Справа № 2а-1670/3896/12
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/66024/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І. (доповідач), Лиски Т.О.,
Іваненко Я.Л.,

розглянувши в порядку письмового
касаційного провадження
адміністративну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
"ПроКредит Банк" до Крюківського
відділу державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії,

в с т а н о в и в :

У червні 2012 року позивач звернуся до
суду із вказаним позовом, в якому
просив визнати неправомірними дії
державного виконавця Крюківського
відділу державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції Манойло О.Ю. щодо розподілу
коштів, отриманих від продажу на
прилюдних торгах нерухомого майна
боржника ОСОБА_5, в частині стягнення
виконавчого збору в сумі 16 128 грн. 27 коп.,
а також зобов'язати державного
виконавця перерахувати на користь ПАТ
"ПроКредит Банк" (3, п/р
290970020, МФО 320984) недоплачені грошові
кошти в сумі 16 128 грн. 27 коп., отримані
від реалізації на прилюдних торгах.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначав, що державним виконавцем з
порушенням вимог Законів України "Про
виконавче провадження" і "Про іпотеку"
здійснено розподіл коштів, отриманих
від реалізованого на прилюдних торгах
нерухомого майна.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 20 червня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 2 жовтня 2012
року, у задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій з підстав порушення цими
судами норм матеріального та
процесуального права і прийняти нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами встановлено, що 19 листопада 2007
року між АТ "ПроКредит Банк" і ОСОБА_5
укладено рамкову угоду № 14, при цьому
виконання ОСОБА_5 зобов'язань
забезпечено іпотекою. Так, відповідно
до договору іпотеки від 19 листопада 2007
року №14-ІД ОСОБА_5 передано в іпотеку
ЗАТ "ПроКредит Банк" нерухоме майно -
нежиле приміщення по вул.
Першотравневій 45 у м. Кременчук
Полтавської області.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_5
зобов'язань за кредитним договором
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_7 1
грудня 2010 року вчинено виконавчий
напис (реєстровий № 2709) про звернення
стягнення на нерухоме майно і
стягнення коштів.

Постановою Крюківського ВДВС
Кременчуцького МУЮ від 13 грудня 2010 року
відкрито виконавче провадження № 23200076
по виконанню цього напису і надано
боржнику строк для добровільного
виконання до 20 грудня 2010 року.

В ході здійснення виконавчого
провадження державним виконавцем
вжито примусових заходів по зверненню
стягнення на майно боржника, описано і
арештовано це майно, до участі у
виконавчому провадженні залучено
суб'єкта оціночної діяльності, яким
надано висновок щодо вартості
арештованого майна.

За результатами прилюдних торгів,
проведених 24 квітня 2012 року ТОВ "ТД Еліт
Сервіс" і оформлених протоколом
№1-16-0057/12 предмет іпотеки реалізовано
за ціною 186 181 грн. 10 коп., з них: 9 340 грн. 06
коп. - гарантійний внесок, 177 461 грн. 04
коп. - вартість предмета іпотеки.

Державним виконавцем 26 квітня 2012 року
видано розпорядження № 23200076-5/3,
відповідно до якого розподілено кошти
в сумі 177 461 грн. 04 коп. (50 грн. - витрати на
проведення виконавчих дій; 16 128 грн. 27
коп. - виконавчий збір; 161 282 грн. 77 коп. -
сума боргу на користь ПАТ "ПроКредит
Банк"). Кошти в сумі 161 282 грн. 77 коп.
відповідачем перераховано на рахунок
ПАТ "ПроКредит Банк".

Статтею 2 Закону України "Про виконавче
провадження" (далі - Закон) передбачено,
що примусове виконання рішень в
Україні покладається на Державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України, і здійснюється державними
виконавцями, на підставі Закону
України "Про державну виконавчу
службу".

У відповідності до ч. 2 ст. 25 Закону
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Відповідно до частин першої і восьмої
статті 54 Закону звернення стягнення на
заставлене майно в порядку примусового
виконання допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя. Примусове
звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється державним виконавцем з
урахуванням положень Закону України
"Про іпотеку".

В частині 6 статті 54 Закону передбачено,
що за рахунок коштів, що надійшли від
реалізації заставленого майна,
здійснюються утримання, передбачені
статтею 43 цього Закону, після чого
кошти використовуються для
задоволення вимог заставодержателя.

У відповідності до ст. 43 Закону
розподіл стягнутих державним
виконавцем з боржника за виконавчим
провадженням грошових сум (у тому числі
одержаної від реалізації майна
боржника) здійснюється у такому
порядку: у першу чергу повертається
авансовий внесок сторін та інших осіб
на організацію та проведення
виконавчих дій; у другу чергу
компенсуються витрати державної
виконавчої служби, пов'язані з
організацією та проведенням
виконавчих дій, не покриті авансовим
внеском сторін та інших осіб; у третю
чергу задовольняються вимоги
стягувача та стягується виконавчий
збір у розмірі 10 відсотків фактично
стягнутої суми.

Відповідно до акта державного
виконавця про витрати на проведення
виконавчих дій від 17 квітня 2012 року
загальна сума витрат становить 50 грн.

Згідно з частиною 3 ст. 27 Закону у разі
отримання документального
підтвердження про повне виконання
рішення боржником до початку його
примусового виконання державний
виконавець закінчує виконавче
провадження в порядку, встановленому
цим Законом. Виконавчий збір та
витрати, пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій, у такому
разі з боржника не стягуються.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону
у разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом.

У зв'язку із невиконанням боржником
виконавчого документа в добровільному
порядку державним виконавцем 17 квітня
2012 року винесено постанову про
стягнення з ОСОБА_5 виконавчого збору.
При цьому судами встановлено, що на
момент проведення державним
виконавцем розподілу стягнутих з
боржника коштів в сумі 177 461 грн. 04 коп.
за ним рахувався борг щодо покриття
витрат Крюківського ВДВС
Кременчуцького МУЮ, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій.

Враховуючи викладене і те, що авансовий
внесок на організацію та проведення
виконавчих дій сторонами виконавчого
провадження не вносився, колегія
суддів погоджується з висновками судів
з приводу того, що державним виконавцем
правомірно утримано кошти в розмірі 16
178 грн. 27 коп. в якості компенсації
органу ДВС витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, а також виконавчий
збір.

Доводи касаційної скарги висновків
судів попередніх інстанцій не
спростовують і не дають підстав
вважати, що цими судами при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини 2 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що підстав для скасування чи
зміни оскаржених судових рішення не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "ПроКредит
Банк" залишити без задоволення, а
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 20 червня 2012
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 02 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і :
В.І. Бутенко

Т.О. Лиска

Я.Л. Іваненко