Справа № 357/5103/14-а
Суддя: Бондаренко О. В.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/5103/14-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючий - суддя
Бондаренко О. В. ,

при секретарі - Коляда С. М.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні залі суду № 4 справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Київської обласної державної
адміністрації, про надання дозволу про
зняття з обліку та відчуження
легкового автомобіля -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом 16.04.2014 року мотивуючи тим, що
09.12.2003 року йому, як ліквідатору аварії
на ЧАЕС І категорії,інваліду 2 групи,
інваліду війни з Німеччини було
подаровано в якості гуманітарної
допомоги, через Головне Управління
соціального захисту населення
Київської обласної держадміністрації,
легковий автомобіль марки «Nissan Primera»,
номер кузова НОМЕР_2, дата випуску 27.08.1997
р., з метою передачі цього автомобіля в
користування. В грудні 2003 року даний
автомобіль було ввезено в Україну та
поставлено під митний контроль для
розмитнення, яке проводило Головне
Управління соціального захисту
населення Київської обласної
держадміністрації, як отримувач
гуманітарної допомоги. Набувачем
гуманітарної допомоги являвся ОСОБА_1.
ГУ КОДА було подано документи до
Кабінету Міністрів України з приводу
визнання зазначеного автомобіля з
Німеччини для засвідчення його в
якості гуманітарної допомоги. Витягом
з протоколу засідання комісії з питань
гуманітарної допомоги при КМУ за №
26/ГД-9812 від 18.12.2003 року даний автомобіль
було визнано гуманітарною допомогою та
розмитнено. 22.01.2004 року автомобіль було
одержано набувачем гуманітарної
допомоги ОСОБА_1 для реєстрації в
органах ДАІ з усіма відповідними
документами, а також знято з черги про
забезпечення інвалідів легковими
автомобілями ( Таврією). В січні 2004 року
автомобіль було зареєстровано в
органах ДАІ та видано тимчасовий
технічний паспорт у зв'язку з тим, що
потрібно було перевірити належність
даного автомобіля та підтвердити його
надання в рамках належного
законодавства з Німеччини. В лютому 2004
року було отримано постійний технічний
паспорт на ім'я ОСОБА_1, в якому
зазначено в розділі «Тимчасові
відмітки»: «без права відчуження
строком на 10 років». В березні 2007 року,
після трьох років експлуатації, даний
автомобіль потрапив у ДТП, про що було
повідомлено, відповідною заявою,
Головним управлінням соціального
захисту населення Київської обласної
держадміністрації та подано документи
для зняття з обліку транспортного
засобу та вибраковку. Відповідач 25.04.2007
року видав довідку для зняття з обліку
та вибракування транспортного засобу.
Даний автомобіль був знятий з балансу
Головним управлінням соціального
захисту населення Київської обласної
держадміністрації та запропоновано
здати його на металобрухт та надати
довідку про здачу, але він вирішив за
власні кошти відремонтувати
автомобіль, хоча при експертній оцінці
він не підлягав відновленню. Дане
відновлення та ремонт автомобіля
обійшовся йому в 30-35 тисяч грн.
Проїздивши на даному автомобілі майже 2
роки позивач написав заяву до
Головного управління соціального
захисту населення Київської обласної
держадміністрації про внесення в
технічний паспорт в розділі
«Тимчасової відмітки» право на
керування легковим автомобілем сина
ОСОБА_3, та отримав такий дозвіл. В
результаті чого було замінено
технічний паспорт на новий 03.04.2009 року.
Приводом для цього слугувало
погіршення його стану здоров'я,
оскільки при аварії отримав значні
пошкодження нижніх кінцівок та хребта.
Майже три роки тому хвороба почала
прогресувати та дає знати знаходження
в 1986 році в зоні відчуження при
ліквідації аварії на ЧАЕС. В 2013 році він
декілька разів перебував на лікуванні
з приводу хвороби хребта, в результаті
консультацій та висновків комісії було
встановлено діагноз - ускладнений
остеохондроз хребта з виявленням
секвестрованих гриж, що потребує
стаціонарного лікування та
операційного втручання, яке потребує
значних грошових коштів, які в нього
відсутні ( 70-80 тисяч грн.). Позивач
звернувся до Департаменту соціального
захисту населення КОДА з приводу
відчуження автомобіля з метою
одержання грошових коштів для
лікування, оскільки отримувач
гуманітарної допомоги і набувач мають
однакові права. Мотивація даної заяви
була подана з відповіддю від
іноземного донора - Російської
православної церкви Московського
патріархату Берлінської єпархії, де
зазначено, що донор просить ГУ КОДА
надати дозвіл на відчуження автомобіля
, що дасть суттєву фінансову підтримку
інваліду 2 групи ОСОБА_1, оскільки
найціннішим даром для людини являється
його здоров'я. Відповідач надав
негативну відповідь, в якій
зазначається, що згідно постанови КМУ
№ 999 від 19.07.2006 року п.41 Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями,
визнаними гуманітарною допомогою,
право продажу відсутнє. Автомобіль
марки «Nissan Primera», номер кузова НОМЕР_2,
дата випуску 27.08.1997 р. на період подання
позову виповнилось майже 17 років, при
чому у період з січня 2004 року по даний
період експлуатації автомобіля
набувачем гуманітарної допомоги
складає 10 років і 2 місяці. Згідно п.16
ПКМ № 999 від 19.07.2006 року автомобіль,
одержаний від ГУ КОДА, також
залишається члену сім'ї, померлого
інваліда, який проживає та
зареєстрований за місцем проживання
інваліда в разі сплати ним до
спеціального фонду держбюджету
грошових коштів з урахуванням ступеня
його зношення. Ступень зношення
зазначеного автомобіля становить 10% *10
років = 100%. Як зазначається в постанові
після 10 річного строку експлуатації
автомобіля він знімається з балансу ГУ
КОДА, але практично він знятий з
балансу в квітні 2007 року, що зазначено в
довідці № 3 від 25.04.2007 року про зняття та
вибракування транспортного засобу.
Отже, враховуючи вищезазначене позивач
вважає, що фактично автомобіль є його
власністю ( член сім'ї може його
отримати тільки після його смерті), але
для того, щоб його отримати потрібно
вмерти. Оскільки позивач потребує
допомоги в грошових коштах та має
автомобіль, який не може продати з
метою одержання грошових коштів та
почати лікування, він вимушений
звернутись до суду з приводу спору про
частку в спільній власності на
автомобіль отримувача гуманітарної
допомоги та набувача. Зміну отримувача
гуманітарної допомоги та її
переадресування можливо здійснити
лише за погодженням з іноземним
донором за рішенням відповідної
комісії з питань гуманітарної
допомоги. Отримувачем гуманітарної
допомоги щодо автомобіля марки «Nissan
Primera», номер кузова НОМЕР_2, дата випуску
27.08.1997 р. ніяких зусиль не було
прикладено, окрім передачі його
набувачу згідно протоколу засідання
КМУ. Ним, як набувачем, для одержання
гуманітарної допомоги було здійснено
наступне: знайдено іноземного донора,
започаткована процедура письмової
пропозиції донора про її надання,
одержано згоду отримувача
гуманітарної допомоги, оформлено
договір дарування в якості
гуманітарної допомоги ГУ КОДА для
конкретного набувача автомобіля в
Берліні, на що затрачено грошові кошти,
пригнано автомобіль в Україну(
затрачено грошові кошти), постановлено
на митний контроль в Україні( затрачено
кошти), затрачено кошти на оформлення
документів та їх подання до ГУ КОДА (
переклад дарчої з німецької мови та
нотаріальне завірення), затрачено
кошти на ремонт автомобіля, у зв'язку з
ДТП, в березні 2007 року. Отже, повністю
визнаючи всі переваги в спорі про
спільну власність автомобіля набувача
гуманітарної допомоги перед
отримувачем гуманітарної допомоги та
враховуючи, що питання йде про
найдорожчу цінність людини - здоров'я.
Потреби в його спасінні для інваліда 2
групи, інваліда війни, учасника
ліквідації аварії на ЧАЕС, яка
виражається у відсутності грошових
коштів та для збереження життя
інваліда позивач просить зобов'язати
Головне управління праці та
соціального захисту населення
Київської обласної державної
адміністрації видати довідку ( дозвіл)
на зняття з обліку та відчуження
легкового автомобіля марки «Nissan Primera»,
номер кузова НОМЕР_2, дата випуску 27.08.1997
р., реєстраційний номер НОМЕР_1,
отриманого в якості гуманітарної
допомоги на ім'я ОСОБА_1, як власника.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, про розгляд справи
повідомлений належним чином.

Представник позивача, за довіреністю у
справі, ОСОБА_4 в судовому засіданні
позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача Головного
управління праці та соціального
захисту населення Київської обласної
державної адміністрації в судове
засідання не з'явився, про розгляд
справи повідомлені належним чином,
надали до суду письмові заперечення
проти позову з клопотання про розгляд
справи без участі їх представника.

Суд, заслухавши осіб, які приймають
участь у розгляді справи, дослідивши
матеріали справи встановив наступні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

Згідно ст.104 КАС України, до
адміністративного суду має право
звернутися з адміністративним позовом
особа, яка вважає, що порушено її права,
свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин.

Даний спір за участю Головного
управління праці та соціального
захисту населення Київської обласної
державної адміністрації як суб'єкта
владних повноважень ( п.7 ч.1 сг.3 КАС
України) є публічно - правовим і його
вирішення згідно д.1 ч.1 ст.17 КАС України
належить до компетенції
адміністративних судів України,
оскільки відповідно до Положення про
міністерство праці та соціальної
політики України, затвердженого
постановою КМУ від 02.11.2006 року № 1543,
Типового положення про головне
управління праці та соціального
захисту населення Київської обласної
міської державної адміністрації,
управління праці та соціального
захисту населення Севастопольської
міської державної адміністрації,
затвердженого КМУ 30.05.2007 року,
міністерство є головним органом у
систем і центральних органів
виконавчої влади, яке реалізує
державну політику в сфері соціального
захисту населення через систему
підпорядкованих йому органів
соціального захисту населення -
відповідні управління, які в свою чергу
як органи державної влади наділені
відповідними повноваженнями. А спірні
правовідносини пов'язані з реалізацією
головним управлінням праці наданих
йому повноважень у сфері забезпечення
інвалідів автомобілями.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
гуманітарну допомогу», гуманітарна
допомога - цільова адресна безоплатна
допомога в грошовій або натуральній
формі, у вигляді безповоротної
фінансової допомоги або добровільних
пожертвувань, або допомога у вигляді
виконання робіт, надання послуг, що
надається іноземними та вітчизняними
донорами із гуманних мотивів
отримувачам гуманітарної допомоги в
Україні або за кордоном, які
потребують її у зв'язку з соціальною
незахищеністю, матеріальною
незабезпеченістю, важким фінансовим
становищем, виникненням надзвичайного
стану, зокрема внаслідок стихійного
лиха, аварій, епідемій і епізоотій,
екологічних, техногенних та інших
катастроф, які створюють загрозу для
життя і здоров'я населення, або тяжкою
хворобою конкретних фізичних осіб, а
також для підготовки до збройного
захисту держави та її захисту у разі
збройної агресії або збройного
конфлікту. Гуманітарна допомога є
різновидом благодійництва і має
спрямовуватися відповідно до
обставин, об'єктивних потреб, згоди її
отримувачів та за умови дотримання
вимог статті 3 Закону України «Про
благодійну діяльність та благодійні
організації». Донори (іноземні,
вітчизняні) - юридичні та фізичні особи
в

Україні або за її межами, які
добровільно надають гуманітарну
допомогу отримувачам гуманітарної
допомоги в Україні або за її межами;
отримувачі гуманітарної допомоги -
такі юридичні особи, яких
зареєстровано в установленому
Кабінетом Міністрів України порядку в
Єдиному реєстрі отримувачів
гуманітарної допомоги: а) підприємства
громадських організацій інвалідів,
ветеранів війни та праці, а також
підприємства, установи та організації,
що утримуються за рахунок бюджетів,
та уповноважені ними державні
установи; ….набувачі гуманітарної
допомоги - фізичні та юридичні особи,

які її потребують і яким вона
безпосередньо надається.

Підставою для започаткування
процедури визнання допомоги

гуманітарною є письмова пропозиція
донора про її надання. Підставою для
здійснення гуманітарної допомоги в
Україні є письмова згода отримувача
гуманітарної допомоги на її одержання.
Отримувач гуманітарної допомоги має
такі самі права на її використання,
що і набувач гуманітарної допомоги.
Зміну отримувача гуманітарної
допомоги та її переадресування можливо
здійснювати лише за погодженням з
іноземними донорами за рішенням
відповідного спеціально
уповноваженого державного органу з
питань гуманітарної допомоги. ( ст.3
Закону України «Про гуманітарну
допомогу»).

Відповідно до ст.11-1 Закону України «Про
гуманітарну допомогу», забезпечення
інвалідів, дітей-інвалідів
автомобілями, визнаними гуманітарною
допомогою, здійснюється на умовах,
передбачених законом, та у порядку,
що визначається Кабінетом Міністрів
України. Після смерті інваліда,
дитини-інваліда автомобіль, визнаний
гуманітарною допомогою, яким інвалід
був забезпечений через органи
соціального захисту населення і
користувався менше 10 років, може бути
переданий у власність одному із
членів сім'ї за рішенням центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
соціального захисту населення, за
умови сплати податків і зборів за
ставками, діючими на день здійснення
митного оформлення автомобіля. Якщо
інвалід, дитина-інвалід користувався
автомобілем більше 10 років, за
бажанням членів його сім'ї автомобіль
може бути переданий у їх власність
безкоштовно. У разі несплати членом
сім'ї інваліда, дитини-інваліда
податків і зборів (обов'язкових
платежів) автомобіль повертається
(вилучається) органам соціального
захисту населення у порядку та на
умовах, що визначаються Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
гуманітарну допомогу», особи, винні у
порушенні законодавства про
гуманітарну допомогу, несуть
відповідальність згідно із законами
України. Порушеннями законодавства
про гуманітарну допомогу, що тягне за
собою кримінальну або адміністративну
відповідальність згідно з законом, є:
використання гуманітарної допомоги
не за цільовим призначенням;
використання гуманітарної допомоги
з метою отримання прибутку. Товари
(предмети) гуманітарної допомоги, які
продаються за грошові кошти або
передаються за інші види компенсації,
та (або) виручка, отримана за такий
продаж, вилучаються або конфіскуються
у встановленому законом порядку.
Отримувачі гуманітарної допомоги, які
допустили порушення законодавства
про гуманітарну допомогу, за рішенням
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
соціального захисту населення,
виключаються з Єдиного реєстру
отримувачів гуманітарної допомоги.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
являється учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
І категорії, інвалідом другої групи і
має право на пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів
війни - інвалідів війни, що
підтверджено копією паспорта,
посвідченням громадянина який
постраждав внаслідок Чорнобильської
катастрофи, посвідченням інваліда (
а.с.6-9).

Згідно з витягом з протоколу засідання
Комісії з питань гуманітарної допомоги
при Кабінеті Міністрів України від
18.12.2003 року за № 26/ГД-9812 ( а.с.10),
затверджено перелік легкових
автомобілів, які визнані гуманітарною
допомогою, в тому числі автомобіль
марки «Nissan Primera», номер кузова НОМЕР_2,
дата випуску 27.08.1997 року, який було
передано у відділ соціального
забезпечення Київської
облдержадміністрації берлінською
Єпархією Російської православної
церкви, з послідуючим наданням даного
автомобіля інваліду ОСОБА_1 ( а.с.11).

Згідно довідки від 22.01.2004 року ( а.с.19),
позивачу ОСОБА_1 управлінням
соціального захисту населення КОДА
виданий автомобіль «Nissan Primera», номер
кузова НОМЕР_2, строком на 10 років без
права передачі іншій особі.

Згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу( а.с.14), автомобіль
марки «Nissan Primera», номер кузова НОМЕР_2,
дата випуску 27.08.1997 року,
зареєстрований за ОСОБА_1 03.04.2009 року, в
графі Особливі відмітки зазначено, що
даним автомобілем має право керувати
ОСОБА_3, відчуження автомобіля без
дозволу соцзахисту заборонено.

Згідно довідки (додаток 2 до наказу
Міністерства праці та соціальної
політики України) від 25.04.2007 року № 03 (
а.с.20), Головне управління праці та
соціального захисту населення КОДА
дозволили позивачу ОСОБА_1 зняти з
обліку автомобіль у зв'язку з ДТП.

Згідно листа від 09.10.2013 року іноземного
донора ( а.с.16), Російська православна
церква Московського патріархату
Берлінської єпархії виразила своє
волевиявлення та просить управління
праці та соціального захисту населення
Київської обласної державної
адміністрації надати можливість
ОСОБА_1 продати автомобіль «Nissan», що
надасть йому суттєву фінансову
підтримку в зв'язку з тим, що він за
станом здоров'я потребує постійної
уваги, проведення хірургічної
операції, а подарований ними
автомобіль 10 років тому вже старий ( 16
років) і також потребує фінансових
вкладень для ремонту.

В листопаді 2013 року позивач звернувся
до відповідача із заявою про надання
дозволу на відчуження автомобіля та
отримав відповідь від 14.11.2013 року № 03/5438
( а.с.22), в якому зазначено, що видача
дозволу на продаж автомобіля не має
законних підстав.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів
України від 19 липня 2006 р. N 999 «Про
затвердження Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями», п.6 - Інвалід,
законний представник недієздатного
інваліда, дитини-інваліда отримує
автомобіль на десятирічний строк без
права продажу, дарування, передачі (в
тому числі за довіреністю) іншій особі.
Після закінчення зазначеного
строку інвалід може користуватися
таким автомобілем до отримання нового
або повернути його головному
управлінню соціального захисту чи
управлінню виконавчої дирекції на
умовах згідно з пунктом 14 цього
Порядку. П.16 - Після смерті інваліда
автомобіль, яким він був забезпечений
головним управлінням соціального
захисту або управлінням виконавчої
дирекції, строк експлуатації якого
більше ніж 10 років, залишається
безоплатно члену сім'ї, який на час
смерті інваліда був зареєстрований за
місцем реєстрації інваліда. П. 41 - за
бажанням інвалідів головні
управління соціального захисту можуть
забезпечувати їх автомобілями,
ввезеними в Україну і визнаними в
установленому порядку гуманітарною
допомогою, без права продажу,
дарування, передачі (в тому числі за
довіреністю) іншій особі.
Автомобілями, отриманими головними
управліннями як гуманітарна допомога,
інваліди (за їх бажанням або за
бажанням законних представників
недієздатних інвалідів), діти-інваліди
(за бажанням їх законних
представників), які перебувають на
обліку в головних управліннях
соціального захисту та управліннях
виконавчої дирекції, забезпечуються
безоплатно в порядку черговості. П. 43 -
Мінсоцполітики на підставі копій
документів, що підтверджують право
керування автомобілем інваліда або
члена його сім'ї, законного
представника недієздатного
інваліда, дитини-інваліда, інформації
про вартість і кількість отриманих
автомобілів і копій рішення про
визнання автомобілів гуманітарною
допомогою затверджує кошториси
головних управлінь соціального
захисту на суму вартості ввезених
в Україну і визнаних гуманітарною
допомогою автомобілів з відповідним
відображенням зазначених сум на
балансових рахунках головних
управлінь соціального захисту. Після
десятирічного строку експлуатації
інвалідом автомобіль знімається з
балансового рахунку.

Отже, з вищезазначених норм
вбачається, що позивач не має права
відчужувати автомобіль протягом 10
років експлуатації без згоди
відповідача, а після закінчення даного
строку, може користуватися таким
автомобілем до отримання нового або
повернути його головному управлінню
соціального захисту чи управлінню
виконавчої дирекції та зняти його з
балансового рахунку.

Представник позивача в судовому
засіданні посилається на те, що
зазначений автомобіль на даний час вже
не перебуває на обліку управління
праці та соціального захисту
населення, посилаючись на вже видану
довідку від 25.04.2007 року, яка видана у
зв'язку з ДТП.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України, суд при
вирішенні справи, керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень суд перевіряє чи вчинені
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, визначений Конституцією і
Законами України.

Даючи оцінку встановленим обставинам
та зібраним по справі доказам,
аналізуючи норми Закону України «Про
гуманітарну допомогу», Постанови
Кабінету Міністрів України від 19 липня
2006 р. N 999 «Про затвердження Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями»,
суд приходить до висновку, що
відповідач правомірно відмовив
позивачу у наданні довідки про
відчуження автомобіля, оскільки
вирішення даного питання не
передбачено зазначеними нормами, а з
заявою про зняття зазначено автомобіля
з обліку, згідно п.43 Порядку, в зв'язку з
закінченням десятирічного строку
експлуатації інвалідом автомобіля
позивач не звертався.

Спори щодо права власності на майно, на
що в позовній заяві посилається
позивач, вирішуються в порядку
цивільного судочинства і не підлягають
розгляду в даному провадженні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 11, 17, 18, 158-163, 167, 185, 186
КАС України, Законом України «Про
гуманітарну допомогу», Постановою
Кабінету Міністрів України від 19 липня
2006 р. N 999 «Про затвердження Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями»,
суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Головного управління
праці та соціального захисту населення
Київської обласної державної
адміністрації, про надання дозволу про
зняття з обліку та відчуження
легкового автомобіля відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Київської апеляційного
адміністративного суду через
Білоцерківський міськрайонний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О. В. Бондаренко