Справа № 2а/0470/15376/11
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2014 р. м. Київ
К/800/44420/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Конюшка К.В.

суддів:
Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами касаційну скаргу
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 04
травня 2012 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 04 червня 2013
року

у справі № 2а/0470/15376/11

за позовом Державного
підприємства «Східний
гірничо-збагачувальний комбінат»

до Державної фінансової
інспекції в Дніпропетровській області

третя особа Товариство з обмеженою
відповідальністю «Н.Стоун»

про визнання частково
нечинною обов'язкової вимоги

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2011 року ДП «Східний
гірничо-збагачувальний комбінат» (далі
- ДП «СхідГЗК») звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
Контрольно-ревізійного управління в
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасувати
пункту 4 обов'язкових вимог
Контрольно-ревізійного управління в
Дніпропетровській області від 06.06.2011
№04-05-05-15/6279 в частині відшкодування
зайво перерахованих коштів шляхом
проведення претензійно-позовної
роботи з ТОВ «Н.Стоун» в сумі 7 181 728,46
грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
04.05.2012, залишеною без змін ухвалою
апеляційного адміністративного суду
від 04.06.2013, позов задоволено.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями
судів попередніх інстанцій, ДФІ в
Дніпропетровській області оскаржило
їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив
скасувати вказані судові акти з
мотивів порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
прийняти нове рішення у справі - про
відмову у позові.

Касаційна скарга обґрунтована серед
іншого тим, що суди попередніх
інстанцій безпідставно не взяли до
уваги відсутність в умовах тендерної
документації зафіксованої можливості
визначення ціни пропозиції, виходячи з
курсу євро, а також коригування в
подальшому ціни договору у разі зміни
курсу валют. Крім того, відсутнє
документальне підтвердження настання
передбачених договором обставин
об'єктивного характеру, у зв'язку з
якими були підстави для зміни ціни
договору.

У своїх запереченнях на касаційну
скаргу ДП «Східний
гірничо-збагачувальний комбінат»
просив залишити рішення судів
попередніх інстанцій без змін, а скаргу
- без задоволення.

Згідно з частиною другою статті 220 КАС
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, установленому пунктом 1
частини першої статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи і правильність
застосування судами норм
процесуального та матеріального права,
судова колегія дійшла висновку про те,
що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з огляду на
таке.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, за результатами проведеної
ревізії фінансово-господарської
діяльності Державного підприємства
«Східний гірничо-збагачувальний
комбінат» за 2008-2010 роки складено акт
перевірки.

В акті ревізії зазначено, що за
результатами торгів між ДП «СхідГЗК»
та ТОВ «Н.Стоун» укладено договір на
купівлю-продаж машин та устаткування
для добувної промисловості від 22.12.2008 №
1348/13.

Відповідно до пункту 1.1 цього договору
продавець зобов'язується поставити та
передати у власність покупцю, а
покупець зобов'язується прийняти у
власність та оплатити за рахунок
державних коштів та при їх наявності,
не бувші у використанні машини та
устаткування для добувної
промисловості.

Ціна за одиницю обладнання враховує
вартість доставки до складу покупця,
вартість послуг із шефмонтажу,
проведення пусконалагоджувальних
робіт та навчання експлуатаційного та
ремонтного персоналу покупця та
витрати, пов'язані з проходженням
обладнання через митницю та його
сертифікацію, встановлюється в
національній валюті України та
наведена у Специфікаціях №1-№3 до
договору. Ціна пропозиції вказана із
розрахунку курсу євро: 7,9 грн. за один
євро.

Відповідно до специфікацій вартість
разом з ПДВ 3 малогабаритних
прохідницьких установок «Boomer 104»
становить 18 300 260,00 грн.

Пунктом 3.4. договору визначено, що після
узгодження сторонами партії
обладнання продавець виставляє
покупцю рахунок на 30 % від суми
узгодженої партії, який покупець має
сплатити протягом 5 робочих днів від
дати його отримання. Остаточний
розрахунок у розмірі 70 % від суми
поставленої партії обладнання
покупець здійснює протягом 5-ти
банківських днів після поставки
обладнання, проведення шефмонтажу,
пусконалагоджувальних робіт, навчання
експлуатаційного й ремонтного
персоналу покупця та підписання
сторонами Акту здачі-приймання
виконаних робіт. Суми фактичних
платежів коригуються на курс євро НБУ
на день виставлення рахунку.

Згідно з пунктом 3.5 укладеного договору
коригування ціни протягом дії договору
можливо при умові документального
підтвердження настання обставин
об'єктивного характеру (а саме:
збільшення цін на енергоносії, газ,
сировину, матеріали, зміни в
законодавстві відносно розміру
мінімальної заробітної плати, зміни
кон'юнктури ринку на обладнання, яке
поставляється, що підтверджується
довідкою ТПП або статистики, можливе
коливання ціни закупівлі обладнання у
виробника від коливання курсу валют в
Україні).

Протягом дії договору до нього
укладалися додаткові угоди, якими
здійснювалися коригування сум
фактичних платежів за договором.

У результаті укладання додаткових угод
вартість 3 малогабаритних
прохідницьких установок «Boomer 104»
збільшилась на 7 181 728,46 грн.

Також в акті зазначено, що в ході
зустрічної звірки у ТОВ «Н.Стоун»
встановлено, що фактично закупівля 3
малогабаритних прохідницьких
установок «Boomer 104» здійснена фірмою
«Н.Стоун» на підставі контрактів,
укладених з Фірмою «Ардвел Компані
Інк.», (США) від 23.04.2009 № 230409 та з Фірмою
«Лординс Трейд Енд Інвест Корп»
(Панама) від 29.04.2009 № 290409. Згідно з
умовами контрактів вартість товару
зазначена у доларах США.

Згідно з вантажно-митними
деклараціями, загальна вартість 3
малогабаритних прохідницьких
установок «Boomer 104» склала 16 514 874,00 грн.
(без ПДВ). На думку відповідача,
оскільки фактично закупівля 3
малогабаритних прохідницьких
установок «Boomer 104» здійснена за долари
США, а не за Євро, відсутні підстави для
укладання додаткових угод з метою
збільшення вартості обладнання у
зв'язку із коливанням курсу євро.
Відсутнє також документальне
підтвердження настання обставин
об'єктивного характеру, у тому числі
можливого коливання ціни закупівлі
обладнання у виробника від коливання
курсу валют в Україні. Виконання умов
договору з врахуванням зазначених
додаткових угод призвело до зайвого
перерахування коштів в сумі 7 181 728,46 з
недотриманням умов пунктів 3.4, 3.5
укладеного договору та в порушення
вимог статті 193 Господарського кодексу
України та статті 629 Цивільного кодексу
України.

Також судами попередніх інстанцій
установлено. що за результатами
проведених відкритих торгів 22.12.2008 між
ТОВ «Н.Стоун» та ДП «СхідГЗК» укладено
договір № 1348/13 купівлі-продажу
обладнання. До істотних умов
зазначеного договору сторонами були
внесені умови, визначені тендерною
пропозицією ТОВ «Н.Стоун».

Під час формування цінової пропозиції
ТОВ «Н.Стоун» його вартість у гривневій
масі була визначена із розрахунку
курсу євро 7,9 грн. за один євро з
можливістю подальшого коригування
ціни обладнання у зв'язку з коливанням
курсу валюти.

Позивачем відповідно до п. 3.4 Договору
від 22.12.2008 року № 1348/13 здійснило
авансовий платіж за договором у сумі
15798950,23 грн., у тому числі за
малогабаритну прохідницьку установку
«Boomer 104» в розмірі 4743822,15 грн.

ТОВ «Н.Стоун» на адресу позивача було
поставлено гірничошахтне обладнання -
малогабаритні прохідницькі установки
«Boomer 104», що підтверджується
видатковими накладними: від 12.11.2009 р. №
РН-000040; від 07.12.2009 р. № РН-0000449; від 02.12.2010
р. № РН-0000448, актами приймання-передачі
обладнання, прибутковими ордерами: від
23.11.2009 р.; від 16.12.2009 р.; від 02.12.2010 р.

Відповідно до пункту 3.4 укладеного
договору № 1348/13 позивачем здійснено
остаточні розрахунки за поставлене
обладнання після здійснення
шефмонтажу, пусконалагоджувальних
робіт та навчання експлуатаційного та
ремонтного персоналу у сумі 20 748 166,31
грн., що підтверджується відповідними
платіжними дорученнями.

Згідно з вимогами пункту 3.4. договору №
1348/13 суми фактичних платежів за
договором коригувалися на курс НБУ
євро на день виставлення рахунку, що
оформлювалося укладанням відповідних
додаткових угод:

- від 01.04.2009 до договору № 1348/13 укладено
додаткову угоду № 1 про коригування
суми авансового платежу у
відповідності до вимог пунктів 3.4.1., 3.4.3
зазначеного договору;

- від 12.11.2009 до договору № 1348/13 укладено
додаткову угоду № 2 про коригування
суми фактичного платежу - остаточного
розрахунку за першу малогабаритну
прохідницьку установку «Boomer 104» у
відповідності до вимог п. 3.4.3
зазначеного договору;

- від 07.12.2009 до договору № 1348/13 укладено
додаткову угоду № 3 про коригування
суми фактичного платежу - остаточного
розрахунку за другу малогабаритну
прохідницьку установку «Boomer 104» у
відповідності до вимог пункту 3.4.3
зазначеного договору;

- від 02.12.2010 до договору № 1348/13 укладено
додаткову угоду № 6 про коригування
суми фактичного платежу - остаточного
розрахунку за третю малогабаритну
прохідницьку установку «Boomer 104» у
відповідності до вимог пункту 3.4.3
зазначеного договору.

Крім того, судами установлено,
відповідно до умов укладених ТОВ
«Н.Стоун» контрактів від 22.04.2009 № 220409 з
Фірмою «Ардвел Компанії Інк» та від
28.04.2009 № 280409 з Фірмою «Лордінс Трейд Енд
Інвест Корп» та додаткових угод до них
продавець продав, а покупець купив на
умовах СІР м. Київ, Україна обладнання,
надалі Товар. Загальна сума кожного
контракту складає 20 000 000 (Двадцять
мільйонів) Евро. Кожна партія Товару
оплачується на підставі виставленого
інвойсу, в якому вказана кількість і
ціна кожного виду Товару, умови оплати
і цей інвойс вважається специфікацією
на дану партію Товару.

Після узгодження партії поставки
товару - малогабаритних прохідницьких
установок «Boomer 104» за вищезазначеними
контрактами постачальниками на
адресу ТОВ «Н.Стоун» були направлені
інвойси:

- від 04.05.2009 Фірмою «Лордінс Трейд Енд
Інвест Корп.» на поставку 2-х одиниць
обладнання в розмірі 460 000 євро;

- від 07.05.2009 Фірмою «Ардвел Компанії
Інк» на поставку 1 одиниці обладнання в
розмірі 460 000 євро.

Згідно з листами Фірми «Лордінс Трейд
Енд Інвест Корп.» від 06.07.2009 та Фірми
«Ардвел Компанії Інк» від 08.09.2010
останніми було висловлено пропозицію
щодо здійснення розрахунків за
малогабаритні прохідницькі установки
«Boomer 104» не у валюті євро, а у доларах
США, на підставі нових інвойсів та
контрактів з урахуванням
переліченого на базі ринкового курсу
долара США до Євро за ціною 690 000 доларів
США за одиницю обладнання -
малогабаритної прохідницької
установки «Boomer 104».

Представниками позивача та третьої
особи до матеріалів справи додані
копії первинних документів
бухгалтерського обліку, розрахунки, що
відображають фактичні затрати ТОВ
«Н.Стоун» при виконанні договору від
22.12.2008 № 1348/13.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що не відповідність тендерної
пропозиції ТОВ «Н.Стоун» вимогам
тендерної документації не
встановлювались під час проведення
ревізії і відповідно не включені до
вимог відповідача, а тому посилання на
це відповідача до уваги не взято.

Крім того, у своєму рішенні суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що позивач і третя особа як сторони
договору від 22.12.2008 № 1348/13 виконали його
умови, а сам правочин у встановленому
порядку недійсним не визнано.

Таким чином, суди попередніх інстанцій
дійшли висновку про те, що пункт 4 в
оспорювані частині вимоги відповідача
є протиправним і підлягає скасуванню.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
погоджується зі вказаним висновком
судів попередніх інстанцій та вважає
його передчасним з огляду на таке.

Згідно з пунктом 84 Положення про
закупівлю товарів, робіт і послуг за
державні кошти, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.10.2008 № 921 та чинного на час
виникнення спірних відносин, договір
про закупівлю укладається у письмовій
формі відповідно до положень
Цивільного та Господарського кодексу
України.

Умови договору про закупівлю не
повинні відрізнятися від умов
тендерної (цінової) пропозиції
учасника - переможця процедури
закупівлі. Істотні умови договору не
повинні змінюватися після підписання
договору, крім випадків, визначених
порядком зміни умов договору про
закупівлю, що затверджується
уповноваженим органом.

У той же час, пунктом 61 цього Положення
№921 було чітко передбачено, що замовник
відхиляє тендерну пропозицію у разі,
коли тендерна пропозиція не відповідає
умовам тендерної документації.

У свою чергу пунктом 5 Преамбули
постанови Кабінету Міністрів України
від 17.10.2008 № 921 Головне
контрольно-ревізійне управління, інші
державні органи, які здійснюють
державний нагляд (контроль) у сфері
державних закупівель, під час
проведення заходів із здійснення
державного нагляду (контролю)
зобов'язано перевіряти дотримання
розпорядниками державних коштів вимог
затвердженого цією постановою
Положення.

Пунктом 7 частини першої статті 10
Закону України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в
Україні», чинного на час виникнення
спору в цій справі, було передбачено, що
Головному контрольно-ревізійному
управлінню України,
контрольно-ревізійним управлінням в
Республіці Крим, областях, містах Києві
і Севастополі, контрольно-ревізійним
підрозділам (відділам, групам) у
районах, містах і районах у містах
надається право пред'являти керівникам
та іншим службовим особам
підконтрольних установ, що
ревізуються, вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства з
питань збереження і використання
державної власності та фінансів,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Таким чином, установивши, що у
результаті неправомірних дій чи
прийняття неправомірних рішень
керівників або інших службових осіб
підконтрольної установи мало місце
порушення законодавства з питань
збереження і використання державних
коштів, Контрольно-ревізійне
управління в Дніпропетровській
області (зараз - ДФІ в
Дніпропетровській області) наділене
правом пред'являти обов'язкові для
виконання вимоги, спрямовані на
усунення виявлених порушень,
відшкодування завданої шкоди такими
неправомірними діями, рішеннями.

У той же час, визнання договору дійсним
або недійсним лежить у площині іншої
категорії спорів, тоді як предметом
доказування у цій справі є
правомірність дій позивача (його
посадових осіб) під час здійснення
державних закупівель за державні
кошти, що в результаті оформлено
відповідним договором, та наявність
факту нанесення збитків державному
підприємству чи бюджету України.

Згідно з частиною першою статті 159 КАС
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Оскаржувані судові акти названим
вимогам процесуального закону не
відповідають у зв'язку з наступним.

Відповідно до частини першої статті 70
КАС України належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування.

Згідно з частиною четвертою статті 70
КАС України обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Ураховуючи вказані положення правових
норм адміністративного судочинства,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
звертає увагу на те, що під час
вирішення цього спору по суті судом
першої інстанції не досліджено
відповідність проведення позивачем
всіх процедур державної закупівлі
малогабаритних прохідницьких
установок «Boomer 104» вимогам
законодавства про державні закупівлі,
зокрема, Положення №921. Під час нового
розгляду справи та прийняття рішення
по суті спору суду першої інстанції
потрібно встановити, чи тендерна
пропозиція ТОВ «Н.Стоун» у повній мірі
відповідала умовам тендерної
документації, у тому числі щодо
зафіксованої можливості визначення
ціни пропозиції, виходячи з курсу євро,
а також коригування в подальшому ціни
договору у разі зміни курсу валют.

З огляду на викладене доводи
касаційної скарги заслуговують на
увагу, у зв'язку з чим наявні підстави
для її часткового задоволення та
скасування оскаржуваних судових
рішень.

Частиною першою статті 220 КАС України
визначено, що суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно з частиною другою статті 227 КАС
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій під час
прийняття рішень по суті спору у цій
справі було порушено норми
процесуального права, що унеможливило
встановлення фактичних обставин, які
мають значення для правильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області
задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 04
травня 2012 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 04 червня 2013
року в цій справі скасувати, направивши
справу на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, і може бути переглянута
Верховним Судом України у строк та у
порядку, визначеними статтями 237 - 2391
КАС України.