, їх права та
обов'язки визначаються Положенням про
походження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженим
Постановою Кабінету міністрів УРСР від
29 липня 1991 року №114. Підстави
звільнення зі служби середнього,
старшого і вищого начальницького
складу визначені пунктом 64 Положення,
зокрема особи середнього, старшого і
вищого начальницького складу
звільняються зі служби в запас (з
постановкою на військовий облік): ж) за
власним бажанням - при наявності
поважних причин, що перешкоджають
виконанню службових обов'язків; і)
непроходженням випробування в період
іспитового строку.

Відповідно до ч. 1 ст.17 Закону України
«Про міліцію», при прийнятті на службу
до міліції може бути встановлено
випробування строком до одного року.

Згідно п.3 Положення про походження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, під час
прийняття на службу може бути
встановлено іспитовий строк
тривалістю до одного року. Особливості
проходження служби в період іспитового
строку визначаються МВС.

З матеріалів справи встановлено, що
підставою для наказу про звільнення
позивача стало рішення кадрової
комісії УМВС України в Сумській
області від 19.11.2013 року (а.с. 19-20), при
цьому атестаційний лист позивач
підписувати відмовився, про що
складено відповідний акт (а.с. 41-42).
Єдиною підставою для висновку кадрової
комісії УМВС України в Сумській
області про непроходження ОСОБА_1
випробування під час іспитового
строку, став його рапорт про звільнення
з органів внутрішніх справ за власним
бажанням. Також у своєму рапорті
позивачем не конкретизовано дату, з
якої він бажає звільнитися.

Відповідно до пункту 68 Положення про
проходження служби особовим складом
органів внутрішніх справ особи
рядового і начальницького складу, які
виявили бажання звільнитися зі служби
за особистим проханням, попереджають
прямого начальника органу внутрішніх
справ про прийняте ними рішення не
пізніш як за три місяці до дня
звільнення, про що подають рапорт за
командою.

Як свідчать матеріали справи, рапорт
поданий 16.10.2013 року, а наказ про
звільнення виданий 21.11.2013 року, що прямо
порушує вимоги п.68 Положення про
походження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, тобто з порушенням
строку, що передбачений вищезазначеною
нормою.

Згідно вимог пункту 68 Положення рапорт
працівника міліції, який бажає
звільнитися з органів внутрішніх справ
за власним бажанням, повинен бути
реалізований через три місяці з дня
його подання, що обумовлює процедуру
його звільнення, у тому числі
встановлення поважності причин
звільнення за власним бажанням.

Колегія суддів зазначає, що звільнення
ОСОБА_1 було проведено до спливу
тримісячного строку від дня
попередження ним про своє бажання
звільнитися, та при відсутності
домовленості сторін про звільнення у
більш короткий строк, а тому таке
звільнення є незаконним, і наказ УМВС
України в Сумській області № 245 о/с від
21 листопада 2013 року про звільнення
ОСОБА_1 у запас Збройних Сил з
постановкою на військовий облік на
підставі п. 64 «і» у зв'язку з
непроходженням випробування в період
іспитового строку підлягає скасуванню.

Довід апеляційної скарги Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Сумській області щодо неправомірного
зобов'язання його змінити наказ
начальника УМВС України в Сумській
області № 245 о/с від 21.11.2013 р. в частині
формулювання підстав звільнення
позивача з "звільнити з органів МВС за
п. 64 "і" (у зв'язку з непроходженням
випробування в період іспитового
строку)" на "звільнити з органів МВС за
п. 64 "ж" (за власним бажанням)", колегія
суддів не приймає, оскільки скасовує
вищезазначений наказ в повному обсязі.

В силу ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідачі
не довели підстав для звільнення
позивача з органів внутрішніх справ за
п.64 «і» Положення. Під час розгляду
справи відповідачі не надали суду будь
- яких доказів невідповідності
позивача виконуваній роботі або
займаній посаді, а також доказів того,
що позивач притягувався до
дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до п.п. 3, 8 ч. 3 ст. 2 КАС
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій, бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, серед іншого, чи
прийняті вони обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення та
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення.
При розгляді справи встановлено, що при
прийнятті оскаржуваного наказу
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Сумській області діяло
необґрунтовано, без врахування всіх
обставин справи, а також непропорційно.

Також колегія суддів зазначає, що
відповідно до ст. 24 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України у разі
незаконного звільнення або
переведення на іншу посаду особи
рядового, начальницького складу
органів внутрішніх справ підлягають
поновленню на попередній посаді з
виплатою грошового забезпечення за час
вимушеного прогулу або різниці в
грошовому забезпеченні за час
виконання службових обов'язків, але не
більш як за один рік.

Враховуючи незаконність звільнення
позивача з посади дільничного
інспектора міліції відділення міліції
Сумського МВ (з обслуговування
Курського мікрорайону), він підлягає
поновленню на посаді з виплатою
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Стосовно позовної вимоги позивача щодо
стягнення з УМВС України в Сумській
області 6300 гривень завданої моральної
шкоди, колегія суддів зазначає
наступне.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995
р. встановлено, що під моральною шкодою
слід розуміти втрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній
чи юридичній особі незаконними діями
або бездіяльністю інших осіб.

У позовній заяві про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди має бути
зазначено, в чому полягає ця шкода,
якими неправомірними діями чи
бездіяльністю її заподіяно позивачеві,
з яких міркувань він виходив,
визначаючи розмір шкоди, та якими
доказами це підтверджується.

Колегія суддів приходить до висновку,
що позовні вимоги в частині стягнення
на користь позивача моральної шкоди
задоволенню не підлягають, оскільки
позивачем не надано доказів, які б
підтвердили, що незаконним
звільненням йому завдана моральна
шкода.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
часткового задоволення позовних вимог
про визнання незаконним та скасування
наказу Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Сумській
області № 245 о/с від 21 листопада 2013 року
про звільнення ОСОБА_1 у запас Збройних
Сил з постановкою на військовий облік
на підставі п. 64 «і» у зв'язку з не
проходженням випробування в період
іспитового строку, поновлення позивача
на посаді дільничного інспектора
міліції відділення міліції Сумського
МВ (з обслуговування Курського
мікрорайону) та зобов'язанням
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Сумській області
нарахувати та виплати заробітну плату
за час вимушеного прогулу з 21.11.2013 року
по 25.03.2014 року.

Згідно ч. 2 ст. 205 КАСУ, суд апеляційної
інстанції за наслідками розгляду
апеляційної скарги може своєю
постановою змінити постанову суду
першої інстанції або прийняти нову
постанову, якими суд апеляційної
інстанції задовольняє або не
задовольняє позовні вимоги.

Отже, колегія суддів дійшла висновку,
що доводи апеляційної скарги позивача
є обґрунтованими, тому рішення суду
першої інстанції, через неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи та невідповідність
висновків суду обставинам справи,
підлягає скасуванню з прийняттям нової
постанови про часткове задоволення
позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198,
п. 3 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Сумській області залишити без
задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 25.03.2014р. по
справі № 818/588/14 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Сумській
області, Сумського МВ УМВС України в
Сумській області, третя особа -
начальник Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Сумській
області про скасування наказу,
поновлення на роботі задовольнити
частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Сумській області № 245
о/с від 21 листопада 2013 року про
звільнення ОСОБА_1 у запас Збройних сил
з постановкою на військовий облік на
підставі п. 64 «і» у зв'язку з не
проходженням випробування в період
іспитового строку.

Поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного
інспектора міліції відділення міліції
Сумського МВ (з обслуговування
Курського мікрорайону).

Зобов'язати Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Сумській
області нарахувати та виплати
заробітну плату за час вимушеного
прогулу з 21.11.2013 року по 25.03.2014 року.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Мінаєва О.М.Судді
Старостін В.В. Шевцова Н.В.