Справа № 826/18563/13-а
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П.
Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді: Безименної
Н.В.,

суддів: Аліменка В.О.
та Кучми А.Ю.,

при секретарі Проценко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн» на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 27 грудня 2013 року у
справі за позовом Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Запорізькій
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн»
про застосування заходів реагування, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року Інспекція з питань
захисту прав споживачів у Запорізькій
області звернулася в Окружний
адміністративний суд м. Києва з позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн», в
якому просила застосувати заходи
реагування у сфері державного нагляду
(контролю) шляхом заборони надання
продукції на ринку ТОВ
«Сав-Дістрибьюшн», а саме6 наступної
продукції: мережевий фільтр SVEN, країна
походження КНР, мультимедійна система
MARDITY, країна походження КНР, роутер d-link,
країна походження КНР.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 грудня 2013 року позов задоволено.
Рішення суду вмотивовано тим, що ТОВ
«Сав-Дістрибьюшн» реалізується
продукція, на яку не нанесено
маркування, що не дає змогу
ідентифікувати найменування і адресу
виробника та постачальника резидента
та не нанесено національного знаку
відповідності.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі. На
думку апелянта, постанова суду першої
інстанції прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, відповідач посилається на те,
що суд першої інстанції дійшов до
помилкових висновків про наявність
правових підстав для застосування до
відповідача заходів реагування та
задоволення позовних вимог.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
задовольнити, постанову скасувати та
постановити нову постанову, якою у
задоволенні позову відмовити, виходячи
з наступного.

У відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС
України суд апеляційної інстанції
скасовує рішення суду першої інстанції
та ухвалює нове якщо встановить
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

З матеріалів справи вбачається, що 6
листопада 2013 року начальником
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Запорозькій області
прийнято наказ № 298 щодо проведення
позапланової перевірки характеристик
продукції у торгівельній мережі
«Фокстрот», в тому числі за адресою:
Запорізька область, м. Бердянськ, пр.
Праці, буд 37, де розташований магазин
відповідача - ТОВ «Сав-Дістрибьюшн».
Зазначений наказ був прийнятий
відповідно до ст. 7 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності, ст. 11 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції», відповідно до
листа Генеральної прокуратури України
від 21.10.2013 року № 07/1/3-16314-13, звернення
народного депутата України В.Б. Бойка
від 11.10.2013 року № 216, Згоди
Держспоживінспекції України від 05.11.2011
року № 5090-2-7/6 (а.с. 17).

За результатами проведеної перевірки
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Запорізькій області
складено акт від 12.11.2013 року № 000137 (а.с. 8
- 11), відповідно до зазначеного Акту
позивачем виявлено ряд порушень, а саме
на побутовій техніці та її етикетках не
нанесено Національний знак
відповідності та ідентифікаційний
номер органу з оцінки відповідності
згідно з державним реєстром таких
органів (мережевий фільтр SVEN, країна
походження КНР, мультимедійна система
MARDITY, країна походження КНР, роутер d-link,
країна походження КНР), суб'єктом
господарювання не надано на вимогу
органу ринкового нагляду документацію,
а саме: накладні, договори поставки, що
не дає змогу ідентифікувати
найменування і адресу виробника та
постачальника резидента, чим порушено
вимоги «Технічного регламенту
електромагнітної сумісності
обладнання», затвердженого постановою
КМУ від 29.07.2009 року № 785, «Технічного
регламенту низьковольтного
електричного обладнання»,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 29.10.2009 № 1149,
Закону України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції».

Позивачем складено протокол № 000073 від
18.11.2013 року про виявлені порушення
вимог ст. 44 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» та ст. 15 Закону
України «Про загальну безпечність
нехарчової продукції» (а.с. 12), в якому
зазначено: «порушено вимоги п. 1 ч. 3 ст.
44 Закону України «Про державний
ринковий нагляд контроль нехарчової
продукції» - проведеною перевіркою
встановлено факти розповсюдження
продукції (комп'ютерна та побутова
техніка), без національного знаку
відповідності, в маркуванні техніки та
її супровідній документації відсутні
відомості про найменування і адресу
виробника та найменування і адресу
постачальника (резидента), чим порушено
вимоги «Технічного регламенту
низьковольтного електричного
обладнання», затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 29.10.2009 №
1149, та вимоги «Технічного регламенту
електромагнітної сумісності
обладнання», затвердженого постановою
КМУ від 29.07.2009 року № 785».

В подальшому позивачем було винесено
Проект Рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів,
яким позивач вимагав вжити протягом 10
діб заходи щодо приведення продукції
(п.п. 1-3 акту перевірки характеристик
продукції від 12.11.2013 року № 000137), яка
надається на ринку у відповідність із
встановленими вимогами (а.с. 14).

Проект Рішення отримано відповідачем
18.11.2013 року. Однак, ще до спливу 10
денного строку, 25 листопада 2013 року
Інспекція з питань захисту прав
споживачів у Запорізькій області
звернулася в Окружний
адміністративний суд м. Києва з позовом
до ТОВ «Сав-Дістрибьюшн» про
застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду (контролю),
посилаючись на своє рішення № 62 від
23.07.2013 року, яке не додано до позову.

На думку колегії суддів, суд першої
інстанції дійшов до помилкового
висновку про наявність підстав для
задоволення даного позову, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» метою
здійснення ринкового нагляду є вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
з відповідним інформуванням про це
громадськості щодо продукції, яка при
її використанні за призначенням або за
обґрунтовано передбачуваних умов і при
належному встановленні та технічному
обслуговуванні становить загрозу
суспільним інтересам чи яка в інший
спосіб не відповідає встановленим
вимогам.

Відповідно до ст. 5 зазначеного Закону
одним із основних принципів ринкового
нагляду і контролю продукції є:
пропорційність заходів ринкового
нагляду, що вживаються органами
ринкового нагляду, рівню загрози
суспільним інтересам;

Статтею 29 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» у разі якщо
органом ринкового нагляду встановлено,
що продукція не відповідає
встановленим вимогам (крім випадків,
передбачених статтею 28 цього Закону),
орган ринкового нагляду невідкладно
вимагає від відповідного суб'єкта
господарювання вжити протягом
визначеного строку заходів щодо
приведення такої продукції у
відповідність із встановленими
вимогами.

У разі якщо органом ринкового нагляду
встановлено, що продукція не
відповідає встановленим вимогам та
одночасно становить серйозний ризик,
орган ринкового нагляду вживає
обмежувальних (корегувальних) заходів,
передбачених частиною першою статті 28
цього Закону.

У разі якщо органом ринкового нагляду
встановлено, що неналежне застосовано
Національний знак відповідності, не
нанесено Національний знак
відповідності, якщо його нанесення
передбачено технічним регламентом на
відповідну продукцію, не складено
декларацію про відповідність, якщо її
складання передбачено технічним
регламентом на відповідну продукцію,
декларацію про відповідність складено
з порушенням встановлених вимог або
органу ринкового нагляду не надано чи
надано технічну документацію на
відповідну продукцію не в обсязі,
передбаченому технічним регламентом,
орган ринкового нагляду невідкладно
вимагає від відповідного суб'єкта
господарювання вжити протягом
визначеного строку заходів щодо
приведення такої продукції у
відповідність із встановленими
вимогами.

У разі якщо органом ринкового нагляду
за результатами аналізу повідомлення
відповідного суб'єкта господарювання
про виконання ним рішення про усунення
невідповідності продукції
встановленим вимогам та/або перевірки
стану виконання суб'єктом
господарювання цього рішення,
проведених відповідно до статті 34
цього Закону, встановлено, що
невідповідність продукції
встановленим вимогам не усунено або
усунено частково, орган ринкового
нагляду відповідно до затвердженої
Кабінетом Міністрів України методики
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів вживає таких обмежувальних
(корегувальних) заходів: обмеження,
заборона надання продукції на ринку,
вилучення продукції з обігу,
відкликання продукції.

Згідно ст. 31 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» заборона
надання продукції на ринку (введення в
обіг або розповсюдження продукції)
застосовується органами ринкового
нагляду у випадках, передбачених цим
Законом та Законом України «Про
загальну безпечність нехарчової
продукції». Заборона надання продукції
на ринку не поширюється на дії,
пов'язані з поверненням такої
продукції її розповсюджувачу або
виробнику в межах вжиття заходів щодо
вилучення відповідної продукції з
обігу, її відкликання чи передачі цієї
продукції з метою знищення або
приведення в інший спосіб до стану, що
виключає її використання.

Відповідно до ст. 33 зазначеного Закону,
яка регулює порядок прийняття рішень
про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів, обмежувальні
(корегувальні) заходи запроваджуються
відповідними рішеннями органів
ринкового нагляду.

Рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів, внесення змін
до таких рішень чи їх скасування
приймаються керівниками органів
ринкового нагляду або їх заступниками
відповідно до їх повноважень,
визначених законами України.

Будь-який захід щодо обмеження чи
заборони надання продукції на ринку,
вилучення продукції з обігу чи її
відкликання, що вживається відповідно
до цього Закону або Закону України "Про
загальну безпечність нехарчової
продукції", має бути пропорційним рівню
загрози відповідної продукції
суспільним інтересам. У рішенні про
застосування обмеження чи заборону
надання продукції на ринку, вилучення
продукції з обігу чи її відкликання
мають бути зазначені підстави його
застосування.

До прийняття рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
орган ринкового нагляду надає
(надсилає) суб'єкту господарювання,
щодо якого передбачається прийняти
рішення, проект відповідного рішення з
пропозицією надати в письмовій формі
свої пояснення, заперечення до проекту
рішення, інформацію про вжиття ним
заходів, спрямованих на запобігання
або уникнення ризиків суспільним
інтересам, усунення невідповідності
продукції, що є предметом проекту
рішення, встановленим вимогам.

Суб'єкт господарювання, якого
стосується проект рішення, має право
надати (надіслати) органу ринкового
нагляду свої пояснення, заперечення
та/або інформацію до проекту такого
рішення протягом десяти робочих днів з
дня одержання проекту. Цей строк може
бути продовжено органом ринкового
нагляду за обґрунтованим клопотанням
відповідного суб'єкта господарювання.

До своїх пояснень, заперечень та/або
інформації суб'єкт господарювання може
додавати документи чи їх копії, що
обґрунтовують його позицію та
підтверджують наведені ним дані.

Пояснення, заперечення та інформація
до проекту рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів,
надані (надіслані) суб'єктом
господарювання, підлягають
обов'язковому розгляду органом
ринкового нагляду та зберігаються в
органі ринкового нагляду.

Відповідно до пунктів 7, 10 Постанови
Кабінету Міністрів України № 1149 від
29.10.2009 року «Про затвердження
Технічного регламенту безпеки
низьковольтного електричного
обладнання» перед введенням в обіг на
електрообладнання повинен бути
нанесений національний знак
відповідності, який підтверджує
відповідність електрообладнання
вимогам цього Технічного регламенту,
включаючи виконання процедури оцінки
відповідності (внутрішній контроль
виробництва) згідно з додатком 3 до
цього Технічного регламенту.
Національний знак відповідності має
відповідати вимогам, наведеним у
додатку 4 до цього Технічного
регламенту. Національний знак
відповідності наноситься виробником
чи уповноваженим представником
виготовлювача продукції в Україні на
кожний виріб електрообладнання або,
якщо це неможливо, на пакування,
інструкцію або документ, в якому
визначені гарантійні зобов'язання, у
спосіб, що забезпечує його видимість,
розбірливість та незмивність.

Згідно пунктів 17, 19 Постанови Кабінету
Міністрів України від 29.07.2009 року № 785
«Про затвердження Технічного
регламенту з електромагнітної
сумісності обладнання» на апаратуру,
відповідність якої цьому Технічному
регламенту було доведено із
застосуванням процедури, установленої
у пунктах 13 або 14 цього Технічного
регламенту, наноситься національний
знак відповідності. За нанесення
національного знака відповідності
відповідає виробник або уповноважений
представник.

Національний знак відповідності
наносять на апаратуру або на табличку з
її технічними даними згідно з
правилами застосування національного
знака відповідності, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 листопада 2001 р. N 1599.

У разі коли його нанесення на апаратуру
неможливе або невиправдане через її
конструкцію, національний знак
відповідності повинен бути нанесеним
на пакування, якщо таке наявне, та на
супровідні документи.

Матеріалами справи підтверджується, що
на виконання проекту рішення про
вжиття обмежувальних заходів ТОВ
«Сав-Дістрибьюшн» звернулося до
постачальників товарів, зазначених в п.
1-3 таблиці Акту перевірки від 12.11.2013
року № 000137, з вимогою про термінове
додаткове нанесення необхідної
інформації та Національного знаку
відповідності безпосередньо на
вказану в Акті продукцію. Станом на 25
листопада 2013 року додаткове маркування
Національним знаком відповідності
нанесено безпосередньо на товари
зазначені в п. 1- 3 таблиці Акту
перевірки від 12.11.2013 року № 000137. Про
зазначене позивача було повідомлено
шляхом надсилання пояснень до проекту
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів.

Всупереч вимог п. 14 ст. 33 Закону України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції»
позивачем не було розглянуто та надано
відповідну оцінку зазначеним
поясненням, а також не було враховано
їх при зверненні до суду з даним
позовом. Крім того, колегія суддів
враховує, що в судове засідання суду
апеляційної інстанції позивач не
з'явився та будь-яких доказів та
пояснень на обґрунтування своїх вимог
не надав.

Враховуючи вищевикладене, а також, те,
що позивачем не доведено доцільність
та обґрунтованість заборони надання
продукції позивача на ринок, суд першої
інстанції дійшов до помилкового
висновку про наявність підстав для
задоволення позову.

Крім того, з даного адміністративного
позову вбачається, що Інспекція з
питань захисту прав споживачів у
Запорізькій області звертається до
суду в порядку п. 5 ч. 1 ст. 183 - 2 КАС
України та просить заборонити надання
продукції на ринку.

Разом з тим, п. 5 ч. 1 ст. 183-2 КАС України
передбачено застосування скороченого
провадження в адміністративних
справах щодо застосування у випадках,
передбачених законом, заходів
реагування у сфері державного нагляду
(контролю), якщо вони можуть бути
застосовані виключно за судовим
рішенням.

Однак, позивач звертаючись до суду на
підставі зазначеної норми КАС України
не зазначає, якою саме правовою нормою
законодавства України закріплено
виключне право суду на застосування
заходів реагування у сфері державного
нагляду (контролю) у вигляді заборони
надання продукції на ринку, в той час
як, відповідно до Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції», який містить
спеціальні правові норми щодо вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів,
заявлений у позові обмежувальний захід
(заборона надання продукції на ринку)
може бути вжитий керівниками органів
ринкового нагляду або їх заступниками
відповідно до їх повноважень,
визначених законом.

Крім того, в позовній заяві позивач
зазначає юридичну адресу відповідача:
м. Київ, вул. Дорогожицька, б. 1, фактичну
адресу: Запорізька область, м.
Бердянськ, вул. Праці, 37, в той час, як в
резолютивній частині постанови суду
першої інстанції зазначено
місцезнаходження відповідача:
Запорізька обл., м. Токмак, вул.
Шевченко, буд. 54.

Таким чином, висновки Окружного
адміністративного суду м. Києва не
відповідають обставинам справи,
постанова суду першої інстанції
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
тому апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова скасуванню з
постановленням нової про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сав-Дістрибьюшн» - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 27 грудня 2013 року -
скасувати та постановити нову, якою у
задоволенні позову Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Запорізькій
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн»
про застосування заходів реагування -
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено 27 травня 2014
року.

Головуючий суддя:
Н.В. Безименна

Судді:
В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя

Безименна Н.В.

Судді:

Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.