Справа № К/9991/2720/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/2720/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівГончар Л.Я. Мороз Л.Л.
провівши у касаційному порядку
попередній розгляд адміністративної
справи за позовом прокурора м.
Дніпропетровська в інтересах держави в
особі Управління Пенсійного фонду
(далі - УПФ) України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська до
Дніпропетровського колективного
виробничо-комерційного підприємства
(далі - Дніпропетровське КВКП)
"Металопласт" про стягнення боргу за
касаційною скаргою Дніпропетровського
КВКП "Металопласт" на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 16 вересня
2009 року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 15 грудня 2010 року

в с т а н о в и л а :

У травні 2008 року прокурор м.
Дніпропетровська в інтересах держави в
особі УПФ України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська в Дніпропетровському
окружному адміністративному суді
пред'явило позов до Дніпропетровського
КВКП "Металопласт" про стягнення боргу.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що
відповідачем у добровільному порядку
не відшкодовано суму витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій,
призначених його працівникам на
підставі статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" за 2006-2008 роки.

Просив стягнути заборгованість з
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за вказаний
період у сумі 33795,18 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
вересня 2009 року, залишеною без зміни
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 15 грудня 2010 року, позов прокурора м.
Дніпропетровська в інтересах держави в
особі УПФ України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська задоволено.

Стягнуто з відповідача на користь УПФ
України в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій у сумі 33 795,18
грн.

Не погоджуючись з судовими рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій
Дніпропетровське КВКП "Металопласт"
подало касаційну скаргу. Посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить їх
рішення скасувати.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Дніпропетровське КВКП
"Металопласт" перебуває на обліку в УПФ
України в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська як платник
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

УПФ України в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська були
здійснені фактичні витрати на виплату
та доставку пенсії, призначеної
відповідно до частини другої
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", пункту "б" статті
13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" за період з 01 жовтня 2006
року по 01 квітня 2008 року у сумі 33 795,18
грн. щодо пенсіонерів ОСОБА_4, ОСОБА_5
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10.
ОСОБА_11

Вказані розрахунки були надіслані
відповідачу, але підприємство фактичні
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій колишнім працівникам
в добровільному порядку Пенсійному
фонду не відшкодувало.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, а апеляційний суд залишаючи
рішення суду першої інстанції без
зміни, виходили з наявності у
відповідача законодавчо встановленого
обов'язку відшкодувати фактичні
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій.

Колегія суддів погоджується з позицією
судів попередніх інстанцій, з огляду на
наступне.

Відповідно до пункту "б" частини першої
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи,
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 100 цього Закону встановлено, що
особам, які працювали до введення в дію
цього Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, та мають
на день введення в дію цього Закону
повний стаж на зазначених роботах, що
давав право на пенсію на пільгових
умовах, пенсії в розмірах, передбачених
цим Законом, призначаються відповідно
до вимог за віком і стажем,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Згідно із пунктом 2 розділу XV
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком №1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення". У цьому випадку
розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Порядок відшкодування фактичних
витрат з виплати та доставки пенсій
передбачений Інструкцією про порядок
обчислення та сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженою постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року № 21-1.

Відповідно до пункту 6 вказаної
Інструкції, відшкодуванню підлягають
витрати Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
другої Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Згідно з пунктом 6.8 Інструкції
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Пунктом 6.10 Інструкції передбачено, що
відшкодування сум і фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Судами встановлено, що за відповідачем
рахується заборгованість по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за Списком №
2 за період з 01 жовтня 2006 року по 01
квітня 2008 року у сумі 33 795,18 грн., що
підтверджується довідками про виплату
пенсії та розрахунками направленими на
підприємство, а також
довідками-розрахунками.

Враховуючи викладене, а також зважаючи
на те, що судами попередніх інстанцій
не встановлено та матеріалами справи
не підтверджено факту добровільної
сплати відповідачем витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій у
заявленому позивачем розмірі, колегія
суддів вказує на обґрунтованість
висновків судів попередніх інстанцій
щодо наявності підстав стягнення
вказаних сум у примусовому порядку.

Зважаючи на обставини, встановлені
судами попередніх інстанцій на
підставі доказів, досліджених під час
судового розгляду справи, колегія
суддів вказує на обґрунтованість
висновків судів першої та апеляційної
інстанцій щодо наявності підстав для
задоволення позову.

Судові рішення є законними і
обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги не містять у
собі посилань на наявність порушень
чинного законодавства, які є
підставами для висновку про те, що
судами неправильно застосовані норми
матеріального чи процесуального права
і що призвело або могло призвести до
ухвалення незаконного та
необґрунтованого судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
зміни, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Оскільки суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального чи процесуального права
при ухваленні оскаржуваних судових
рішень, підстав для їх скасування чи
зміни немає.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Дніпропетровського
колективного виробничо-комерційного
підприємства "Металопласт" залишити
без задоволення, а оскаржувані
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
вересня 2009 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 15 грудня 2010
року в адміністративній справі за
позовом Прокурора м. Дніпропетровська
в інтересах держави в особі Управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська до
Дніпропетровського колективного
виробничо-комерційного підприємства
"Металопласт" про стягнення боргу - без
зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Гончар Л.Я.

Мороз Л.Л.