Справа № 2а/489/96/2014
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а/489/96/2014

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Рум'янцева Н.О.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка
В.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі
м.Миколаєва на постанову Ленінського
районного суду м.Миколаєва від 13
березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м.Миколаєва про
визнання протиправним та скасування
рішення,-

В С Т А Н О В И В:

29.01.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Ленінського районного суду м.Миколаєва
із позовом до Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі
м.Миколаєва, в якому просив визнати
протиправним та скасувати рішення №1
від 21.11.2013р. про утримання з нього суми
надміру виплаченої пенсії в розмірі
50419,95 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що 21.11.2013р. відповідач виніс
неправомірне рішення №1 про утримання
з нього суми надміру виплаченої пенсії
за період з 28.10.2007р. по 30.11.2013р. у розмірі
20% одержуваної пенсії з 01.12.2013р., т.б. в
сумі 50419,95 грн., в зв'язку з наданням
недостовірної довідки про заробітну
плату від 17.08.2006р. №208. Позивач не
погоджується з вказаним рішенням та
вважає, що воно є протиправним та
підлягає скасуванню, оскільки причини
розбіжностей між даними про його
заробітну плату у довідці про зарплату
№208 від 17.08.2006р., виданої ВАТ
«Астра-транс», та довідці №966/02-08 від
02.10.2013р., наданої архівом з особового
складу управління архівної роботи та
урочистих подій ММР, йому не відомі.
Також, позивач в своєму позові
зазначає, що особисто він подав
достовірні дані про свою заробітну
плату, про можливі ж неточності у
довідці не знав, а тому, на його думку, в
його діях не має ознак будь-яких
зловживань чи недобросовісності.

Постановою Ленінського районного суду
м.Миколаєва від 13 березня 2014 року
адміністративний позов ОСОБА_1
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано рішення Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м.Миколаєва від 21.11.2013 року за №1
«Про утримання сум пенсії, надміру
виплачених пенсіонеру внаслідок
зловживань з його сторони» та
стягнення 50419,95 грн. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м.Миколаєва
припинити утримання переплати в
розмірі 20% від суми пенсії ОСОБА_1 з дати
прийняття постанови суду по даній
справі. Зобов'язано Управління ПФУ в
Ленінському районі м.Миколаєва
повернути незаконно утримані з пенсії
ОСОБА_1 суми коштів, згідно з рішенням
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі міста Миколаєва
«Про утримання сум пенсії, надміру
виплачених пенсіонеру внаслідок
зловживань з його сторони» від 21.11.2013
року за №1 з 01 грудня 2013 року по дату
прийняття постанови суду по дійсній
справі.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду 1-ї інстанції,
начальник Управління ПФУ в Ленінському
районі м.Миколаєва 24.03.2014р. подав
апеляційну скаргу, в якій зазначає, що
судом, при винесенні оскаржуваної
постанови порушено норми
процесуального і матеріального права
та просить скасувати постанову
Ленінського районного суду м.Миколаєва
від 13.03.2014 року, прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні усіх позовних вимог.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю
та /або неприбуття жодної з осіб, які
беруть участь у справі, сповіщених
належним чином про дату, час і місце
судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про відсутність належних підстав для
її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м.Миколаєва із
заявою про призначення йому пенсії за
віком згідно із Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та надав довідку №208 від
17.08.2006р. про свою заробітну плату за
період з 01.01.1977р. по 31.12.1981р., видану ВАТ
«Астра-Транс».

На підставі вказаної заяви та доданих
до неї документів, Управлінням ПФУ,
згідно з протоколом від 01.03.2008р., ОСОБА_1
з 28.10.2007р. було призначено пенсію за
віком з урахуванням наданої ним
довідки про заробітну плату.

Однак, 21.11.2013р. в.о. начальника
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м.Миколаєва, після
перевірки пенсійної справи та
особового рахунку позивача, винесло
рішення №1 про утримання з позивача
суми надміру виплаченої розмірі 50419,95
грн. за період з 28.10.2007р. по 30.11.2013р. у
розмірі 20% одержаної пенсії з 01.12.2013р. в
зв'язку з наданням пенсіонером
недостовірної довідки про заробітну
від 17.08.2006р. №208.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
пенсійного органу, позивач оскаржив
його до суду.

Вирішуючи справу по суті та
задовольняючи позов, суд 1-ї інстанції
виходив з обґрунтованості позовних
вимог, неправомірності дій та рішення
пенсійного органу, а також з наявності
у позивача права на пільгову пенсію
відповідно до п."в" ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Колегія суддів апеляційного суду,
уважно дослідивши матеріали справи та
наявні в ній докази, цілком
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції та вважає їх
обгрунтованими, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України,
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Це
право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними.

Так, ст.40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003р. (в редакції до
змін, які внесені Законом України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08.07.2011р.), для обчислення
пенсії враховується заробітна плата
(дохід) за будь-які 60 календарних
місяців страхового стажу підряд до
01.07.2000р., незалежно від перерв, та за
весь період страхового стажу починаючи
з 01.07.2000р. Заробітна плата (дохід) за
період страхового стажу до 01.07.2000р.
враховується для обчислення пенсії на
підставі документів про нараховану
заробітну плату (дохід), виданих у
порядку, встановленому законодавством,
а за період страхового стажу починаючи
з 01 липня 2000 року за даними, що
містяться в системі персоніфікованого
обліку.

Заробітна плата (дохід) за період
страхового стажу до 01 липня 2000 року
враховується для обчислення пенсії на
підставі документів про нараховану
заробітну плату виданих у порядку,
встановленому законодавством, а за
період страхового стажу починаючиз 01
липня 2000 року - за даними, що містяться в
системі персоніфікованого обліку.

У відповідності до п.7 «Порядку подання
та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (затв. Постановою
правління ПФУ від 25.02.2005р. №22-1 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27.12.2005р. №1566/11846), до
заяви про призначення пенсії заявником
додається про заробітну плату особи
встановленого зразку за період
страхового стажу до 01 липня 2000 року.

А згідно з п.17 цього Порядку, довідка
про заробітну плату (дохід) видається
на підставі особових рахунків,
платіжних відомостей та інших
документів про нараховану та с
заробітну плату підприємством,
установою чи організацією, де
працювала особа, яка звертається за
пенсією. Якщо такі підприємства,
установи, організації ліквідовані або
припинили своє існування з інших
причин, то довідки про заробітну плату
видаються правонаступниками цих
підприємств, установ чи організацій
або архівними установами.

Разом з тим, пунктом 38 вказаного
Порядку, в свою чергу, передбачено, що
орган, що призначає пенсію, має право,
зокрема, в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість видачі
документів.

Як вже вказувалося вище, 21.11.2013р.
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва,
провело перевірку пенсійної справи
позивача, та за її результатами,
винесло спірне рішення №1 про
утримання з останнього суми надміру
виплаченої пенсії в розмірі 50419,95 грн.
за період з 28.10.2007р. по 30.11.2013р. у розмірі
20% одержаної пенсії з 01.12.2013р. в зв'язку з
наданням недостовірної довідки про
заробітну від 17.08.2006р. №208.

Так, з вказаної перевірки,
оскаржуваного рішення та довідки
управління архівної роботи ММР №966/02-08
від 01.10.2013р. вбачається, що надана
позивачем до УПФУ довідка №208 від
17.08.2006р., видана йому ВАТ «Астра-Транс»,
не відповідає первинним документам
фактично нарахованої йому заробітної
плати за період 1977-1981р.р.

Таким чином, в зв'язку із врахуванням
цієї довідки №208 при обчисленні пенсії
позивача утворилася переплата на суму
50 419,95 грн. за період з 28.10.2007р. по 30.11.2013р.

Відповідно до змісту п.17 «Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», довідка про заробітну
плату особи видасться виключно на
підставі особових рахунків, платіжних
відомостей та інших документів про
нараховану та сплачену заробітну плату
підприємством, установою чи
організацією де працювала особа, яка
звертається за пенсією.

Крім того, ст.50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що суми
пенсії, виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

При цьому, відрахування з пенсії
провадяться в установленому законом
порядку на підставі судових рішень,
ухвал, постанов і вироків (щодо
майнових стягнень), виконавчих написів
нотаріусів та інших рішень і постанов,
виконання яких, відповідно до закону,
проводиться в порядку, встановленому
для виконання судових рішень. Розмір же
відрахування з пенсії обчислюється з
суми, що належить пенсіонерові до
виплати, з якого може бути відраховано
не більш як 20% пенсії.

Як вже зазначалася судовою колегією,
згідно із приписами ст.50 Закону, суми
пенсії, виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Таким чином, належною підставою для
утримання з пенсії надміру виплачених
сум - є зловживання з боку пенсіонера
або подання страхувальником
недостовірних даних.

Проте, як встановлено судами обох
інстанцій пенсійним органом жодним
чином не доведений факт будь-яких
зловживань саме з боку позивача, а тому,
відповідно, належних і достатніх
підстав для прийняття рішення про
утримання сум пенсії, надміру
виплачених пенсіонеру ОСОБА_1, не було.

За таких обставин та оцінивши наявні в
матеріалах справи докази в їх
сукупності, судова колегія вважає
висновки суду 1-ї інстанції про
задоволення позовних вимог
правильними та відповідаючи ми діючому
законодавству.

До того ж, судова колегія звертає увагу,
що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд, згідно
ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які
є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, що, в даному
випадку, не було зроблено
представниками відповідача в судах 1-ї
та 2-ї інстанцій.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія приходить до висновку, що суд
першої інстанції грубих порушень
матеріального і процесуального права
при вирішенні даної справи не допустив,
вірно встановив фактичні обставини
справи та надав їм належної правової
оцінки. Наведені ж у скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують, оскільки ґрунтуються на
невірному трактуванні норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України,
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів
апеляційної інстанції, з урахуванням
приписів ч.2 ст.11 КАС України та діючи
виключно в межах доводів апеляційної
скарги, відповідно до ст.200 КАС України,
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м.Миколаєва - залишити без
задоволення, а постанову Ленінського
районного суду м.Миколаєва від 13
березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:
Ю.В. Осіпов

Судді:
О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко