Справа № 2а-122/12,2338/12
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
Справа № 80160/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Мукачівського міськрайонного суду
Закарпатської області від 28 березня 2012
року по адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Мукачівської
міської ради про визнання дій
неправомірними, зобов'язання суб'єкта
владних повноважень надавати
щомісячну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі меншому прожиткового
мінімуму, та виплатити різницю у
розмірі 8524 грн.,-

В С Т А Н О
В И Л А:

Позивач 20.02.2012 року звернулась в суд з
адміністративним позовом (з
врахуванням уточнених позовних вимог)
до відповідача про визнання дій
неправомірними, зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату щомісячної
грошової допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до ст.43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» за період з моменту
призначення до 14.03.2012 року, виходячи з
встановленого на цей період розміру
прожиткового мінімуму для дітей віком
до шести років, з урахуванням
виплачених сум.

Постановою Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 28 березня 2012 року в
задоволенні позову відмовлено.

Позивач постанову суду першої
інстанції оскаржив, не погодившись із
зазначеним судовим рішенням, подав
апеляційну скаргу, зазначивши, що
оскаржувана постанова винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить
постанову скасувати та прийняти нову
якою задовольнити адміністративний
позов.

В разі відсутності клопотань від усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI).

Судова колегія перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її задовольнити частково.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи чи питання.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що позивачка є
матір'ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується відповідним
свідоцтвом про народження та здійснює
догляд за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, а отже має право на
отримання щомісячної грошової
допомоги відповідно до ст.43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», у розмірі встановленому
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Відповідно до положень ст. 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» розмір допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку розраховується,
виходячи зі встановленого
законодавством розміру прожиткового
мінімуму в розрахунку на місяць.

Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»
-правовідносини щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку регулювалися Законом
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб.

Розмір допомоги також визначався цими
законами. Зокрема, статтею 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» було передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» внесені
відповідні зміни до Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням». Зокрема, змінами до ст.13
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» було виключено статті 40-44.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано
неконституційними низку положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
в тому числі пункт 25 розділу II цього
Закону щодо виключення статей 40-44
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», а з 1 січня 2009 року - статті
13, 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми».

Водночас частиною третьою статті 45
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік» від 27 квітня 2010 року
№ 2154-VI було визначено, що допомога при
народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми
(далі -Порядок) затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2001 року № 1751 саме на
виконання Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» (пункт 1
Порядку). Новий акт Уряду на виконання
статті 45 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» не приймався.

За змістом пункту 17 цього Порядку право
на виплату допомоги мають особи,
зазначені в ст.13 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», яка
на час виникнення спірних відносин
поширювала свою дію щодо виплати
допомоги лише на незастрахованих осіб.

Розміри і порядок виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням» Кабінет
Міністрів України не визначав.

Аналогічна правова позиція міститься в
постанові Верховного суду України від
25.12.2012 року по адміністративні справі
№21-410а12.

Разом з тим, при зверненні до суду
позивачем пропущено шестимісячний
строк звернення до суду, передбачений
ч. 2 ст. 99 КАС України та не наведено
поважних причин його пропуску.

Відповідно до ст. 100 КАС України -
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги дату звернення позивача до суду
із позовом, відсутність поважних
причин для поновлення строку, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
в частині позовних вимог позивача за
період з моменту призначення по 19.08.2011
року включно - залишити без розгляду.

Зважаючи на викладене колегія суддів
вважає, що для вирішення спору стосовно
виплати допомоги особі, яка
застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, в даному
випадку такою особою є позивач, повинні
застосовуватися норми спеціального
закону (яким є Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»), а
тому, позовні вимоги позивача про
стягнення допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, підлягають задоволенню за період
з 20.08.2011 року по 14.03.2012 року з
врахуванням виплачених сум.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги
являються частково суттєвими і
складають підстави для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а
також має місце невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст. ст.160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Постанову Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 28 березня 2012 року по
адміністративній справі №2-а/0707/122/2012 -
скасувати та прийняти нову, якою
адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Мукачівської
міської ради щодо відмови нарахувати
та виплатити на користь ОСОБА_1
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 20 серпня 2011 року по 14 березня
2012 року в розмірі передбаченому ст.43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» з врахуванням виплачених
сум.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Мукачівської
міської ради нарахувати та виплатити
на користь ОСОБА_1 допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 20 серпня 2011
року по 14 березня 2012 року в розмірі
передбаченому ст.43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» з врахуванням виплачених
сум.

Адміністративний позов в частині
позовних за період з моменту
призначення по 19 серпня 2011 року -
залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М. Ліщинський

Судді
О.І. Довга

І.І. Запотічний