Справа № 2а-2832/10
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2014 р. м. Київ
К/800/12457/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши у попередньому розгляді
справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 16 лютого 2011 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 21 листопада
2013 року у справі № 2а-2832/10 за позовом
ОСОБА_2 до виконавчого комітету
Ужгородської міської ради
Закарпатської області, третя особа
ОСОБА_1 про визнання недійсним та
скасування рішення,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2010 року ОСОБА_2 звернулася в
суд з позовом до виконавчого комітету
Ужгородської міської ради
Закарпатської області, в якому просила
визнати незаконним та скасувати п.ІІ.3
рішення виконавчого комітету
Ужгородської міської ради від 22 жовтня
2008 року за №429 в частині надання
гр.ОСОБА_1 дозволу на облаштування
житлової мансарди в об'ємі існуючого
горища над власною квартирою АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
внаслідок незаконного прийняття
виконавчим комітетом Ужгородської
міської ради рішення від 22 жовтня 2008
року за №429 в частині надання дозволу
громадянину ОСОБА_1 на облаштування
житлової мансарди в об'ємі існуючого
горища над власною квартирою, були
порушені її права та права інших
власників квартир будинку АДРЕСА_1 щодо
безперешкодного володіння та
користування належного їм на праві
спільної часткової власності майна, а
саме горища.

Постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 16 лютого 2011 року, залишеною
без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 21 листопада 2013 року, позовні вимоги
задоволені. Визнаний незаконним та
скасований п.ІІ.3 рішення виконавчого
комітету Ужгородської міської ради від
22 жовтня 2008 року за № 429 в частині
надання гр. ОСОБА_1 дозволу на
облаштування житлової мансарди в
об'ємі існуючого горища над власною
квартирою АДРЕСА_1

Не погоджуючись з ухваленими по справі
рішеннями ОСОБА_1 звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення судів першої і
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
судове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши матеріали касаційної
скарги, проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що відсутні підстави для скасування
судових рішень, а касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 22 жовтня 2008 року,
пунктом ІІ.3 рішення №429 виконавчого
комітету Ужгородської міської ради
"Про надання дозволів на будівництво,
реконструкцію, добудову, проектування
видачу документів на реєстрацію", був
наданий дозвіл ОСОБА_1 на облаштування
житлової мансарди в об'ємі існуючого
горища над власною квартирою АДРЕСА_1

Відповідно до проекту на забудову
горищного простору погодженого
головним архітектором 10.03.2009 року на
підставі оскаржуваного рішення ОСОБА_1
ведеться будівництво житлової
мансардної двокімнатної квартири, яка
складається із спальні 17,84 кв.м,
вітальні 31,85 кв.м, кухні 14,99 кв.м, ванни
11,75 кв.м та передні 1,41 кв.м Вхід до
мансардної квартири виконаний з
централізованої сходової клітки із
зайняттям горищного простору поза
межами квартири АДРЕСА_1 над загальною
сходовою кліткою.

У будинку АДРЕСА_1 наявні всього чотири
квартири, які належать на праві
приватної власності: квартира НОМЕР_1
ОСОБА_2, квартира НОМЕР_2 ОСОБА_3,
квартира НОМЕР_3 ОСОБА_1, а квартира
НОМЕР_4 на праві спільної сумісної
власності належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Також встановлено, що ОСОБА_2 дозвіл на
облаштування житлової мансарди ОСОБА_1
не надавав.

Задовольняючи позовні вимоги суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що рішення виконавчого
комітету Ужгородської міської ради від
22 жовтня 2008 року за № 429 в частині
надання гр. ОСОБА_1 дозволу на
облаштування житлової мансарди в
об'ємі існуючого горища над власною
квартирою АДРЕСА_1 порушує права та
законні інтереси ОСОБА_2.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
і апеляційної інстанцій виходячи з
наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст.31 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" надання
дозволу на спорудження об'єктів
містобудування незалежно від форм
власності віднесено до власних
повноважень виконавчих комітетів
місцевих рад.

Відповідно ст.5 Закону України "Про
основи містобудування" при здійсненні
містобудівної діяльності повинні бути
забезпечені урахування державних та
громадських інтересів при плануванні
та забудові територій, урахування
законних інтересів та вимог власників
або користувачів земельних ділянок та
будівель, що оточують місце
будівництва.

Крім того, згідно пунктів 1,5 додатку 1
Порядку та умов влаштування мансардних
приміщень в об'ємах горищ житлових
будинків в м.Ужгороді, затвердженого
рішенням ХVІ сесії ІV скликання
Ужгородської міської ради від 14 травня
2003 року №52, підставою для проведення
проектних робіт і виконання робочої
документації з переобладнання горищ
будинків на мансардні поверхи
(приміщення) є рішення виконкому
Ужгородської міської ради про дозвіл
на влаштування (будівництво)
мансардного поверху, яке готує
управління архітектури та
містобудування за письмовою згодою
власників (власника) горища.

Разом з тим, судами першої та
апеляційної інстанції вірно зазначено,
що згідно рішення Конституційного Суду
України від 02.03.2004р. №4-рп/2004 (справа про
права співвласників на допоміжні
приміщення багатоквартирних будинків)
питання щодо згоди співвласників
допоміжних приміщень на надбудову
поверхів, улаштування мансард у
багатоквартирних будинках, на вчинення
інших дій стосовно допоміжних
приміщень (оренда тощо) вирішується
відповідно до законів України, які
визначають правовий режим власності.

Відповідно ст.382 Цивільного кодексу
України власникам квартир у
багатоквартирному житловому будинку
належать на праві спільної сумісної
власності приміщення загального
користування, опорні конструкції
будинку, механічне, електричне,
сантехнічне та інше обладнання за
межами або всередині квартири, яке
обслуговує більше однієї квартири, а
також споруди, будівлі, які призначені
для забезпечення потреб усіх власників
квартир, а також власників нежитлових
приміщень, які розташовані у житловому
будинку.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 дозвіл на
облаштування житлової мансарди ОСОБА_1
не надавався.

Відповідно, позивач та інші власники
квартир у житловому будинку АДРЕСА_1 є
співвласниками всіх допоміжних
приміщень у ньому, втому числі і горища.

Отже, п.ІІ.3 рішення виконавчого
комітету Ужгородської міської ради від
22 жовтня 2008 року за № 429 в частині
надання гр.ОСОБА_1 дозволу на
облаштування житлової мансарди в
об'ємі існуючого горища над власною
квартирою АДРЕСА_1, є таким, що прийняте
без додержання вимог законодавства та
порушує права та законні інтереси
власників квартир будинку АДРЕСА_1 щодо
безперешкодного володіння та
користування належного їм на праві
спільної часткової власності майна.

Враховуючи вищенаведене, суди першої
та апеляційної інстанцій дійшли до
вірних висновків про наявність підстав
для задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами
першої і апеляційної інстанцій
винесені законні і обґрунтовані
рішення, постановлені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для їх скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 16 лютого 2011 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 21 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:

(підписи)

З оригіналом згідно

помічник судді
М.В. Дрибас