Справа № 820/10355/14
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТАТИВНИЙ
СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

30 травня 2014 р.
м . Харків

Суддя Харківського окружного
адміністративного суду Волошин Д.А.,
розглянувши адміністративний позов
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції до
Приватного нотаріуса Харківського
міського нотаріального округу
Широкової Вікторії Анатоліївни про
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного
адміністративного суду звернувся
позивач, Жовтневий відділ державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції , з
адміністративним позовом до
Приватного нотаріуса Харківського
міського нотаріального округу
Широкової Вікторії Анатоліївни , в
якому просить суд, зобов'язати
приватного нотаріуса Широкову
Вікторію Анатоліївну надіслати на
адресу Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції копію
договору про задоволення вимог
іпотекодержателя р.№2528 від 24.06.2009, що
укладений між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з
однієї сторони та ОСОБА_5 з іншої.

Згідно з ч.2 ст. 107 КАС України суддя
відкриває провадження в
адміністративній справі на підставі
позовної заяви, якщо відсутні підстави
для повернення позовної заяви,
залишення її без розгляду чи відмови у
відкритті провадження у справі.

Розглянувши позовну заяву та додані до
неї документи, суд дійшов наступного
висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа адміністративної юрисдикції -
це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції
на основі законодавства, в тому числі
на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму. Юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема: 1)
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності; 2) спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; 3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень; 4)
спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів; 5) спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України; 6)
спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом
референдуму.

Згідно з ч. 4 ст. 50 Кодексу
адміністративного судочинства України
громадяни України, іноземці чи особи
без громадянства, їх об'єднання,
юридичні особи, які не є суб'єктами
владних повноважень, можуть бути
відповідачами лише за
адміністративним позовом суб'єкта
владних повноважень: 1) про тимчасову
заборону (зупинення) окремих видів або
всієї діяльності об'єднання громадян; 2)
про примусовий розпуск (ліквідацію)
об'єднання громадян; 3) про примусове
видворення іноземця чи особи без
громадянства з України; 4) про обмеження
щодо реалізації права на мирні
зібрання (збори, мітинги, походи,
демонстрації тощо); 5) в інших випадках,
встановлених законом.

Статус Державної виконавчої служби в
Україні, її функції та правові основи
діяльності передбачені Законом
України "Про виконавче провадження".

Як вбачається з матеріалів справи, в
межах виконавчого провадження ВП
№36923627 по виконанню виконавчого листа
Київського районного суду м. Харкова по
справі №2/2018/499/2012/08 від 02.08.2012 про
стягнення з ОСОБА_2 (попереднє прізвище
- ОСОБА_4) на користь Кредитної спілки
"Україна" загальної суми боргу у
розмірі 73954,08 грн., на адресу приватного
нотаріуса ХМНО Широкової В.А. було
надіслано запит від 02.04.2014 за вих. №5198
щодо направлення на адресу позивача
копії договору про задоволення вимог
іпотекодержателя №2528 від 24.06.2009 року
укладеного між боржником, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 з однієї сторони та ОСОБА_5 з
іншої.

Згідно відповіді від 07.04.2014 року
державному виконавцю було відмовлено у
наданні запитуваної інформації, на
підставі ст. 8 Закону України "Про
нотаріат".

Як вбачається з позовної заяви, в
обґрунтування позову позивач
посилається на ст. 5, 8 Закону України
"Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 90 Закону України "Про
виконавче провадження" за невиконання
законних вимог державного виконавця
фізичними, юридичними чи посадовими
особами, винні особи несуть
відповідальність у встановленому
законом порядку.

Відповідно до положень п.п. 13.3.1, 13.3.4
Наказу Міністерства юстиції України
від 02.04.2012 № 512/5 "Про затвердження
Інструкції з організації примусового
виконання рішень" невиконання
законних вимог державного виконавця
фізичними, юридичними чи посадовими
особами є підставою для складання
протоколу про адміністративне
правопорушення, який направляється для
розгляду до відповідного районного,
районного у місті, міського чи
міськрайонного суду за місцем вчинення
адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що Закон України «Про
виконавче провадження» не передбачає
прав державного виконавця звертатися
до суду з позовом про зобов'язання
подати документи в разі невиконання
законних вимог державного виконавця, з
підстав зазначених в позовній заяві.

Крім того суд зазначає, що з огляду на
положення ст. 1, 50 Закону України "Про
нотаріат" нотаріуси при вчиненні
нотаріальних дій не здійснюють владних
управлінських функцій, то в розумінні
Кодексу адміністративного судочинства
України вони не відносяться до
суб'єктів владних повноважень рішення,
дії чи бездіяльність яких можуть бути
оскаржені до адміністративних судів.

Відповідно до вимог п. 8 Розділу ІХ
"Прикінцевих та перехідних положень" до
Цивільного процесуального кодексу
України від 18 березня 2004 року, спори з
приводу нотаріальних дій, або відмови у
їх вчиненні підлягають розгляду за
правилами позовного провадження у
порядку цивільного судочинства.

Аналогічна позиція визначена в листі
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, від 07.02.2014, "Про судову практику
розгляду справ про оскарження
нотаріальних дій або відмову в їх
вчиненні".

Отже позов не підлягає розгляду в
порядку адміністративного
судочинства, а оскарження дій
нотаріуса не пов'язані зі здійснення
ним повноважень з реєстрації прав
нерухоме майно, може бути пред'явлений
до розгляду в порядку цивільного
судочинства до місцевого суду
загальної юрисдикції.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст.109 КАС
України, суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Згідно з ч. 5 ст. 109 КАС України повторне
звернення тієї ж особи до
адміністративного суду з таким самим
адміністративним позовом, щодо якого
постановлено ухвалу про відмову у
відкритті провадження, не
допускається.

З урахуванням вищенаведеного,
керуючись ст. ст. 109, 165, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції до
Приватного нотаріуса Харківського
міського нотаріального округу
Широкової Вікторії Анатоліївни про
зобов'язання вчинити певні дії.

Роз'яснити позивачу, що розгляд справи
за поданою заявою відноситься до
юрисдикції місцевого загального суду.

Копію ухвали про відмову у відкритті
провадження в адміністративній справі
невідкладно надіслати особі, яка
подала позовну заяву, разом із позовною
заявою та усіма доданими до неї
матеріалами.

Роз'яснити позивачу, що повторне
звернення до адміністративного суду з
таким самим адміністративним позовом
не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали. У
разі якщо ухвалу було постановлено в
письмовому провадженні або згідно з
частиною третьою статті 160 цього
Кодексу, або без виклику особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
ухвала, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного проваджені або
набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Волошин
Д.А.