Справа № 814/743/14
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

09 квітня 2014 року
Справа № 814/743/14

Суддя Миколаївського окружного
адміністративного суду Мариє Є.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовомВідділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Миколаїв, вул.
Декабристів, 41, кв. 23-а, м. Миколаїв, 54020

доТериторіальної Державної інспекції
з питань праці у Миколаївській області,
вул. Корабелів, 16, м. Миколаїв, 54020

проскасування припису від 13.03.2014 №
14-01-039/0076-0064, В С Т А Н О В И В:

Позивач, Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Миколаїв,
звернулося до адміністративного суду з
позовною заявою до Територіальної
Державної інспекції праці у
Миколаївській області про скасування
припису від 13.03.2014 № 14-01-039/0076-0064.

В обґрунтування своїх вимог
позивач зазначає, що не погоджується з
приписом відповідача від 13.03.2014 №
14-01-039/0076-0064 тому, що у відповідності до
норм ст. 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" фондом розглядається
питання про страхові виплати та
приймаються рішення на підставі усіх
необхідних документів. В зв'язку з тим,
що ОСОБА_1 до заяви не надавав довідку
про середню заробітну плату, у
відповідності до чинного
законодавства призначення та
здійснення йому страхових виплат є
неможливим.

Представник позивача підтримав
позов в повному обсязі та просить позов
задовольнити.

Відповідач проти позову заперечує,
вважає, що позовні вимоги задоволенню
не підлягають, оскільки припис
Територіальної Державної інспекції
праці у Миколаївській області
відповідає вимогам законодавства .

Сторони просили суд, розглянути справу
в порядку письмового провадження
Враховуючи клопотання сторін суд, у
відповідності з частиною 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України, розглянув справу в порядку
письмового провадження, за наявними у
справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи
суд дійшов до наступного висновку.

В період з 03.03.2014 по 11.03.2014
Територіальною державною інспекцією
праці у Миколаївській області
проведено позапланову перевірку
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Миколаїв з
питань додержання законодавства про
працю та загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Результати
перевірки були оформленні актом
№14-01-039/0076-0064 від 13.03.2014.

Під час перевірки було встановлено, що
визначений законодавством порядок
призначення допомоги керівником
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Миколаєві не
дотримується. Так потерпілий ОСОБА_1
перебуває на обліку ФССНВ у м.
Миколаєві з 05.12.2011, має зареєстрований
страховий випадок - трудове каліцтво,
що сталося 12.04.2010. Висновок МСЕК від
14.11.2011 за серією 10 ААА № 971147 потерпілому
встановлена стійка втрата професійної
працездатності 75% та 2 група
інвалідності з повторним оглядом
01.12.2012.

Висновком МСЕК від 06.11.2012 серією 10 ААА №
984705 потерпілому встановлена стійка
втрата професійної працездатності 65%
та 2 група інвалідності з повторним
оглядом 01.11.2013.

Висновком МСЕК від 12.12.2013 серією 10 ААА №
026162 потерпілому підтверджена стійка
втрата професійної працездатності 65%
та 2 група інвалідності з повторним
оглядом 01.12.2014.

13.03.2014 заступником начальника відділу
Територіальної державної інспекції з
питань праці у м. Миколаєві державним
інспектором праці на адресу позивача
винесено Припис № 14-01-039/0064 про усунення
порушень про працю (арк. справи 8-9).

Не погоджусь з зазначеним приписом
позивач оскаржив його до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23.09.1999 року № 1105
(далі Закон № 1105) одним із завдань
страхування від нещасного випадку є
відшкодування шкоди, пов'язаної з
втратою застрахованими особами
заробітної плати або відповідної її
частини під час виконання трудових
обов'язків, надання їм соціальних
послуг у зв'язку з ушкодженням здоров'я,
а також у разі їх смерті здійснення
страхових виплат непрацездатним
членам їх сімей.

Ст. 6 Закону № 1105 передбачає, що
суб'єктами страхування від нещасного
випадку є застраховані громадяни, а в
окремих випадках - члени їх сімей та
інші особи, страхувальники та
страховик. Застрахованою є фізична
особа, на користь якої здійснюється
страхування.

Відповідно до п.4 Порядку обчислення
середньої заробітної плати (доходу,
грошового забезпечення) для розрахунку
виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26 вересня 2001 року
№1266 розрахунковим періодом, за який
обчислюється середня заробітна плата
(дохід, грошове забезпечення) для
застрахованих осіб (включаючи осіб, які
працюють неповний робочий день
(робочий тиждень) та добровільно
застрахованих осіб), є останні шість
календарних місяців (з першого до
першого числа), що передують місяцю, в
якому настав страховий випадок.

Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_1 не надана довідка про середню
заробітну плату (дохід) (для розрахунку
страхових виплат) у відповідності до
Порядку обчислення середньої
заробітної плати (доходу, грошового
забезпечення) для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 вересня 2001 року № 1266.

Відповідно до ст. 36 Закону № 1105-Х1У, фонд
соціального страхування від нещасних
випадків розглядає справу про страхові
виплати на підставі заяви потерпілого
або заінтересованої особи за наявності
усіх необхідних документів і приймає
відповідне рішення у десятиденний
строк, не враховуючи дня надходження
документів.

Рішення оформляється постановою, в
якій зазначаються дані про осіб, які
мають право на страхові виплати,
розміри виплат на кожного члена сім'ї
та їх строки або обґрунтування відмови
у виплатах; до постанови додаються
копії необхідних документів.

Фонд соціального страхування від
нещасних випадків може затримати
страхові виплати до з'ясування підстав
для виплат, якщо документи про нещасний
випадок оформлені з порушенням
установлених вимог.

Положення вищенаведеної норми
кореспондуються також з пунктами 1.4 та
1.5 Порядку призначення, перерахування
та проведення страхових виплат,
затвердженого постановою правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від 27
квітня 2007 року № 24, відповідно до яких,
робочі органи виконавчої дирекції
Фонду розглядають справу про страхові
виплати на підставі заяви потерпілого
або осіб, які мають право на страхові
виплати, за наявності усіх необхідних
документів, перелік яких визначений у
пунктах 2.7, 2.8, 3.1, 5.3, 6.1.1 цього Порядку, і
приймають відповідні рішення у
десятиденний строк, не враховуючи дня
надходження останнього документа.
Рішення про призначення (відмову у
призначенні) страхових виплат
оформляється постановою (у тому числі в
разі призначення страхової виплати за
рішенням суду), у якій зазначаються
дані про потерпілого та осіб, які мають
право на страхові виплати, розміри
виплат на кожного члена сім'ї та їх
строки або обґрунтування відмови у
виплатах.

З аналізу вищенаведених норм
вбачається, що розгляд питання про
призначення страхових виплат або
відмову здійснюється Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків за наявності усіх поданих
потерпілою особою необхідних
документів, та за результатами
розгляду питання Фонд зобов'язаний
прийняти відповідне рішення у формі
постанови (про призначення або відмову
у призначенні страхових виплат).

Так, п. 3.1. Порядку призначення,
перерахування та проведення страхових
виплат, затвердженого Постановою
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 27.04.2007 року № 24,
для призначення одноразової допомоги
та щомісячної страхової виплати до
робочого органу виконавчої дирекції
Фонду подаються:

1) заява потерпілого про призначення
страхових виплат;

2) акт про нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом, за формою Н-1, (якщо стався
нещасний випадок);

3)акт (спеціального) розслідування
нещасного випадку (аварії), що стався
(сталася) за формою Н-5 (якщо такий
складався);

4) акт розслідування хронічного
професійного захворювання за формою
П-4, (якщо таке встановлено);

5) рішення суду про встановлення факту
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання (якщо було
засідання суду з цього питання);

6) висновок МСЕК про ступінь втрати
професійної працездатності;

7) довідка про середню заробітну плату
(дохід);

8) копія трудової книжки або витяг з неї
, засвідчені страхувальником або
підписом працівника робочого органу
виконавчої дирекції Фонду при
пред'явлені оригіналу;

9) довідка про розмір пенсії по
інвалідності (якщо вона призначена)
унаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (у тому числі про розмір
одержуваних надбавок).

Як вбачається із матеріалів справи,
довідка по заробітній платі відсутня,
яка необхідна для нарахування
страхових виплат, але рішенням
апеляційного суду Миколаївської
області від 08.08.2013 по справі 22-ц/784/1866/13
відповідно до висновку експертизи № 3611
від 02.01.2013, що була проведена в рамках
цивільної справи визначено середню
заробітну плату за 6 календарних
місяців, що передують місяцю в якому
настав страховий випадок, а саме з
жовтня 2009 по березень 2010 складає 1822,48
грн. (арк. справи 38-40).

Отже твердження позивача про
неможливість здійснення виплати
громадянину ОСОБА_1 перебуваючому на
обліку в ФССВП без наявності довідки
про середню заробітну плату не
береться судом до уваги, так як рішення
апеляційного суду Миколаївської
області має обов'язковий характер,
(відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції
України), в якому саме зазначений цей
розмір.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку, що вимоги позивача є
необґрунтованим та задоволенню не
підлягають. Доводи позивача не можуть
бути підставою для скасування
правомірного припису Територіального
управління інспекції праці у
Миколаївські області №14-01-039/0076-0064 від
13.03.2014.

В силу ч.3 ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись статтями 11, 71, 122, 158-163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після
закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого цим
Кодексом, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної
сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а
також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
Є. В. Марич