Справа № 826/909/13-а
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2014 року м. Київ
К/800/34982/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

Суддів
Рецебуринського Ю.Й.
(доповідача),

Ємельянової В.І.,

Лиски Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу товариства
з обмеженою відповідальністю «Голден
Телеком» на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 27
лютого 2013 року та постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 4 червня 2013 року у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Голден Телеком»
(далі - ТОВ «Голден Телеком») до
головного державного санітарного
лікаря Деснянського району
м. Києва Перепелиці Світлани Василівни,
треті особи - комунальне підприємство
«Київжитлоспецексплуатація», Київська
міська рада, про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2013 року ТОВ «Голден
Телеком» звернулося до суду з
адміністративним позовом, в якому
просило скасувати постанову головного
державного санітарного лікаря
Деснянського району м. Києва від 3
грудня 2012 року №258 про застосування
адміністративно-запобіжних заходів за
порушення санітарного законодавства.

Позов обґрунтовано тим, що
оскаржувана постанова підлягає
скасуванню, оскільки прийнята
відповідачем з порушенням чинного
санітарного законодавства.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 27
лютого 2013 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 4 червня 2013
року змінено постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 27
лютого 2013 року та зазначено, що
підставами для відмови у задоволенні
адміністративного позову ТОВ «Голден
Телеком» є обставини, викладені в
мотивувальній частині даної постанови.
В решті рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалені ними судові
рішення та постановити нове рішення
про задоволення позовних вимог.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права згідно статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Судами встановлено, що головним
державним санітарним лікарем
Деснянського району м. Києва 3 грудня 2012
року прийнято постанову, якою позивачу
заборонено експлуатацію
технологічного обладнання (вузол
зв'язку СО-144) у підвальному поверсі
житлового будинку на вулиці Бальзака,
55-Г у місті Києві.

Оскаржувану постанову прийнято у
зв'язку з недотриманням ТОВ «Голден
Телеком» чинного санітарного
законодавства, а саме: не виконані
приписи відповідача від 22 листопада 2011
року № 1175/п та від 7 вересня 2012 року
№1242/п щодо вжиття позивачем вичерпних
технічних заходів по зниженню
негативного впливу вузла зв'язку на
здоров'я мешканців житлового будинку
(зменшення рівнів постійного шуму у
житлових приміщеннях до гранично
допустимих рівнів); відповіді позивача
від 20 липня 2012 року №627-ГТ-КФ та від 11
жовтня 2012 року №913-ГТ-КФ не містять
інформації про ефективність,
підтверджену
лабораторно-інструментальними
дослідженнями; відсутні
дозвільно-погоджувальні документи
державної санітарно-епідеміологічної
служби на функціонування вузлу зв'язку,
розміщення якого у підвальному поверсі
житлового будинку не передбачено п. 2.50
ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові
будинки. Основні положення»,
затверджених наказом Державним
комітетом України з будівництва та
архітектури від 18 травня 2005 року № 80),
проектною документацією на
будівництво житлового будинку та не
погоджено з мешканцями житлового
будинку.

1 травня 2012 року між позивачем та КП
«Київжитлоспецексплуатація» укладено
договір від 1 травня 2012 року №РОР
КІЕ01000007 про встановлення сервітуту,
предметом якого є обмежене право
користування позивачем частиною дахів
та/або технічних приміщень будівель
комунальної власності (об'єктів
розміщення), розташованих за адресою: м.
Київ, вул. Бальзака, 55-Г.

Згідно з пунктами 1.2, 1.3 розділу 1
договору об'єкти розміщення
використовуються виключно для
розміщення обладнання базових станцій
стільникового зв'язку,
антенно-фідерних пристроїв та
телекомунікаційного обладнання, у
визначеному сторонами місці,
відповідно до схем розміщення.

Об'єкти розміщення надаються лише для
фактичного розміщення обладнання.
Договір не несе дозвільного характеру
цільового використання позивачем
свого обладнання.

Згідно з актом готовності від 1 травня
2012 року №1 (додаток №3 до договору) на
виконання умов договору та на підставі
взаємної згоди сторін, КП
«Київжитлоспецексплуатація» позивачу
надано обмежене право користування
частиною даху будівель, розташованих
за адресою: м. Київ, вул. Бальзака, 55-Г.

Отже, суди першої та апеляційної
інстанцій правильно зазначили, що зі
змісту вказаного акту вбачається, що
позивачу надано право на обмежене
користування виключно частиною даху
житлового будинку. Водночас право
обмеженого користування підвальним
приміщенням позивачу передано не було.

Згідно з пунктом 2.50 ДБН В.2.2-15-2005
«Житлові будинки. Основні положення», у
першому, другому і цокольному поверхах
житлових будинків допускається
розміщувати приміщення:
адміністративні, магазинів роздрібної
торгівлі, громадського харчування,
побутового обслуговування, відділень
зв'язку загальною площею не більше 700 м2,
банків, магазинів і кіосків з продажу
преси, поліклінік, жіночих
консультацій,
рентгено-стоматологічних кабінетів (в
разі забезпечення вимог НРБУ);
роздавальних пунктів молочних кухонь,
юридичних консультацій і нотаріальних
контор, загсів, філій бібліотек,
виставкових залів, контор
житлово-експлуатаційних організацій,
фізкультурно-оздоровчих занять
загальною площею до 150 м2,
культурно-масової роботи з населенням
(для проведення лекцій, зборів,
бібліотек-читалень, кімнат для
індивідуальних занять, роботи гуртків,
прийому громадян депутатами тощо),
дитячих художніх шкіл, центрів
соціального захисту населення, центрів
зайнятості населення базового рівня до
50 відвідувачів і до 15 співробітників
центрів, а також груп короткотривалого
перебування дітей дошкільного віку
(крім цокольного поверху).

Не допускається розміщення у житлових
будинках, зокрема, спеціалізованих
закладів і підприємств, експлуатація
яких може призвести до забруднення
території та повітря житлової забудови
і квартир з підвищенням понад
допустимі рівні шуму, вібрації,
іонізуючого та неіонізуючого
випромінювання, в тому числі казино та
залів ігрових автоматів.

При цьому визначальним для заборони
розміщення таких об'єктів є можливість
забруднення території або перевищення
рівня шуму, а не настання такого
випадку.

Крім того, у рішенні Конституційного
Суду України від 2 березня 2004 року
№4-рп/2004 зазначено, що питання щодо
згоди власників квартир -
співвласників допоміжних приміщень
багатоквартирного будинку - на
надбудову поверхів, улаштування
мансард і т.ін. з використанням при
цьому конструктивних елементів
будинку, як і на вчинення інших дій
стосовно допоміжних приміщень (оренда
тощо), має вирішуватися відповідно до
законів про власність та інших законів
України, передусім Цивільним кодексом
України.

Таким чином, враховуючи викладене, а
також відсутність згоди мешканців
житлового будинку на використання ТОВ
«Голден Телеком» підвального
приміщення такого будинку, колегія
суддів вважає правильними висновки
судів про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Суд апеляційної інстанцій повно і
всебічно встановив обставини справи,
дав їм належну юридичну оцінку,
правильно застосував норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятого ним рішення, яким
виправлені помилки, допущені судом
першої інстанції.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Голден
Телеком» відхилити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 4 червня
2013 року та змінену нею постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 27 лютого 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
Ю.Й. Рецебуринський

В.І. Ємельянова

Т.О. Лиска