Справа № 2а-2724/10
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-2724/10
Головуючий у 1-й інстанції: Кириченко
Суддя-доповідач: Карпушова
У Х В А Л А

Іменем України

29 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Карпушової
О.В., суддів: Бистрик Г.М., Оксененка О.М.,
розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Кагарлицькому районі Київської
області на постанову Кагарлицького
районного суду Київської області від 22
грудня 2010 р. у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Кагарлицькому районі Київської
області про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду першої
інстанції з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Кагарлицькому районі Київської
області про визнання дій незаконними
та зобовязання провести перерахунок та
виплату пенсії.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він є
особою, яка постраждала внаслідок
аварії на ЧАЕС, інвалідом другої групи,
як такий перебуває на обліку та одержує
пенсію по інвалідності. Відповідно до
п. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали унаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсія по інвалідності
особам, яким встановлена друга група,
не повинна бути менше восьми
мінімальних пенсій за віком. А згідно
ст. 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали унаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам, віднесеним до
першої категорії, нараховується
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
нанесену здоров`ю у розмірах зокрема
інвалідам другої групи 75% мінімальної
пенсії за віком. Але він отримував
пенсію у меншому розмірі, тому просить
провести перерахунок пенсії основної
та додаткової за вказані періоди як
інваліду другої групи, інвалідність
якої пов`язана з наслідками на ЧАЕС, у
відповідності до приписів статей 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали унаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Постановою Кагарлицького районного
суду Київської області від 22 грудня 2010
р. позовні вимоги задоволено: визнано
протиправною відмову відповідача
провести перерахунок та виплату
державної пенсії та зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Кагарлицькому районі Київської
області за період з 03 червня 2010 по 22
грудня 2010 року перерахувати та
виплатити позивачу державну пенсію
відповідно до ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі
8-мі мінімальних пенсій за віком, рівних
прожитковому мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, а також
додаткової пенсії за шкоду причинену
здоров`ю, відповідно до ст. 50 вказаного
Закону у розмірі 75% мінімальної пенсії
за віком для визначення яких підлягає
застосуванню розмір прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, установлений у Законі
на відповідний місяць.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати постанову суду
першої інстанції, як таку, що прийнята з
порушенням норм матеріального права,
та прийняти нову постанову, якою
повністю відмовити у задоволенні
позовних вимог. Обґрунтовуючи
апеляційну скаргу тим, що положення ст.
28 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» щодо мінімального
розміру пенсії не застосовується для
визначення розмірів підвищення до
пенсії, передбаченого Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Частиною 8 ст. 183-2 КАС України
передбачено, що апеляційні скарги у
справах, передбачених пунктами 1, 2
частини першої цієї статті,
розглядаються апеляційними судами в
порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, що
підтверджується відповідним
посвідченням (арк. справи 5). Відповідно
до довідки до акта огляду МСЕК
захворювання, яке має позивач пов`язане
з впливом аварії на ЧАЕС (арк. справи 9).
Позивачу встановлено 2 групу
інвалідності з 01.05.2007 року довічно.

Колегія суддів вважає апеляційну
скаргу такою, що не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку, у тому числі, органів
державної влади.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 50 Конституції
України кожен має право на безпечне для
життя і здоров`я довкілля та на
відшкодування завданої порушенням
цього права шкоди.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, зокрема, соціальний захист
потерпілого населення, визначені
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Розділ 8 даного Закону передбачає
правила призначення та виплати пенсій
і компенсацій особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4.

Стаття 49 цього розділу визначає пенсії
особам, віднесеним до вказаних
категорій у вигляді:

а) державної пенсії;

б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров`ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Стаття 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачає, що особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у
відповідних розмірах, зокрема,
інвалідам 2 групи 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Виплата зазначеної пенсії відповідно
до статті 53 даного Закону здійснюється
повністю незалежно від заробітку,
пенсії чи іншого доходу.

Нормами статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визначені
підстави та умови призначення
державних пенсій особам, віднесеним до
категорії 1 та у зв`язку з втратою
годувальника. Зазначені норми
розповсюджуються на позивача як
віднесеного до категорії 1. Частина
четверта статті 54 цього Закону
передбачає, що в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв`язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчим по 2
групі 8 мінімальних пенсій за віком.
Згідно ч. 3 ст. 67 спеціального Закону у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров`ю, особам,
віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір
щомісячної компенсації сім`ям за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Визначення прожиткового мінімуму,
закладення правової основи для його
встановлення, затвердження та
врахування при реалізації державою
конституційної гарантії громадян на
достатній життєвий рівень, дає Закон
України «Про прожитковий мінімум» від
15 липня 1999 року № 966-14, а також Законом
України «Про державні соціальні
стандарти та державні соціальні
гарантії» від 5 жовтня 2000 року № 2017-ІІІ,
згідно статті 1 якого прожитковий
мінімум використовується для
визначення, у тому числі мінімального
розміру пенсії за віком, який
відповідно до статті 28 Закону України
«Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування» встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Частиною 3 статті 4 даного Закону
передбачено, що прожитковий мінімум на
одну особу, а також окремо для тих, хто
відноситься до основних соціальних і
демографічних груп населення, щороку
затверджується Верховною Радою
України в законі про Державний бюджет
України на відповідний рік.
Прожитковий мінімум публікується в
офіційних виданнях загальнодержавної
сфери розповсюдження.

Колегія суддів не бере до уваги
положення частини третьої ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", з якої
випливає, що мінімальний розмір пенсії
за віком, встановлений абзацом першим
частини першої цієї статті,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом,
оскільки наявність такої норми за
відсутності іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії та права на
отримання пенсії і щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено статтями 50 та 54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст. 2 ч.1 Закону України
"Про прожитковий мінімум" від 15 липня 1999
року № 966-14, прожитковий мінімум
застосовується для встановлення
розмірів мінімальної заробітної плати
та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, для позивача як інваліда 2
групи, особи, постраждалої внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
нижчий розмір державної пенсії повинен
розраховуватися, виходячи із наведених
розмірів.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав проблему (про
що зокрема зазначено у рішенні № 8-рп/2005
від 11 жовтня 2005 року по справі № 1-21/2005),
повязану з реалізацією права на
соціальний захист, неприпустимістю
обмеження конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень,
і сформулював правову позицію, згідно з
якою Конституція та закони України
відокремлюють певні категорії
громадян України, що потребують
додаткових гарантій соціального
захисту з боку держави. До них зокрема,
належать громадяни, яким пенсія
призначається за спеціальними
законами. У рішеннях Конституційного
Суду України зазначалося, що пільги,
компенсації, гарантії є видом
соціальної допомоги і необхідною
складовою конституційного права на
достатній життєвий рівень, тому
звуження змісту та обсягу цього права
шляхом прийняття нових законів або
внесення змін до чинних законів за
статтею 22 Конституції України не
допускається.

Здійснюючи апеляційний перегляд
справи і ухвалюючи судове рішення у
даній справі колегія суддів виходить з
того, що конституційні принципи, на
яких базується здійснення прав і
свобод людини і громадянина в Україні,
включаючи і право на пенсійне
забезпечення, передбачені статтями 1, 3,
частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2
статті 19, статтями 22, 23, частиною 1
статті 24 Конституції України, набуте у
сфері пенсійного забезпечення, не може
бути скасоване, звужене. Правовою
гарантією забезпечення державою
даного права є виконання прийнятих на
себе зобов`язань, виходячи з положень
принципу верховенства права,
закріпленого як статтею 8 Конституції
України, так і статтею 8 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197 ч.1 п.2, ст. 198 ч.1
п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254
ч.5 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Кагарлицькому районі Київської
області на постанову Кагарлицького
районного суду Київської області від 22
грудня 2010 р., залишити без задоволення.

Постанову Кагарлицького районного
суду Київської області від 22 грудня 2010
р. у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Кагарлицькому районі
Київської області про зобов'язання
вчинити дії, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
О.В. Карпушова

М.Г. Бистрик

О.М. Оксененко

.

Головуючий суддя
Карпушова О.В.

Судді:
Бистрик Г.М.

Оксененко О.М.