Справа № 2-а-10373/11
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Безименна
У Х В А Л А

Іменем України

20 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Безименної Н.В.

суддів: Аліменка В.О., та
Кучми А.Ю.,

розглянувши в приміщенні суду в
порядку письмового провадження
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Ріпкинському районі Чернігівської
області на постанову Ріпкинського
районного суду Чернігівської області
від 21 вересня 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в
Ріпкинському районі Чернігівської
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ріпкинського районного
суду Чернігівської області позов
задоволено частково: зобов'язано
відповідача перерахувати та виплатити
позивачу додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, надбавку до пенсії
за проживання на радіоактивно
забрудненій території та виплату
щомісячної компенсації в разі втрати
годувальника у відповідності до
ст.ст.39, 51, 52 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції, як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Перевіряючи правильність встановлення
обставин справи судом першої інстанції
та його висновків, колегія суддів
виходить з наступного.

Як підтверджується матеріалами справи,
позивач є громадянином, який постійно
проживає на території зони посиленого
радіоекологічного контролю, має
відповідне посвідчення встановленого
зразка 4 категорії, є пенсіонером, а
тому має право на пільги, передбачені
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а також є дружиною особи,
що потерпіла від наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, причинний зв'язок
смерті якого встановлено з впливом
аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ст. 51 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним
до 4 категорії призначається у розмірі
15 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч. 2 ст. 39 Закону, пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
проводиться доплата до пенсії, яка
становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

У відповідності до ст. 52 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», щомісячна
компенсація в разі втрати годувальника
призначається на кожного
непрацездатного члена сім'ї, який був
на його утриманні, в розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком
незалежно від пенсії, передбаченої
законодавством України.

Всупереч ст. ст. 39, 51, 52 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивачу вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному відповідно до
постанов КМУ №1 від 03.01.2002 року, №836 від
26.07.1996 року, а не у співвідношенні до
мінімальної заробітної плати та
мінімальної пенсії за віком, як того
вимагає вказаний Закон.

За конституційними нормами, виходячи з
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачу застосуванню
підлягають статті 39, 51, 52 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а не
вказані постанови, які істотно
звужують обсяг встановлених законом
прав.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів приходить висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197 ч.1, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Ріпкинському районі Чернігівської
області - залишити без задоволення, а
постанову Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 21 вересня 2011
року - без змін.

Ухвала є остаточною, оскарженню не
підлягає та набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 КАС
України.

Головуючий суддя:
Н.В. Безименна

Судді:

.

Головуючий суддя
Безименна Н.В.

Судді:
Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.