Справа № 807/864/14
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2014-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2014 рокум. Ужгород№ 807/864/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючої судді Маєцька Н.Д.

за участю секретаря судового засідання
Сологуб Д.Я. та сторін, які беруть
участь у справі:

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача: Сабадош А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою Приватного
підприємця ОСОБА_4 до Ужгородської
об"єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Закарпатській області
про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ч.3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
23 травня 2014 року було проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови. Повний текст постанови
виготовлено та підписано 28 травня 2014
року.

Приватний підприємець ОСОБА_4
звернулася до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Ужгородської
міжрайонної державної податкової
інспекції в Закарпатській області , в
якій просить відмінити податкове
повідомлення-рішення від 22.01.2014 року №
Ужгородської ОДПІ Міндоходів у
Закарпатській області як таке, що
суперечить Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» № 265/95 - ВР від 06.07.1995 року із
змінами ст..17 п.4.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.01.2014
року позивач отримала податкове
повідомлення-рішення від 22.01.2014 року №
, яким до неї застосовано штрафні
санкції у розмірі 8840,00 грн. за
порушення ст..3 п.9 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг». Однак, позивач вважає дане
рішення протиправним, оскільки всі
дані по фіскальних чеках за кожний
окремий день подаються на сервер і
фіксувати відсутність інформації про
фіскальний чек на кожний день нема
підстав, йдеться про неналежне ведення
КОРО, а також, на думку позивача,
законодавством не передбачено
застосування штрафних санкцій за кожен
випадок невиконання щоденного друку
фіскального звітного чеку або його не
зберігання. На підставі наведеного
просить суд скасувати вищезазначене
податкове повідомлення-рішення.

Представники позивача надали суду
заяву про уточнення позовних вимог,
якою просять суд відмінити податкове
повідомлення-рішення від 22.01.2014 року №
Ужгородської ОДПІ Міндоходів у
Закарпатській області у частині
безпідставно нарахованих штрафних
(фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 8840
(вісім тисяч вісімсот сорок) гривень за
порушення як таке, що суперечить Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» № 265/95 - ВР від
06.07.1995 року із змінами ст..17 п.4 зокрема:
двадцять неоподаткованих мінімумів
доходів громадян (340 грн.) - у разі
невиконання щоденного друку
фіскального звітного чеку або його не
зберігання (Пункт 4 статті 17 із змінами,
внесеними згідно із Законом №2156-ІІІ
(2156-14) від 21.12.2000; в редакції Закону №
2756-VІ (2756-17) від 02.12.2010).

В судовому засіданні представники
позивача підтримали уточнену позовну
заяву та просили суд її задовольнити.

19.05.2014 року в судовому засіданні
протокольною ухвалою суду було
замінено неналежного відповідача на
належного - Ужгородську ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області.

Відповідач надав суду письмові
заперечення проти позову, де зазначив,
що вважає даний позов безпідставним та
таким, що не підлягає задоволенню з
огляду на наступне. Відповідачем було
проведено фактичну перевірку кафе, що
належить позивачу. В ході перевірки
встановлено, що позивач не забезпечила
щоденне друкування на реєстраторі
розрахункових операцій 18-ти фіскальних
звітних чеків та зберігання 8-ми
фіскальних звітних чеків у книзі
обліку розрахункових операцій, чим
порушила п.9 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг». У зв'язку з цим, правомірно на
підставі п.4 ст.17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» прийнято оскаржуване
податкове повідомлення-рішення. Тому
відповідач, просить суд відмовити в
задоволенні даного позову в повному
обсязі.

В судовому засіданні представник
відповідача заперечив проти позову та
просив суд відмовити в його
задоволенні в повному обсязі.

Дослідивши подані документи та
матеріали справи, заслухавши доводи та
пояснення сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі
направлень від 09.01.2014 року № 13/22-02 та №
14/22-02, головними державними
ревізорами-інспекторами відділу
контролю за проведенням розрахункових
операцій управління податкового та
митного аудиту ГУ Міндоходів у
Закарпатській області Вовчанською Л.В.
та Бадзьо Р.І. проведено фактичну
перевірку кафе, що належить позивачу,
про що складено акт фактичної
перевірки від 13.01.2014 р. № 000113
(реєстраційний номер № 0007/07/16/22/НОМЕР_2).

В ході перевірки встановлено не
роздрукування фіскальних звітних
чеків у кількості 18 шт., а саме
фіскальний звітний чек за 18.07.2012, за
17.07.2013, за 08.08.2012, за 07.09.2012, за 17.10.2012, за
25.10.2012, за 10.11.2012, за 19.11.2012, за 07.12.2012, за
01.02.2013, за 14.02.2013, за 15.02.2013, за 11.03.2013, за
29.06.2013, за 02.09.2013, за 19.10.2013, за 27.10.2013, за
15.11.2013. Також встановлено не зберігання
фіскальних звітних чеків у кількості 8
шт., а саме відсутні Z-звіт №10, Z-звіт №11,
Z-звіт №12, Z-звіт №13, Z-звіт № 14, Z-звіт №15,
Z-звіт № 17, Z-звіт №18. Таким чином
перевіркою встановлено порушення
позивачем п.9 ст.3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

За розглядом акту перевірки від 13.01.2014
р. №000113 (реєстраційний номер №
0007/07/16/22/НОМЕР_2), на підставі пп.54.3.3 п.54.3
ст.54 Податкового кодексу України, п.4
ст.17 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» було прийнято
податкове повідомлення-рішення від
22.01.2014 №, яким застосовано до
позивача 8840,00 грн. фінансових санкцій, а
саме 6120 грн. (340*18) - за невиконання
щоденного друку 18-ти фіскальних
звітних чеків на реєстраторі
розрахункових операцій та 2720 грн. (340*8) -
за не зберігання 8-ми фіскальних
звітних чеків в книзі обліку
розрахункових операцій.

Відповідно до пункту 9 статті 3 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" (в редакції на момент
виникнення спірних правовідносин)
суб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій.

Пунктом 4 статті 17 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" передбачено, що за порушення
вимог цього Закону до суб'єктів
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів доходів і зборів
застосовуються фінансові санкції у
розмірі двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян у разі
невиконання щоденного друку
фіскального звітного чеку або його не
зберігання в книзі обліку
розрахункових операцій.

Отже, відповідальність за порушення
вимог п. 9 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» запроваджена п. 4 ст. 17 цього
закону і полягає у застосуванні штрафу
в розмірі 340,00 грн.

Проте, підстав для застосування штрафу
за не зберігання кожного фіскального
звітного чеку з положень п. 4 ст. 17
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» не випливає, а
тому розрахунок відповідача щодо
розміру штрафної (фінансової) санкції
за вказане правопорушення (340*8=2720) не
відповідає вимогам зазначеного
Закону.

Зазначена правова позиція
узгоджується із практикою Вищого
адміністративного суду України (ухвала
ВАСУ від 31.01.2013 р. К-37254/10).

Крім того, суд приходить до
переконання, що пункт 4 статті 17 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" не передбачає застосування до
суб'єктів підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції
за товари (послуги) штрафних санкцій за
порушення такими суб'єктами вимог
пункту 9 статті 3 цього Закону за кожен
випадок невиконання щоденного друку
фіскального звітного чеку чи його не
зберігання.

В даному випадку Ужгородська ОДПІ ГУ
Міндоходів у Закарпатській області
безпідставно застосувала до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 8840,00 грн.
штрафних (фінансових) санкцій за 18
випадків несвоєчасного роздрукування
та 8 випадків збереження Z-звітів,
оскільки такі дії охоплюються одним
фактом порушення, відповідно, сума
застосованих санкцій має становити 340
грн.

Ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача.

Згідно уточненої позовної заяви
позивач просить відмінити податкове
повідомлення-рішення від 22.01.2014 року №
Ужгородської ОДПІ Міндоходів у
Закарпатській області у частині
безпідставно нарахованих штрафних
(фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 8840
(вісім тисяч вісімсот сорок) гривень.

Разом з тим, згідно п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС
України у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих
його положень із зазначенням способу
його здійснення.

Згідно ч.2 ст. 11 КАС України, суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять. Відтак,
враховуючи позовні вимоги, суд
приходить до переконання про
необхідність виходу за межі позовних
вимог, а саме слід визнати протиправним
та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 22.01.2014 року №
в частині застосування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 8500,00 грн.

Таким чином суд приходить до
переконання, що позовні вимоги
підлягають до задоволення частково.

Керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Уточнену позовну заяву Приватного
підприємця ОСОБА_4 до Ужгородської
об"єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Закарпатській області
про скасування податкового
повідомлення-рішення - задовольнити
частково.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
22.01.2014 року № Ужгородської ОДПІ
Міндоходів в Закарпатській області в
частині застосування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 8500,00 грн.

3. В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

4. Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її проголошення, а у
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Апеляційна
скарга подається через Закарпатський
окружний адміністративний суд з
одночасним надсиланням її копії до
суду апеляційної інстанції. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

СуддяН.Д. Маєцька