Справа № 826/16838/13-а
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Каракашьян С.К.
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

29 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання
Арсенійчук М.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Куценко О.В.,

від відповідача Бойко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Департаменту міського благоустрою та
збереження природного середовища
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 04
квітня 2014 року у справі за позовом
Департаменту міського благоустрою та
збереження природного середовища
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) до Державної виконавчої
служби України, за участю третьої особи
- ОСОБА_4, про скасування постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Державної виконавчої служби України, в
якому просив скасувати постанову
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
від 24.09.2013 року про накладення штрафу ВП
№ 36658727.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 04
квітня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Господарського суду міста
Києва від 19.04.2012 року по справі № 11/454,
яке набрало законної сили, було
зобов'язано Головне управління
контролю за благоустроєм міста Києва
виконавчого органу Київської міської
ради повернути ОСОБА_4 торгівельний
павільйон, демонтований 12.07.2011 року.

На виконання вказаного рішення суду
Господарським судом м. Києва 30 травня
2012 року видано наказ №11/454.

На підставі вказаного наказу 19 лютого
2013 року головним державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Думанською А.Л. винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 36658727 про зобов'язання Головного
управління контролю за благоустроєм
міста Києва виконавчого органу
Київської міської ради повернути
ОСОБА_4 торгівельний павільйон,
демонтований 12.07.2011 року.

Згідно з п. 2 вказаної постанови
позивача (боржника у виконавчому
провадженні № 36658727) зобов'язано
самостійно виконати рішення суду,
згідно виконавчого документа у строк
до семи днів з моменту винесення
(отримання) постанови про відкриття
виконавчого провадження.

04 квітня 2013 року на адресу відповідача
надійшов лист від позивача, в якому
останній зазначив, що ним розглянуто
звернення відповідача щодо виконання
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП № 36658727 від 19 лютого 2013
року та повідомив, що отримати майно
(демонтований торгівельний павільйон)
згідно постанови про відкриття
виконавчого провадження ВП № 36658727 від
19 лютого 2013 року, стягувач може за
адресою: вул. Народного ополчення, 14
(майданчик № 2 зберігання безхазяйного
майна) в робочі дні з 9 до 17 години,
завчасно повідомивши за телефоном.

24 вересня 2013 року головний державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Думанська А.Л. надіслала
на адресу позивача вимогу державного
виконавця, в якій вимагала від позивача
(боржника у виконавчому провадженні №
36658727) негайно виконати наказ
Господарського суду міста Києва № 11/454
від 30.05.2012 року, повідомити Відділ про
виконання та вказати відповідальну за
виконання даного рішення особу та її
посаду в термін п'яти робочих днів з
моменту отримання даної вимоги.

16.10.2013 року вимогу про виконання
позивачем наказу Господарського суду
міста Києва № 11/454 від 30.05.2012 року було
направлено повторно.

У зв'язку з невиконанням вказаного
наказу, 24 вересня 2013 року головним
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Думанською А.Л. винесено постанову про
накладення штрафу на позивача
(боржника у виконавчому провадженні №
36658727) у розмірі 680,00 грн.

10.12.2013 року державним виконавцем
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження ВП № 36658727 на
підставі п. 11 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження».

Вважаючи вказану постанову
протиправною, позивач звернувся з
даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що
оскаржувана постанова державного
виконавця винесена на підставі та в
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з
наведеним висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України,
розглядаючи справи щодо
протиправності рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законнихінтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» у постанові
державний виконавець вказує про
необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови.

Частинами 1 та другою ст. 75 Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлено, що після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не пізніше
ніж на наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження. У
разі невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Частиною 1 ст. 89 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
боржник у строк, встановлений
державним виконавцем для
добровільного виконання, рішення суду
не виконав.

Колегія суддів приходить до висновку,
що посилання позивача як на підставу на
невиконання рішення суду у
встановлений державним виконавцем
строк звернення до суду із заявою про
роз'яснення судового рішення не може
вважатися поважною причиною
невиконання рішення суду, у зв'язку з
тим, що позивач не звертався до
державного виконавця із заявою про
зупинення виконавчого провадження.

Крім того, посилання боржника на лист
від 12 березня 2013 року на адресу
стягувача щодо можливості отримання
торгівельного павільйону, належного
ОСОБА_4, суд не вважає виконанням
рішення суду, оскільки рішенням
господарського суду міста Києва № 11/454
саме позивача зобов'язано повернути
третій особі торгівельний павільйон,
демонтований 12.07.2011 року.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про
виконавче провадження» сторони
зобов'язані протягом трьох робочих
днів письмово повідомити державного
виконавця про повне чи часткове
самостійне виконання рішення
боржником, а також письмово
повідомляти державного виконавця про
виникнення обставин, що зумовлюють
обов'язкове зупинення виконавчого
провадження, про встановлення
відстрочки або розстрочки виконання,
зміну способу і порядку виконання
рішення, зміну місця проживання чи
перебування (у тому числі про зміну їх
реєстрації) або місцезнаходження, а
боржник - фізична особа - про зміну
місця роботи.

Зважаючи на те, що позивачем рішення
суду не було виконано добровільно у
встановлений державним виконавцем
строк без поважних причин, винесення
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
від 24.09.2013 року про накладення штрафу ВП
№ 36658727 на підставі ст. 89 Закону України
«Про виконавче провадження» є законним
та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статті 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів зазначає, що доводи
органу державної виконавчої служби
підтверджують правомірність
винесення оскаржуваної постанови про
накладення штрафу.

Доводи апеляційної скарги позивача
висновки суду першої інстанції не
спростовують.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 167, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Департаменту
міського благоустрою та збереження
природного середовища виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 04 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення (ч. 5 ст.254 КАС України) та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів в касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б.
Парінов Судді І.О.
Грибан О.А. Губська

Ухвалу в повному обсязі виготовлено
02.06.2014 року

.

Головуючий суддя
Парінов А.Б.

Судді:
Грибан І.О.

Губська О.А.