Справа № 674/1036/13-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 674/1036/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Артемчук В.М.
Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Загороднюка А.Г.

при секретарі: Мартинюк В.В.

за участю представників сторін:

Позивач: ОСОБА_2

Представник відповідача: Моргун Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України в
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області на постанову Дунаєвецького
районного суду Хмельницької області
від 17 жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Дунаєвецького
районного суду Хмельницької області з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області, в якому просив визнати рішення
управління Пенсійного фонду України у
Дунаєвецькому районі протиправним і
зобов'язати відповідача виплатити
одноразову грошову допомогу у розмірі
десяти місячних пенсій.

Відповідно до постанови Дунаєвецького
районного суду Хмельницької області
від 17 жовтня 2013 року позов задоволено, а
саме: визнано дії управління
Пенсійного фонду України в
Дунаєвецькому районі щодо обчислення
трудового стажу ОСОБА_2 та відмови у
нарахуванні і виплаті грошової
допомоги відповідно до п.7-1 розділу ХУ
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» неправомірними
та зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Дунаєвецькому районі
зарахувати ОСОБА_2 до страхового стажу,
що дає право на призначення грошової
допомоги у розмірі десяти місячних
пенсій, періоди роботи на посаді
завідуючого навчальної частини
Дунаєвецького СПТУ-22 з 02.10.1985 р. по
11.04.1991р., що складає 5 років 6 місяців 9
днів, завідуючого філією Хмельницького
ПТУ-10 з 11.08.1997 р. по 01.09.2009 р., що складає 12
років 20 днів та завідуючого
відділенням ВПУ-36 з 01.09.2009 р. по даний
час, що складає 4 роки 17 днів, а також
нарахувати та виплатити грошову
допомогу у розмірі десяти місячних
пенсій відповідно до п.7-1 розділу ХУ
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати вищевказану
постанову та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Представник відповідача підтримала
доводи викладені в апеляційній скарзі
та просила апеляційну скаргу
задовольнити.

Позивач просив рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, думку сторін
судового процесу, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
встановлено судом першої інстанції та
знайшло своє підтвердження при
апеляційному розгляді справи, позивач
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в
Дунаєвецькому районі та отримує пенсію
за віком.

Згідно копії трудової книжки позивача,
в період з 02.10.1985 року по 11.04.1991 року
працював на посаді завідуючого
навчальної частини Дунаєвецького
СПТУ-22, з 11.08.1997 року по 01.09.2009 року -
завідуючого філією Хмельницького ПТУ-10
та з 01.09.2009 року по даний час -
завідуючого відділенням ВПУ-36.

13 травня 2013 року позивач ОСОБА_2
звернувся із письмовою заявою до
управління Пенсійного фонду України в
Дунаєвецькому районі про нарахування
та виплату грошової допомоги
відповідно до п.7-1 розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в розмірі 10-ти
місячних пенсій, оскільки він є
пенсіонером за віком, на день
досягнення пенсійного віку працював на
посаді, робота на якій дає право на
призначення пенсії за вислугу років,
має спеціальний стаж понад 37 років,
іншої пенсії не отримував.

Згідно повідомлення управління
Пенсійного фонду України в
Дунаєвецькому районі №2658/05 від 17.05.2013
року позивачу відмовлено у нарахуванні
та виплаті грошової допомоги
відповідно до п.7-1 розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», у зв'язку з тим,
що відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 04.11.1993 р. №909 «Про
перелік закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота яких дає право
на пенсію за вислугу років» правом на
пенсію за вислугу років користуються
працівники вищих навчальних закладів
І-ІІ рівня акредитації
професійно-технічних закладів,
зокрема, директори, їх заступники з
навчально-виховної, (навчальної,
навчально-виробничої) роботи, старші
майстри виробничого навчання, майстри
виробничого навчання, викладачі,
практичні психологи, соціальні
педагоги, керівники гуртків, секцій
студій та інших форм гурткової роботи,
тоді як він працював на посаді
завідуючого навчальної частини
Дунаєвецького СПТУ-22, завідуючого
філією Хмельницького ПТУ-10 та
завідуючого відділенням ВПУ-36 та права
на виплату грошової допомоги у розмірі
10-ти місячних пенсій не має, тому що
вищезазначеним переліком вказані
посади не передбачені.

Відповідно до довідки Департаменту
освіти і науки, молоді та спорту
Хмельницької обласної державної
адміністрації від 11.10.2013 року №1997-5
ОСОБА_2 з 1985 року 1991 рік працював у
професійно-технічному училищі №22 на
посаді завідуючого навчальної частини
на правах заступника директора
зазначеного закладу, а з 11.08.1997 року по
01.09.2009 рік позивач працював на посаді
завідуючого філією на правах
заступника директора.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач є
пенсіонером за віком, на день
досягнення пенсійного віку працював на
посаді, робота на якій дає право на
призначення пенсії за вислугу років,
має спеціальний стаж понад 35 років,
іншої пенсії не отримував, і відповідно
має право на нарахування та виплату
грошової допомоги відповідно до п.7-1
розділу XV «Прикінцеві положення»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а тому, позов підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, враховуючи наведене.

За змістом п. 7-1 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», особам, які на день
досягнення пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 цього Закону,
працювали в закладах та установах
державної або комунальної форми
власності на посадах, робота на яких
дає право на призначення пенсії за
вислугу років відповідно до п.п. «е»-«ж»
ст. 55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», і мають страховий стаж
(для чоловіка-35 років, для жінок - 30
років) на таких посадах, а також якщо
вони до цього не отримували будь-яку
пенсію, при призначенні пенсії за віком
виплачується грошова допомога, яка не
підлягає оподаткуванню, у розмірі їх
десяти місячних пенсій станом на день
її призначення. Виплата зазначеної
грошової допомоги здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Пунктом «е» ст. 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» визначено, що
право на пенсію за вислугу років мають,
зокрема, працівники освіти при
наявності спеціального стажу роботи
від 25 до 30 років за Переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Згідно з п.2 Порядку обчислення
страхового стажу, що дає право на
призначення грошової допомоги та її
виплати, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів Україні 23.11.2011 року
№1191, передбачено, що до страхового
стажу, який визначає право на виплату
грошової допомоги, зараховуються
періоди роботи в закладах та установах
державної та комунальної форми
власності на посадах, робота на яких
дає право на призначення пенсії за
вислугу років відповідно до п.«е», п.«ж»
ст.55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», що передбачені
Переліком закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 04.11.1993 року № 909.

Однак, Переліком №909 посада позивача -
завідуючий навчальною частиною,
завідуючий філією, завідуючий
відділенням не передбачена.

Однак , Переліком закладів і установ
освіти, охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 04.11.1993 року № 909
із змінами, внесеними постановою цього
органу № 1426 від 26.09.2002 року, затверджено
перелік закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років та
встановлено, що право на пенсію за
вислугою років мають директори, їх
заступники з навчально-виховної
(навчальної, виховної,
навчально-виробничої) роботи,
викладачі, майстри, старші майстри
виробничого навчання вищих навчальних
закладів 1-2 рівнів акредитації.

Посилання відповідача на те, що
спеціальний стаж позивача є
недостатнім для призначення пенсії за
вислугу років відповідно до п.п. «е» -
«ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» є безпідставними.

Оскільки, як вірно зазначено судом
першої інстанції період роботи на
посаді завідуючого навчальної частини
Дунаєвецького СПТУ-22 з 02.10.1985 р. по 11.04.1991
р., що складає 5 років 6 місяців 9 днів,
завідуючого філією Хмельницького ПТУ-
10 з 11.08.1997 р. по 01.09.2009 р., що складає
12 років 20 днів та завідуючого
відділенням ВПУ-36 з 01.09.2009 р. по даний
час, що складає 4 роки 17 днів, є стажем
роботи на посаді, робота на якій дає
право на призначення пенсії за вислугу
років. Таким чином, з урахуванням
визначеного відповідачем спеціального
стажу (16 років 4 місяці 26 днів) та період
з 02.10.1985 р. по 11.04.1991 р., з 11.08.1997 р. по 01.09.2009
року та з 01.09.2009р. по даний час,
спеціальний стаж позивача становить
понад 37 років, і у відповідності до
чинного законодавства у нього є право
на зарахування цього стажу до
спеціального стажу, який дає право на
призначення пенсії за вислугу років.

Також, слід зазначити, що у
відповідності до п.6 вказаного Порядку
№1191, для визначення розміру грошової
допомоги враховується місячний розмір
пенсії, обчислений згідно із ст.ст.27,28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», станом на день її
призначення.

Приписами п.7 цього ж Порядку визначено,
що виплата грошової допомоги
здійснюється органами Пенсійного
фонду України одноразово у розмірі
десяти місячних пенсій за рахунок
коштів Державного бюджету України
одночасно з першою виплатою пенсії, яка
призначена до виплати.

Зважаючи на вищевикладене, дії
відповідача є протиправними, оскільки
не відповідають вимогам Конституції
України та Закону.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, тобто
прийнята постанова відповідає
матеріалам справи та вимогам закону і
підстав для її скасування не
вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області, - залишити без задоволення, а
постанову Дунаєвецького районного
суду Хмельницької області від 17 жовтня
2013 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
03 червня 2014 року .

Головуючий
Полотнянко Ю.П.

Судді
Драчук Т. О.

Загороднюк А.Г.