Справа № 2а/0870/237/10
Суддя: Приходько І.В.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/48269/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Приходько І.В., Бухтіярової
І.О., Костенка М.І.,

Розглянувши в порядку письмового
ровадження

касаційну скаргу Енергодарської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області

на постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 22.03.2012 р.

у справі № 2а-237/10/0870

за позовом суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у м.
Енергодар Запорізької області

про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2010 року суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_4 (далі
- позивач, СПД-ФО ОСОБА_4) звернулась до
Запорізького окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Енергодар Запорізької області (далі -
відповідач, ДПІ у м. Енергодар), в якому
просила суд визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 26.08.2009 р. №
/0.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 08.04.2010 р. у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 22.03.2012 р., постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
08.04.2010 р. скасовано та прийнято нову
постанову, якою позов задоволено:
скасовано податкове
повідомлення-рішення № /0 від
26.08.2009 р.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
суду апеляційної інстанції, відповідач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій, з посиланням на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просив скасувати постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 22.03.2012 р. та
залишити в силі постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
08.04.2010 р. В судове засідання 28.05.2014 р.
представник відповідача не з'явився.

Позивач в судове засідання 28.05.2014 р.
не з'явився, заперечень на касаційну
скаргу не надав.

На підставі положень статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України касаційний розгляд справи
здійснено в порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в період з 22.07.2009 р. по
05.08.2009 р., на підставі направлення від
22.07.2009 р. № 314, посадовою особою ДПІ у м.
Енергодар, згідно із пунктом 1 частини
першої статті 11, частин першої - п'ятої
статті 111 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» та
відповідно до плану-графіка проведення
планових виїзних перевірок суб'єктів
господарювання на ІІІ квартал 2009 року,
була проведена планова виїзна
перевірка ФОП ОСОБА_4 з питань
дотримання вимог податкового
законодавства та іншого
законодавства за період з 01.04.2006 р. по
31.03.2009 р., за результатами якої складено
акт від 17.08.2009 р. № 58/17-221/НОМЕР_1 та
встановлено порушення позивачем,
зокрема, вимог: - статті 2 Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» № 727/98 від 03.07.1998 р., в
частині здійснення виду діяльності, що
не зазначений у письмових заявах про
право застосування спрощеної системи
оподаткування та у свідоцтвах про
сплату єдиного податку за період з
01.04.2006 р по 28.02.2009 р., та в частині
несплати до бюджету за вищевказаний
період єдиного податку за ставкою, що
не перевищує встановленої
максимальної ставки при здійсненні
декількох видів підприємницької
діяльності, для яких установлено різні
ставки єдиного податку, що призвело до
несплати до бюджету єдиного податку у
розмірі 2 640 грн.; - статті 2 Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 03.07.1998 р. № 727/98, із
змінами та доповненнями, в частині не
збільшення ставки єдиного податку на 50
відсотків за кожну найману особу за
період з 01.04.2006 р. по 28.02.2009 р., що
призвело до несплати до бюджету
єдиного податку у розмірі 5 730 грн.

На підставі вказаного акту перевірки
відповідачем 26.08.2009 р. винесено
податкове повідомлення-рішення №
/0, яким позивачу визначено суму
податкового зобов'язання по єдиному
податку на підприємницьку діяльність з
фізичних осіб у розмірі 8 370 грн.

Як вбачається з акту перевірки №
58/17-221/НОМЕР_1 від 17.08.2009 р., фактичними
підставами для донарахування позивачу
вказаних податкових зобов'язань
слугували твердження перевіряючих про
те, що оскільки СПД-ФО ОСОБА_4
здійснювала за період, що перевірявся,
продаж продовольчих товарів партіями
ФОП ОСОБА_6 та партіями згідно
договорів постачання Виконавчому
комітету Новодніпровській сільській
раді Kам'янсько-Дніпровського району
Запорізької області то відповідно до
вимог статті 2 Указу Президента України
«Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва» необхідно було
сплачувати єдиний податок за ставкою 200
грн. щомісяця, що встановлена
Виконавчим комітетом Енергодарської
міської ради. У зв'язку з цим,
перевіркою донараховано єдиний
податок, який необхідно сплатити до
бюджету у розмірі 2 640 грн. в тому числі: -
за період з 01.04.2006 р. по 31.12.2006 р. - 1 080 грн.,
за 2007 рік - 720 грн., за 2008 рік - 720 грн., за
період з 01.04.2009 р. по 28.02.2009 р. - 120 грн.
Також, здійснюючи діяльність з
використанням найманої праці за період
з 01.04.2006 р. по 28.02.2009 р., СПД-ФО ОСОБА_4 не
збільшила ставку єдиного податку на 50
відсотків за кожну найману особу, у
зв'язку з чим недобір єдиного податку
за вищевказаний період, який необхідно
сплатити до бюджету становить 5 730 грн.,
в тому числі: - за період з 01.04.2006 р. по
31.12.2006 р. - 1 800 грн., за 2007 рік - 1 500 грн., за
2008 рік - 2 070 грн., за період з 01.04.2009 р. по
28.02.2009 р. - 360 грн.

Судом першої інстанції у задоволенні
позову було відмовлено з тих мотивів,
що висновки податкового органу
викладені в акті перевірки є
правомірними та обґрунтованими, а тому
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення не підлягає
скасуванню.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції і приймаючи рішення про
задоволення позовних вимог, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що відповідачем не доведено
правомірність спірного податкового
повідомлення-рішення, оскільки продаж
продуктів харчування саме суб'єкту
підприємницької діяльності та органу
місцевого самоврядування не є
беззаперечною ознакою здійснення
такого виду діяльності як оптова
торгівля.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не може
погодитись з таким висновком суду
апеляційної інстанції, вважаючи його
передчасним та таким, що винесене з
неповним з'ясуванням всіх обставин
справи, виходячи з наступного.

Відповідно до статі 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може
запропонувати надати додаткові докази
або витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Згідно зі статтею 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Оскаржуване судове рішення вказаним
вимогам не відповідає.

Відповідно до пункту третього частини
першої статті 207 Кодексу
адміністративного судочинства України
у мотивувальній частині постанови суду
апеляційної інстанції повинні бути
зазначені, зокрема, мотиви, з яких суд
апеляційної інстанції виходив при
прийнятті постанови, і положення
закону, яким він керувався.

Водночас, розглядаючи доводи з яких
виходив суд першої інстанції,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд їх належним чином
не спростував без посилання на
відповідні норми матеріального права,
навівши лише визначення роздрібної та
оптової торгівлі, не дав оцінку
фактичним обставинам справи. Крім
того, судом залишилися без уваги й
доводи сторін у справі.

Згідно з частиною другою статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Частиною четвертою статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що справа направляється
до суду апеляційної інстанції для
продовження розгляду або на новий
розгляд, якщо порушення допущені
тільки цим судом.

Враховуючи зазначені положення частин
другої, четвертої статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства
України, межі перегляду судом
апеляційної інстанції судового
рішення суду першої інстанції
відповідно до частини першої статті 195
Кодексу адміністративного судочинства
України, зважаючи на недотримання
судом апеляційної інстанції вимог щодо
повноти та всебічності встановлення
обставин справи, колегія суддів дійшла
висновку про наявність підстав для
скасування рішення апеляційного суду,
із направленням справи до цього суду на
новий судовий розгляд.

При новому розгляді слід взяти до уваги
вищезазначене та прийняти законне і
обґрунтоване рішення відповідно до
норм матеріального та процесуального
права, надати належну правову оцінку
обставинам у справі.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 221, 223, 227, 230, 231, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Енергодарської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області
задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 22.03.2012 р. у справі № 2а-237/10/0870 -
скасувати.

Справу № 2а-237/10/0870 направити на новий
судовий розгляд до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя підпис І.В. Приходько
Судді підпис І.О. Бухтіярова підпис
М.І. Костенко