Справа № 754/133/14-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Галась І.А.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

29 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Твердохліб В.А., Троян
Н.М.;

за участю секретаря: Кінзерської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду апеляційні
скарги ОСОБА_2 та Управління Пенсійного
Фонду України в Деснянському районі
міста Києва на постанову Деснянського
районного суду м.Києва від 01 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного Фонду України в
Деснянському районі міста Києва про
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року, позивач звернулася до
Деснянського районного суду м.Києва з
позовом до Управління Пенсійного Фонду
України в Деснянському районі міста
Києва про зобов'язання вчинити дії.
Свої позовні вимоги мотивувала тим, що
вона отримує пенсію по інвалідності ІІ
групи з 11.06.2012 року, як державний
службовець, відповідно до Закону
України «Про державну службу».
Звернувшись до відповідача із заявою
про перерахунок пенсії, відповідно до
Закону України «Про державну службу» в
розмірі 90 відсотків заробітної плати
за останнім місцем роботи на державній
службі з врахуванням матеріальної
допомоги на оздоровлення та для
вирішення соціально-побутових питань,
індексації заробітної плати, грошової
винагороди за сумлінну працю; 26.12.2013
року отримала відмову в перерахунку
пенсії. Додатково позивач наголосила
на тому, що Закон України №3668-У1 від
08.07.2011 року «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», яким
були внесені зміни до ст. 37 та 37-1 Закону
України порушує її конституційні
права, а отже не може бути використаний
при визначенні розміру пенсії. Просила
суд визнати дії Управління пенсійного
фонду України в Деснянському районі
м.Києва неправомірними, щодо відмови у
перерахунку пенсії, як державному
службовцю, відповідно до Закону
України «Про державну службу» в
розмірі 90 відсотків заробітної плати
за останнім місцем роботи на державній
службі; зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м.Києва, здійснити
перерахунок пенсії з 11 червня 2012 року в
розмірі 90% заробітної плати, враховуючи
матеріальну допомогу на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань, індексацію заробітної плати,
грошової винагороди за сумлінну працю.

Постановою Деснянського районного
суду м.Києва від 01 квітня 2014 року позов
задоволено частково.

Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі
м.Києва щодо не включення в розрахунок
розміру пенсії ОСОБА_2 з моменту
призначення складових оплати праці
"Інші виплати", на які нараховувались
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування -
неправомірними.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі
м.Києва включити в розрахунок розміру
пенсії ОСОБА_2 складові заробітної
плати на підставі довідки Управління
праці та соціального захисту населення
Деснянської районної в місті Києві
державної адміністрації № 185-Б від 11
червня 2012 року "Інші виплати", на які
нараховувались страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та здійснити перерахунок
пенсії з 11 червня 2012 року.

В задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нову, якою позов задоволити
повністю.

Також, не погоджуючись з зазначеним
судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та прийняти нову,
якою у задоволенні позову відмовити
повністю.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без змін
з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
часткового задоволення позовних вимог,
з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач перебуває на обліку в
Управлінні пенсійного фонду України в
Деснянському районі м.Києва з 11 червня
2012 року та отримує пенсію по
інвалідності ІІ групи, як державний
службовець відповідно до Закону
України «Про державну службу». Стаж
державної служби складає понад 10 років.

Звернення позивача про перерахунок
пенсій, відповідно до Закону України
«Про державну службу» в розмірі 90
відсотків заробітної плати за останнім
місцем роботи на державній службі до
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м.Києва із заявою,
в якому вона просила також врахувати
виплачену матеріальну допомогу на
оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань, індексацію
заробітної плати, грошової винагороди
за сумлінну працю, відповідачем 26.12.2013
року залишено без задоволення.

Надаючи правову оцінку позовним
вимогам, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу» ( в редакція яка діяла
на час призначення пенсії позивача), на
одержання пенсії державних
службовців мають право чоловіки, які
досягли віку 62 роки, та жінки, які
досягли пенсійного віку, встановленого
статтею 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", за наявності страхового
стажу, необхідного для призначення
пенсії за віком у мінімальному розмірі,
передбаченого абзацом першим частини
першої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не
є державними службовцями, - у
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі, з якої було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. … Пенсія, призначена
відповідно до цієї статті, в період
роботи на посадах, які дають право на
призначення пенсії в порядку і на
умовах, передбачених цим Законом,
законами України "Про статус народного
депутата України", "Про прокуратуру",
"Про наукову і науково-технічну
діяльність", виплачується у розмірі,
обчисленому відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", а після
звільнення з таких посад - у розмірі,
обчисленому відповідно до цього
Закону. Максимальний розмір пенсії (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність. Достроково призначена
пенсія з урахуванням підпункту "г"
частини першої пункту 1 статті 26 Закону
України "Про зайнятість населення",
пункту "в" частини другої статті 12
Закону України "Про загальні засади
подальшої експлуатації і зняття з
експлуатації Чорнобильської АЕС та
перетворення зруйнованого четвертого
енергоблока цієї АЕС на екологічно
безпечну систему" і статті 21 Закону
України "Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в Україні"
у період до досягнення пенсійного віку,
встановленого частинами першою та
другою цієї статті, працюючим
пенсіонерам не виплачується.
Визначення заробітної плати для
обчислення пенсій державним
службовцям здійснюється в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України. Пенсія по інвалідності у
розмірах, передбачених частиною першою
цієї статті, призначається за
наявності страхового стажу,
встановленого для призначення пенсії
по інвалідності відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
особам, визнаним інвалідами I або II
групи у період перебування на
державній службі, які мають стаж
державної служби не менше 10 років, а
також особам з числа інвалідів I або II
групи незалежно від часу встановлення
їм інвалідності, які мають не менше 10
років стажу державної служби на
посадах, віднесених до категорій посад
державних службовців, якщо
безпосередньо перед зверненням за
призначенням такої пенсії вони
працювали на зазначених посадах.
Пенсія по інвалідності відповідно до
цього Закону призначається незалежно
від причини інвалідності за умови
припинення державної служби.

Таким чином, призначення державному
службовцю пенсії та її перерахунок
здійснюється з сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Водночас статтею 33 Закону України №3723
встановлено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок
(частина друга). Державним службовцям
можуть установлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань (частина
шоста). Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України (частина
сьома).

Визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії державного
службовця здійснюється відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
№865, відповідно до пункту четвертого
якої у разі підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним
службовцям згідно з рішеннями Уряду
після набрання чинності Законом
України "Про внесення змін до Закону
України "Про державну службу" від 16
січня 2003 року №432 - IV, заробітна плата
для перерахунку пенсії пенсіонерам,
яким пенсія призначена з дня набрання
чинності Законом України №3723,
визначається в наступному порядку: -
пенсіонерам, які на момент перерахунку
пенсії продовжують працювати на
посаді, з якої призначено пенсію - на
підставі поданої довідки про
одержувану заробітну плату на момент
перерахунку; - іншим пенсіонерам - на
підставі документів, поданих на час
перерахунку, виходячи із сум
заробітної плати, яку одержує
працюючий державний службовець на
відповідній посаді, з якої призначено
(перераховано) пенсію, на момент
виникнення права на перерахунок.

Премія (крім премій до державних,
професійних свят та ювілейних дат) та
інші надбавки враховуються в середніх
розмірах відносно визначених
законодавством таких виплат за
відповідною посадою (посадами) у тому
державному органі, звідки особа вийшла
на пенсію, на момент виникнення права
на перерахунок. Премія до державних,
професійних свят та ювілейних дат,
виплачена у місяці підвищення
заробітної плати, враховується в
розмірі 1/12 середнього розміру цієї
премії (премій), визначеного за
відповідною посадою (посадами), з якої
призначено (перераховано) пенсію.

У разі зміни структури заробітної
плати з одночасним підвищенням
посадових окладів працівникам апарату
органів виконавчої влади, місцевого
самоврядування та їх виконавчих
органів, органів прокуратури, судів та
інших органів виплати, одержані особою
за період до зміни структури
заробітної плати, включаються в
заробіток для обчислення пенсії без
коригування.

Перерахунок пенсій провадиться з
місяця підвищення розміру заробітної
плати працюючого державного службовця
на підставі поданої заяви та довідок,
виданих державними органами за
останнім місцем роботи.

Згідно з пунктом четвертим Постанови
№865, у разі підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним
службовцям відповідно до рішень
Кабінету Міністрів України заробітна
плата для перерахунку пенсії
визначається в такому порядку: 1)
пенсіонерам, які на момент перерахунку
пенсії продовжують працювати на
посаді, з якої призначено пенсію, - на
підставі поданої довідки про
одержувану заробітну плату на момент
перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на
підставі документів, поданих на час
перерахунку, виходячи із сум
заробітної плати, яку одержує
працюючий державний службовець на
відповідній посаді, з якої призначено
(перераховано) пенсію, на момент
виникнення права на перерахунок. При
цьому, зокрема, премія, крім премій,
зазначених у другому реченні цього
абзацу, та інші надбавки враховуються в
середніх розмірах відносно визначених
законодавством таких виплат за
відповідною посадою (посадами) у тому
державному органі, звідки особа вийшла
на пенсію, на момент виникнення права
на перерахунок. Премія до державних,
професійних свят та ювілейних дат,
виплачена у місяці підвищення
заробітної плати, враховується в
розмірі 1/12 середнього розміру цієї
премії (премій), визначеного за
відповідною посадою (посадами), з якої
призначено (перераховано) пенсію.

Пунктом 1 Постанови №865 установлено, що
розмір виплат (крім посадових окладів,
надбавок за ранг або кваліфікаційні
класи, класний чин або спеціальні
звання, вислугу років), що включаються в
заробіток для обчислення пенсії
відповідно до Закону України №3723,
визначається за вибором того, хто
звернувся за пенсією, за останні 24
календарні місяці роботи, яка дає право
на даний вид пенсії, підряд перед
зверненням за пенсією або за будь-які 60
календарних місяців такої роботи
підряд перед зверненням за пенсією
незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.
Середньомісячна сума зазначених
виплат за 24 або 60 календарних місяців
визначається шляхом ділення загальної
суми цих виплат за 24 календарні місяці
роботи підряд перед зверненням за
пенсією чи за 60 календарних місяців
роботи підряд відповідно на 24 або на 60.

Отже, чинне законодавство як загальне,
так і спеціальне відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.
При цьому слід врахувати, що
надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами,
матеріальна допомога належать до
додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Відповідна позиція висловлена Вищим
адміністративним судом України в
"Узагальненні судової практики
розгляду справ, пов'язаних з
перерахунком пенсій деяким категоріям
державних службовців та науковим
(науково-педагогічним) працівникам"
(Юридичний вісник України, 06.2008, №23).

Згідно до вимог ст. 37-1 Закону України
«Про державну службу», у разі
підвищення розміру заробітної
плати працюючим державним службовцям,
а також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на
момент виникнення права на перерахунок
пенсії.

Відповідно до частини першої статті 1
Закону України від 24 березня 1995 року
№108/95-ВР «Про оплату праці», заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України
від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про
пенсійне забезпечення» до заробітку
для обчислення пенсії включаються всі
види оплати праці (виплат, доходу), на
які відповідно до Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року №1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно з ч.1 ст. 46 Конституції України,
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Таким чином, встановлено, що
Управлінням пенсійного фонду України
необхідно було при здійсненні
перерахунку позивачу пенсії, як
державному службовцю, керуватися ст.37
ЗУ «Про державну службу» в редакції
чинній на момент призначення пенсії.

Крім того, отримані особою виплати, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
для обчислення пенсії.

З довідки про складові заробітної
плати, виданою Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної в місті Києві
державної адміністрації №185-Б від 11
червня 2012 року, вбачається, що
позивачці виплачувались «інші
виплати» а саме: матеріальна допомога
на оздоровлення, матеріальна допомога
для вирішення соціально-побутових
питань, індексація заробітної плати,
грошова винагорода за сумлінну працю в
органах державної служби.

Відповідач не надав суду достатніх
беззаперечних доказів в обґрунтування
правомірності своїх дій та
бездіяльності в частині не включення
сум графи «Інша виплати» про
обчисленні пенсії позивача.

Одночасно стороною позивача не була
надано доказів, які б давали суду
підстави вважати що прийняття Закону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» порушує конституційні права
позивача на отримання пенсії.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, поряд з тим, що на суб'єкта владних
повноважень, у випадку, якщо він є
відповідачем в адміністративній
справі, покладено обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності, Кодексом
адміністративного судочинства України
на кожну сторону, в не залежності від
того чи є вона суб'єктом владних
повноважень, покладено обов'язок щодо
доведення обставин на яких ґрунтуються
її вимоги та заперечення.

Таким чином, підстав для задоволення
апеляційної скарги немає, а її доводи
спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Управління
Пенсійного Фонду України в
Деснянському районі міста Києва -
залишити без задоволення, а постанову
Деснянського районного суду м.Києва
від 01 квітня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте на неї може бути
подана касаційна скарга до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 03
червня 2014 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено - 29
травня 2014 року.

Головуючий суддя
Костюк Л.О.

Судді:
Троян Н.М.

Твердохліб В.А.