Справа № 808/2637/14
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року 14:30 Справа № 808/2637/14
м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Татаринов Д.В. розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовною
заявою Токмацької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу
у розмірі 1 087,89 грн.,

ВСТАНОВИВ:

15 квітня 2014 року до Запорізького
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Токмацької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області (далі - позивач, Токмацька ОДПІ
ГУ Міндоходів) до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі -
відповідач, ФОП ОСОБА_1), в якому позивач
просить суд стягнути з відповідача
податковий борг по єдиному податку з
фізичних осіб у розмірі 1 087,89 грн.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, подав заяву про
розгляд справи без участі його
представника, на задоволенні позову
наполягає.

Відповідач у судове засідання не
з'явилась. Про дату, час та місце
судового розгляду справи
повідомлялась належним чином. Поштова
кореспонденція суду, направлена
відповідачу, повернулась до суду 22
травня 2014 року з відміткою відділення
поштового зв'язку «за зазначеною
адресою не проживає».

Відповідно до частини 4 статті 33
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) у разі
ненадання особами, які беруть участь у
справі, інформації щодо їх поштової
адреси судовий виклик або судове
повідомлення надсилаються: юридичним
особам та фізичним особам - підприємцям
- за адресою місцезнаходження (місця
проживання), що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців; фізичним
особам, які не мають статусу
підприємців, - за адресою їх місця
проживання чи місця перебування,
зареєстрованою у встановленому
законом порядку. У разі відсутності
осіб, які беруть участь у справі, за
такою адресою вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
їм належним чином.

Згідно частини 11 статті 35 КАС України, у
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Згідно з частиною 1 статті 41 КАС
України, суд під час судового розгляду
адміністративної справи здійснює
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу. У разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Частиною 4 статті 128 КАС України
визначено, що у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Відповідно до частини 6 статті 128 КАС
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Отже, оскільки відповідач не прибув у
судове засідання без поважних причин, а
представник позивача заявив
клопотання про розгляд справи за його
відсутності, суд не вбачає підстав для
відкладення розгляду справи та вважає
можливим розглянути справу у порядку
письмового провадження.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши
всі обставини адміністративної справи,
які мають юридичне значення для
розгляду та вирішення спору по суті,
дослідивши наявні у справі докази у їх
сукупності, судом встановлено
наступне.

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична
особа-підприємець 23 січня 2012 року (№
НОМЕР_2), взята на облік податкового
органу 25 січня 2012 року за № НОМЕР_3.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України
передбачений обов'язок платників
податків сплачувати податки та збори у
строки та в розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

15 березня 2013 року відповідачем подано
до Василівського відділення
Токмацької ОДПІ заяву про застосування
спрощеної системи оподаткування з 01
квітня 2013 року, по виду діяльності -
інші види роздрібної торгівлі поза
магазинами (код згідно з КВЕД 47.99). У
заяві обрано другу групу єдиного
податку зі ставкою 20 % до розміру
мінімальної заробітної плати.

Станом на 20 квітня 2013 року у
відповідача на картці обліковувалась
переплата на суму 96,85 грн.

Станом на 01 січня 2013 року розмір
мінімальної заробітної плати становив
1 147 грн. (відповідно до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2013
рік» № 5515-VІ від 06.12.2012). Сума єдиного
податку на місяць, відповідно, складала
229,40 грн.

На підставі підпункту14.1.162 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України,
за несвоєчасну сплату суми узгодженого
зобов'язання, відповідачу нарахована
пеня у розмірі 8,34 грн.

Таким чином, з урахуванням наявної
переплати, часткової сплати боргу на
суму 200,00 грн., та нарахованої пені сума
податкового боргу за 6 місяців 2013 року,
становить 1 087,89 грн.

У відповідності до підпункту 14.1.175
пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу
України, податковий борг - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Таким чином, сума податкової
заборгованості відповідача по єдиному
податку на підприємницьку діяльність з
фізичних осіб нараховані позивачем
вірно, з огляду на наступне.

Відповідно до пунктів 293.1, 293.2 статті 293
Податкового кодексу України ставки
єдиного податку встановлюються у
відсотках (фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць: 2) для
другої групи платників єдиного податку
- у межах від 2 до 20 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати.

Судом встановлено, що відповідач
відноситься до другої групи платників
податку.

Платники єдиного податку другої групи,
згідно пункту 295.1 статті 295 Податкового
кодексу України, сплачують єдиний
податок шляхом здійснення авансового
внеску не пізніше 20 числа (включно)
поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть
здійснити сплату єдиного податку
авансовим внеском за весь податковий
(звітний) період (квартал, рік), але не
більш як до кінця поточного звітного
року.

Відповідно до пункту 295.2 статті 295
Податкового кодексу України
нарахування авансових внесків для
платників єдиного податку другої групи
здійснюється органами державної
податкової служби на підставі заяви
такого платника єдиного податку щодо
розміру обраної ставки єдиного
податку.

Згідно пункту 300.1 статті 300 Податкового
кодексу України платники єдиного
податку несуть відповідальність
відповідно до цього Кодексу за
правильність обчислення, своєчасність
та повноту сплати сум єдиного податку,
а також за своєчасність подання
податкових декларацій.

Згідно пункту 59.1 статті 59 Податкового
кодексу України, у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що Василівським
відділенням Токмацької ОДПІ ГУ
Міндоходів направлено відповідачу
податкову вимогу форми «Ф» № 120-19 від 05
серпня 2013 року на суму 688,20 грн.

Податкова вимога направлена на адресу
відповідача 06 серпня 2013 року, проте
повернута до податкового органу не
врученою.

На час розгляду справи податковий борг
у сумі 1 087,89 грн. відповідачем не
сплачений.

Згідно з підпункту 20.1.18 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України,
органи державної податкової служби
мають право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника
на суму податкового боргу або його
частини.

Відповідно до підпунктів 95.1 - 95.3 статті
95 Податкового кодексу України, орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Суд вважає наявними обставини, які
дають підставу для висновку щодо
правомірності звернення до суду із
позовом про стягнення податкового
боргу, а саме: наявність податкового
боргу та настання строку для сплати
узгодженого податкового зобов'язання.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що заявлені Токмацькою об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу у розмірі 1 087,89 грн.,
обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Згідно частини 4 статті 94 КАС України, у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 7-12, 69-71, 94, 158, 161-163
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1)
суму податкового боргу по єдиному
податку з фізичних осіб у розмірі 1 087,89
(одна тисяча вісімдесят сім гривень
вісімдесят дев'ять копійок) грн., які
перерахувати на р/р 0053, банк ГУ
ДКСУ в Запорізькій області, МФО 813015,
ОКПО 38025519.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з
(дня отримання копії постанови),
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Д.В. Татаринов.