Справа № 2а/1570/10073/11
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/33754/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Голубєвої
Г.К., Рибченка А.О.,

представники сторін в судове засідання
не з'явились, про дату, час та місце
судового засідання повідомлені
належним чином, -

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Одесі
Державної податкової служби на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 10.01.2012 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 25.04.2012 у
справі № 2а/1570/10073/2011 за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Імексбанк" до Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Одесі про визнання протиправними
та скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2011 року Товариством до суду
заявлений позов про скасування
податкових повідомлень-рішень
Державної податкової інспекції від
18.10.2011 № , № , якими
позивачеві збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток за
основним платежем у розмірі 2 704 754,00
грн., застосовано фінансові санкції у
розмірі 1,00 грн. та зменшено суму
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток за
ІІ квартал 2011 року у розмірі 9 378 928,00 грн.
відповідно.

Постановою суду першої інстанції,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду, позовні вимоги
задоволені.

Судові рішення вмотивовані
перевіреними фактичними обставинами
справи, які спростовують
обґрунтованість зменшення суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування та збільшення грошового
зобов'язання.

Не погодившись із судовими рішеннями,
відповідач до Вищого
адміністративного суду України подав
касаційну скаргу, де посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
зазначені судові рішення скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

У поданих запереченнях на скаргу
позивач просить її відхилити з мотивів
необґрунтованості.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді, перевіривши
повноту встановлених обставин справи
та правильність їх юридичної оцінки
судами, Вищий адміністративний суд
України не вбачає підстав для
задоволення касаційної скарги.

Судами першої і апеляційної інстанції
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що Державною
податковою інспекцією проведена
камеральна перевірка податкової
звітності з податку на прибуток
Товариства за ІІ квартал 2011 року, за
підсумками якої складено акт від 07.10.2011
№ 394/22-0/20971504/4. На підставі цього акта
Державна податкова інспекція прийняла
оспорювані позивачем податкові
повідомлення-рішення.

Фактичною підставою для зменшення суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток та
відповідно збільшення позивачу
грошового зобов'язання відповідно до
оспорюваних податкових повідомлень -
рішень слугував висновок
контролюючого органу, викладений в
акті камеральної перевірки податкової
звітності з податку на прибуток від
07.10.2011, що Товариством порушено п. 150.1 ст.
150 та п. 3 підрозділу 4 розділу ХХ
"Перехідних положень" ПК України, а саме
порушено порядок заповнення
податкової звітності.

Такий висновок податкового органу
мотивовано тим, що позивачем
неправомірно включено до від'ємного
значення об'єкта оподаткування
попереднього звітного (податкового)
періоду загальну суму від'ємного
значення І кварталу 2011 року. Вважає, що
позивач не мав права під час формування
податкової декларації з податку на
прибуток за ІІ квартал 2011 року включати
до від'ємного значення об'єкта
оподаткування попереднього звітного
(податкового) періоду від'ємне значення
об'єкта оподаткування за І квартал 2011
року. із врахуванням від'ємного
значення, що увійшло до складу І
кварталу 2011 року з 2010 року, а
зобов'язаний був включати лише витрати,
що виникли виключно у І кварталі 2011
року, без врахування раніше понесених
збитків.

Аналізуючи фактичні обставини справи,
суд касаційної інстанції погоджується
з висновками судів попередніх
інстанції про безпідставність
зменшення суми від'ємного значення
об'єкта оподаткування та збільшення
грошового зобов'язання.

Так, з 01.01.2011 відносини, що виникають у
сфері справляння податків і зборів,
зокрема, визначення вичерпного
переліку податків та зборів, що
справляються в Україні, порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства,
регулюються Податковим кодексом
України.

Відповідно до п. 1 розділу XIX "Прикінцеві
положення» Податкового кодексу
України розділ III "Податок на прибуток"
набрав чинності з 01.04.2011 та згідно з п. 1
підрозділу 4 розділу XX "Перехідні
положення" Податкового кодексу України
застосовується під час розрахунків з
бюджетом починаючи з доходів і витрат,
що отримані і проведені з 01.04.2011, якщо
інше не встановлено цим підрозділом.

Таким чином, декларацію з податку на
прибуток у 1 кварталі 2011 року позивач
сформував керуючись пп. 22.4 п. 22
Прикінцевих положень Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств", яким визначено, що у 2011
році сума від'ємного значення, яка
відповідно до абзацу першого цього
пункту не була врахована у складі
валових витрат, та від'ємне значення
об'єкта оподаткування, яке виникло у 2010
році, підлягають включенню до складу
валових витрат у порядку,
встановленому статтею 6 цього Закону,
без обмежень, встановлених цим пунктом.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств" у
випадку коли об'єкт оподаткування
платника податку з числа резидентів за
результатами податкового року має
від'ємне значення (з урахуванням суми
амортизаційних відрахувань), сума
такого від'ємного значення підлягає
включенню до складу валових витрат
першого календарного кварталу
наступного податкового року.

Судами встановлено, що результатом
розрахунку об'єкта оподаткування за
підсумками І кварталу 2011 року у
позивача є від'ємне значення, яке
сформоване з урахуванням
вищезазначених вимог, що знайшло своє
відображення в уточнюючій декларації з
податку на прибуток підприємства за ІІ
квартал 2011 року.

Пунктом 150.1 ст. 150 Розділу ІІІ
Податкового кодексу України, де
зазначено, що у випадку якщо
результатом розрахунку об'єкта
оподаткування платника податку з числа
резидентів за підсумками податкового
року є від'ємне значення, то сума такого
від'ємного значення підлягає включенню
до витрат першого календарного
кварталу наступного податкового року.
Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками півріччя, трьох кварталів
та року здійснюється з урахуванням
зазначеного від'ємного значення
попереднього року у складі витрат
таких податкових періодів наростаючим
підсумком до повного погашення такого
від'ємного значення.

Згідно з п. 3 підрозділу 4 "Особливості
справляння податку на прибуток
підприємств у 2011 році" розділу XX
"Перехідні положення" Податкового
кодексу України, п. 150.1 ст. 150 Кодексу
застосовується у 2011 році з урахуванням
наступного: якщо результатом
розрахунку об'єкта оподаткування
платника податку з числа резидентів за
підсумками першого кварталу 2011 року є
від'ємне значення, то сума такого
від'ємного значення підлягає включенню
до витрат другого календарного
кварталу 2011 року. Розрахунок об'єкта
оподаткування за наслідками другого,
другого і третього кварталів, другого
четвертого кварталів 2011 року
здійснюється з урахуванням від'ємного
значення, отриманого платником податку
за перший квартал 2011 року, у складі
витрат таких податкових періодів
наростаючим підсумком до повного
погашення такого від'ємного значення.

З системного аналізу вищезазначених
положень випливає, що в даному випадку
йдеться виключно про порядок обрахунку
у 2011 році від'ємного значення об'єкта
оподаткування з наростаючим підсумком
без встановлення будь-яких
особливостей та обмежень щодо
методології його розрахунку за
підсумками І кварталу 2011 року, який у
свою чергу повинен формуватись на
підставі чинної у цей період ст. 6 та п.
22.4 ст. 22 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств".

Таким чином, позивачем правомірно у
податковій звітності з податку на
прибуток підприємства за ІІ квартал 2011
року задекларовано від'ємне значення
об'єкту оподаткування, яке було
сформовано з урахуванням від'ємного
значення об'єкта оподаткування, що
увійшло до складу І кварталу 2011 року з
2010 року.

Таким чином ухвалені по справі судові
рішення першої та апеляційної
інстанцій є законним і обґрунтованим, а
зазначена позиція скаржника є
помилковою. Відповідно судові рішення
першої та апеляційної інстанцій
скасуванню не підлягають, як такі, що
винесені за вичерпних юридичних
висновків при правильному
застосуванні норми матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Одесі Державної податкової служби
залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 10.01.2012 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 25.04.2012 у
справі № 2а/1570/10073/2011 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, крім як з
підстав, у строк та в порядку,
визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
Г.К. Голубєва

А.О. Рибченко