Справа № 821/1538/14
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2014-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/1538/14
Херсонський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Бездрабка О.І., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Синєвир" до
Цюрупинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 27.09.2013 р. №
,

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Синєвир" (далі -
позивач, ТОВ "Синєвир") звернулося з
адміністративним позовом до
Цюрупинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області (далі - відповідач, Цюрупинська
ОДПІ), у якому просить визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 27.09.2013 р. №
, яким позивачу збільшено суму
грошових зобов'язань з податку на
додану вартість на 56988 грн., з яких за
основним платежем на 37992 грн., за
штрафними санкціями на 18996 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуване
податкове повідомлення-рішення
винесено на підставі протиправних
висновків відповідача щодо
безтоварності операцій позивача з ТОВ
"Карбон-Юг", які ґрунтуються на
припущеннях, а не на фактично
встановлених обставинах. Вказує на те,
що підприємством на підставі належним
чином оформлених документів
правомірно відображено у обліку
операцію з придбання товарів та послуг,
які використано у господарській
діяльності. Розрахунки за отримані
товари та послуги з технічного
обслуговування та ремонту автомобілів
проведені у повному обсязі у
безготівковій формі. Чинне
законодавство не передбачає обов'язку
позивача контролювати господарську
діяльність його контрагента. Зазначає,
що визнавати договори недійсними і
визначати спрямовані вони на реальне
настання правових наслідків може
тільки суд, а не податковий орган.

Від представника позивача надійшла
заява про розгляд справи у порядку
письмового провадження.

Відповідачем надано до суду
заперечення на позов, у яких
Цюрупинська ОДПІ зазначає про те, що
ТОВ "Синєвир" протиправно формувало
податковий кредит по господарських
операціях з ТОВ "Карбон-Юг". Вказане
підприємство не знаходиться за
юридичною адресою, не має необхідних
матеріальних та трудових ресурсів для
здійснення господарської діяльності, а
тому не могло поставити товар та надати
послуги позивачу. Просить відмовити в
задоволенні позову.

Від представника відповідача надійшла
заява про розгляд справи у порядку
письмового провадження.

Положеннями ч.4 ст.122 КАС України особа,
яка бере участь у справі, має право
заявити клопотання про розгляд справи
за її відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Дослідивши наявні у справі докази, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що в період з 06.09.2013
р. по 12.09.2013 р. відповідачем проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ТОВ "Синєвир" з ТОВ
"Карбон-Юг", з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.09.2012 р. по
01.09.2013 р., за результатами якої складено
акт від 17.09.2013 р. № 407/22-0/31507214.

У висновках акту перевірки зазначено,
що в порушення п.198.1, п.198.6 ст.198 ПК
України у зв'язку з встановленням в
ході перевірки нереальності операцій,
встановлено завищення податкового
кредиту, в результаті чого
донараховано податок на додану
вартість, що підлягає сплаті до
бюджету, у сумі ПДВ 37991,80 грн., в тому
числі за жовтень 2012 року у сумі 13686 грн.,
за грудень 2012 року у сумі 18539 грн., за
січень 2013 року у сумі 1728 грн., за лютий
2013 року у сумі 4038,80 грн.

На підставі акту перевірки
Цюрупинською ОДПІ прийнято податкове
повідомлення-рішення від 27.09.2013 р. №
, яким позивачу збільшено суму
грошових зобов'язань з податку на
додану вартість на 56988 грн., з яких за
основним платежем на 37992 грн., за
штрафними санкціями на 18996 грн.

Фактичною підставою для донарахування
суми податкових зобов`язань з податку
на додану вартість стали висновки
відповідача щодо безтоварності
операцій позивача з ТОВ "Карбон-Юг".

Під час перевірки Цюрупинською ОДПІ
використано акт перевірки ДПІ у
м.Херсоні Херсонської області ДПС від
15.05.2013 р. № 1316/22.6/38270240 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Карбон-Юг" з питань дотримання вимог
податкового та валютного
законодавства за період жовтень 2012
року - березень 2013 року", яким
встановлено, що вказане підприємство
не знаходиться за юридичною адресою, не
має необхідних матеріальних та
трудових ресурсів для здійснення
операцій із поставки товарів,
виконання робіт.

З метою надання правової оцінки
спірним правовідносинам, суд зазначає
про наступне.

Правила формування податкового
кредиту врегульовані положеннями
Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п.198.2, 198.3 ст.198 ПК
України податковий кредит платника ПДВ
визначається виходячи із сум ПДВ
сплачених (нарахованих) постачальникам
товарів/послуг, підтверджених належним
чином складеними податковими
накладними та при умові, якщо ці
товари/послуги призначені для
використання в оподатковуваній
господарській діяльності такого
платника податку.

Згідно з п.198.6 ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Відповідно до п.2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88, первинні документи - це
письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення. Господарські операції - це
факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань і фінансових
результатів.

Водночас статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996-XIV
визначено, що первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Згідно ч.2 ст.3 вищевказаного Закону, на
даних бухгалтерського обліку
базується фінансова, податкова,
статистична та інша звітність. Таким
чином первинні документи по
відображенню господарських операцій є
основою для податкового обліку.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

За змістом наведених норм право
платника податків на включення сум ПДВ
до податкового кредиту обумовлено
юридичним складом, до якого входять
такі юридичні факти, як придбання цим
платником податків товарів (послуг) або
основних фондів, призначених для
використання в оподатковуваних
операціях, що відповідають цілям його
господарської діяльності;
підтвердження обліковими,
розрахунковими документами, зокрема
податковою накладною, виписаною
постачальником - платником ПДВ, митною
декларацією (іншими подібними
документами, згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу) суми витрат на
придбання товару (послуг) та ПДВ,
нарахованого (сплаченого) податку в
ціні придбання товару (послуг).

Ці обставини відповідно до ч.1 ст.138 КАС
України входять до предмета
доказування при розгляді судом
адміністративного позову стосовно
правомірності рішення контролюючого
органу про донарахування сум
податкових зобов'язань з ПДВ.

Недоведеність наявності цих чинників,
з якими наведені вище норми
законодавства пов'язують можливість
формування платником податків
податкового кредиту, зокрема,
недоведеність факту придбання товарів
(робіт, послуг) (нездійснення операцій),
позбавляє первинні документи та
податкові накладні юридичної
значимості (сили) для цілей формування
податкового кредиту, а покупця - права
на формування цих податкових вигод,
навіть за наявності правильно
оформлених за зовнішніми ознаками та
формою, але недостовірних первинних
документів (у т.ч. податкових накладних)
та незважаючи на наявність у платника
податку доказів сплати продавцеві
вартості товару (послуг) з ПДВ, якщо рух
коштів не забезпечений зв'язком з
господарською діяльністю позивача.

Ознаками господарської діяльності у
розумінні приписів ст.3 ГК України є
здійснення її суб'єктами
господарювання у сфері суспільного
виробництва; вона спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг;
результати зазначеної діяльності -
продукція, роботи чи послуги - мають
вартісний характер і цінове вираження.

Господарська діяльність здійснюється
у загальній економічній сфері, а тому
має суто економічні властивості, що
неможливе без вартісної оцінки і
взаємооцінки, еквівалентності обміну,
відповідних обчислень і розрахунків.
Тому така ознака результатів
господарської діяльності, як цінова
визначеність, наявна в абсолютній
більшості випадків.

Таким чином, відповідно про
відсутність реального характеру
господарських операцій в залежності
від їх предметності можуть свідчити
доводи податкового органу, зокрема, про
наявність таких обставин:

- неможливість здійснення платником
податку зазначених операцій з
урахуванням часу, місця знаходження
майна або обсягу матеріальних
ресурсів, економічно необхідних для
виробництва товарів, виконання робіт
або послуг, нездійснення особою, яка
значиться виробником товару,
підприємницької діяльності;

- відсутність у платника податку
необхідних умов для досягнення
результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності в силу відсутності
управлінського або технічного
персоналу, основних коштів, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки
тих господарських операцій, які
безпосередньо пов'язані з виникненням
права на податковий кредит або
бюджетне відшкодування, якщо для
даного виду діяльності також потрібне
здійснення і облік інших господарських
операцій;

- здійснення операцій з
товарно-матеріальними цінностями, які
не вироблялися або не могли бути
вироблені в обсязі, зазначеному
платником податку в документах обліку.

Як вже зазначалося, підставами для
нарахування ТОВ "Синєвир" грошових
зобов'язань з податку на додану
вартість за спірним податковим
повідомленням-рішенням стали висновки
Цюрупинської ОДПІ про безтоварність
господарських операцій позивача з ТОВ
"Карбон-Юг".

Судом встановлено, що за результатами
господарських операцій з ТОВ
"Карбон-Юг" позивач сформував
податковий кредит у сумі 37992 грн. ТОВ
"Синєвир" документувало отримання від
вказаного контрагента у жовтні, грудні
2012 року, січні, лютому 2013 року запчастин
та послуг з технічного обслуговування
та ремонту автомобілів на загальну
суму 227950,80 грн., з яких ПДВ - 37991,80 грн.

На підтвердження господарських
відносин з ТОВ "Карбон-Юг" стосовно
поставки запчастин та отримання послуг
з технічного обслуговування
автомобілів позивачем надано копії
договору про технічне обслуговування
та ремонт автомобілів від 15.10.2012 р. № 16 з
додатком № 1, видаткових накладних від
17.10.2012 р. № 13, від 29.10.2012 р. № 31, від 19.12.2012
р. № 170, від 25.12.2012 р. № 174, актів
виконаних робіт від 17.10.2012 р. № 21, від
29.10.2012 р. № 41, від 19.12.2012 р. № 171, від 26.12.2012
р. № 175, від 15.01.2013 р. № 75, від 25.02.2013 р. № 83,
податкових накладних від 17.10.2012 р. №№ 14,
16, від 29.10.2012 р. №№ 40, 67, від 19.12.2012 р. №№
401, 403, від 25.12.2012 р. № 415, від 26.12.2012 р. № 416,
від 15.01.2013 р. № 562, від 25.02.2013 р. № 718,
платіжних доручень від 12.12.2012 р. № 9681,
від 25.12.2012 р. № 9803, від 26.12.2012 р. № 9810, від
10.01.2013 р. № 11, від 11.01.2013 р. № 20, від 15.01.2013
р. № 29, від 18.03.2013 р. № 254, квитанцій до
прибуткових касових ордерів від 19.11.2012
р., від 21.11.2012 р., від 06.11.2012 р., від 07.11.2012
р., від 23.11.2012 р., від 14.03.2013 р., від 04.03.2013
р., від 20.12.2012 р., від 21.12.2012 р., від 28.12.2012
р., від 24.12.2012 р., від 27.12.2012 р., від 25.12.2012
р., від 26.12.2012 р., від 12.11.2012 р., від 14.11.2012
р., від 01.03.2013 р., від 11.03.2013 р.

Однак суд вважає, що вказані документи
не спростовують доводи Цюрупинської
ОДПІ щодо безтоварності цих операцій.

Так, згідно умов договору від 15.10.2012 р. №
16 Замовник (ТОВ "Синєвир") надає
доручення, а Виконавець (ТОВ "Карбон-Юг")
зобов'язаний виконати роботи по
технічному обслуговуванню та ремонту
двигунів, вузлів та агрегатів
вантажних автомобілів ТОВ "Синєвир"
(п.1.1 договору). Згідно п.1.2 договору
техобслуговування та ремонт вузлів та
агрегатів автомобілів здійснюється на
СТО у майстернях Виконавця.

Тобто, договором передбачено види
робіт, які повинно виконати ТОВ
"Карбон-Юг" - технічне обслуговування та
ремонт двигунів, вузлів та агрегатів
вантажних автомобілів, та місце їх
виконання - на СТО у майстернях ТОВ
"Карбон-Юг".

Суд зазначає, що для виконання робіт з
технічного обслуговування та ремонту
автомобілів виконавець повинен мати
кваліфікований персонал та СТО. Разом з
цим, у ТОВ "Карбон-Юг" відсутні основні
фонди, транспортні засоби, складські
приміщення, виробниче обладнання,
майстерні, трудові ресурси
(чисельність працюючих складає 1 особу),
що унеможливлює здійснення ним
господарських операцій з торгівлі
запчастинами та виконання робіт з
технічного обслуговування та ремонту
транспортних засобів.

Також суд звертає увагу на те, що
допитаний в якості свідка в рамках
кримінального провадження № 0000054
ОСОБА_1 (директор ТОВ "Карбон-Юг")
заперечував здійснення
фінансово-господарської діяльності
підприємства та підписання первинних
бухгалтерських документів. Пояснив, що
зареєстрував підприємство за грошову
винагороду.

З наданих ОСОБА_1 пояснень слідує, що
він є інвалідом 3 групи з дитинства
глухонімим, закінчив школу-інтернат,
читає і пише дуже погано, спілкується з
іншими за допомогою жестів та іноді
пише слова на папері.

Тобто, ОСОБА_1 (оскільки на підприємстві
зареєстровано лише одну особу), не
маючи спеціальної освіти та
майстерень, не міг виконати роботи з
технічного обслуговування та ремонту
автомобілів, які потребують
спеціальних знань та виробничого
обладнання. Крім того, сам ОСОБА_1
заперечує здійснення ним будь-якої
фінансово-господарської діяльності.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що надані позивачем
документи підтверджують лише
документування операції з придбання у
ТОВ "Карбон-Юг" товарів та послуг, а сам
по собі факт оформлення документів не є
безумовним свідченням того, що
поставки товарів та послуг мали місце,
тому наявні у позивача первинні
документи, зокрема, видаткові та
податкові накладні, акти надання
послуг не можуть вважатися первинними
документами для цілей ведення
податкового обліку навіть за наявності
всіх формальних реквізитів таких
документів, що передбачені чинним
законодавством.

Відповідно до ст.86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Частиною 1 статті 69 КАС України
встановлено, що доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Оцінюючи подані сторонами докази суд
приходить до висновку, що відповідачем
доведено правомірність оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення, у
зв'язку з чим позовні вимоги ТОВ
"Синєвир" є необґрунтованими та такими,
що не підлягають задоволенню.

Суд також зазначає, що наслідки
порушення податкового законодавства
повинні застосовуватися незалежно від
того, чи визнані відповідні цивільні чи
господарські зобов'язання недійсними,
оскільки відповідальність за
порушення норм податкового
законодавства є самостійним видом
юридичної відповідальності і
застосовується незалежно від
відповідальності за порушення правил
здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.2 ст.87 КАС України
розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону
України "Про судовий збір" передбачено,
що за подання до адміністративного
суду адміністративного позову
майнового характеру ставка судового
збору становить 2 відсотки розміру
майнових вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Оскільки ТОВ "Синєвир" просило
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 27.09.2013 р. №
на суму 56988 грн., то судовий збір
за адміністративний позов майнового
характеру складає 1827 грн. (мінімальний
розмір судового збору).

Згідно із ч.3 ст.4 Закону України "Про
судовий збір" під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Так, при подачі адміністративного
позову ТОВ "Синєвир" було сплачено
судовий збір у сумі 182,70 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями від 07.05.2014 р. № 2179, від 19.05.2014
р. № 2213.

Таким чином, сума судового збору, яка
підлягає стягненню з ТОВ "Синєвир" у
зв'язку з відмовою у задоволенні позову
складає 1644,30 грн. (1827 грн. - 182,70 грн.).

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС
України, суд -

постановив:

Відмовити в задоволенні позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Синєвир" до
Цюрупинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 27.09.2013 р. №
.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Синєвир" (75040,
Херсонська область, с.Токарівка, траса
Ростов-Одеса-Ренні, ) до
Державного бюджету судовий збір у сумі
1644 (одну тисячу шістсот сорок чотири)
грн. 30 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення. В разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя

Бездрабко О.І.

кат. 8.3.3