Справа № 804/5543/14
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2014-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
16 травня 2014 р. Справа № 804/5543/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОзерянської С.І. при
секретаріЖижиній К.П. за участю:
представника позивача представника
третьої особи Вітович О.Я. Булатова В.Б.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"АТБ-маркет" до Інспекції з питань
захисту прав споживачів у
Чернігівській області, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - Товариство з обмеженою
відповідальністю «М'ясна фабрика
"Фаворит Плюс" про скасування
Товариство з обмеженою
відповідальністю «АТБ-маркет»
звернулось до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Чернігівській області, в якому просить
скасувати постанову про накладення
стягнень, передбачених статтею 23
Закону України «Про захист прав
споживачів» №0068 від 19.03.2014 року на суму
Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 14.05.2014 року
було залучено до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «М'ясна фабрика
В обґрунтування позову зазначено, що
відповідачем під час проведення
перевірки та оформлення акту невірно
застосовані вимоги чинного
законодавства, а порушення, викладені в
акті перевірки не відповідають дійсним
обставинам справи, оскільки на
етикетках ковбасних виробів, що стали
предметом перевірки, вказано кількість
білків та жирів у встановлених
одиницях виміру (грамах) із зазначенням
їх граничних показників, що повністю
відповідає вимогам чинного
Представник позивача підтримав
адміністративний позов повністю та
просив його задовольнити.
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. Надав письмове
заперечення в якому проти задоволення
позову заперечував та просив відмовити
Представник третьої особи вимоги
адміністративного позову підтримав та
просив його задовольнити.
Заслухавши пояснення представників
позивача та третьої особи, дослідивши
матеріали справи, проаналізувавши
вимоги чинного законодавства, суд
вважає вимоги позову необґрунтованими
та такими, що не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що
позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю «АТБ-маркет»
зареєстроване 19.07.1999 року
Дніпропетровською районною державною
адміністрацією Дніпропетровської
Основними видами діяльності за КВЕД є
роздрібна торгівля в
неспеціалізованих магазинах переважно
продуктами харчування, напоями та
тютюновими виробами, оптова торгівля
напоями, оптова торгівля тютюновими
виробами, неспеціалізована оптова
торгівля продуктами харчування,
напоями та тютюновими виробами,
роздрібна торгівля напоями в
спеціалізованих магазинах, роздрібна
торгівля тютюновими виробами в
спеціалізованих магазинах/л.с.23/.
20.02.2014 року Інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Чернігівській
області було проведено перевірку
дотримання законодавства про захист
прав споживачів магазину «Продукти-556»
ТОВ «АТБ - маркет», що знаходиться за
адресою: м. Чернігів, вул. 50 років СРСР,
За результатом перевірки було складено
акт №0088 від 20.02.2014 року перевірки
дотримання законодавства про захист
прав споживачів, яким встановлено
реалізацію продукції, що не відповідає
вимогам нормативних документів (п. п.
1-12, 14-35 додатку 7); відсутність повної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про продукцію, яка
знаходиться в реалізації (п. п. 1-12, 14-35
додатку 7), а саме на маркуванні
вищезазначеної продукції вказано не
кількість білків та жирів в грамах, а їх
граничні обсяги. Зазначене є
порушенням статті 38 Закону України
«Про безпечність та якість харчових
продуктів», статей 15,19 Закону України
«Про захист прав споживачів», абз. 4
пункту 29 Технічного регламенту щодо
правил маркування харчових продуктів,
пунктів 17, 21 Порядку провадження
торгівельної діяльності та правил
торгівельного обслуговування на ринку
продовольчих товарів. Продукція
знаходиться в реалізації магазину №556
ТОВ «АТБ- маркет» за адресою: м.
Чернігів, вул. 50 років СРСР, б. 5 /л.с. 27-39/.
За результатами перевірки
відповідачем внесено припис, яким
припинено відвантаження і реалізацію
товарів, які не відповідають вимогам
нормативних документів, додержання
яких відповідно до законодавства є
обов'язковим, до усунення суб'єктами
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, виявлених недоліків
рядки 1-35 додатка 7.
19.03.2014 року Інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Чернігівській
області за реалізацію продукції, що не
відповідає вимогам нормативних
документів, відсутність необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про продукцію було прийнято
постанову про накладення стягнень,
передбачених статтею 23 Закону України
«Про захист прав споживачів» №0068 на
Правомірність зазначеної постанови
про накладення стягнень №0068 від 19.03.2014
року на суму 8 925 грн. є предметом
розгляду в даній адміністративній
справі.
Основним нормативно-правовим актом,
який регулює відносини між споживачами
товарів, робіт і послуг та виробниками
і продавцями товарів, виконавцями
робіт і надавачами послуг різних форм
власності, встановлює права
споживачів, а також визначає механізм
їх захисту та основи реалізації
державної політики у сфері захисту
прав споживачів є Закон України «Про
захист прав споживачів» від 12.05.1991р.
№1023-ХІІ з наступними змінами та
доповненнями (далі по тексту - Закон
України від 12.05.1991р. №1023-ХІІ).
Статтею 4 названого Закону визначено,
що споживачі під час придбання,
замовлення або використання продукції,
яка реалізується на території України,
для задоволення своїх особистих потреб
мають право на: захист своїх прав
державою, належну якість продукції та
обслуговування, безпеку продукції,
необхідну, доступну, достовірну та
своєчасну інформацію про продукцію, її
кількість, якість, асортимент, а також
про її виробника (виконавця, продавця)
Відповідно до статті 6 Закону України
від 12.05.1991р. №1023-ХІІ споживач має право
на належну якість продукції, яке
забезпечується обов'язком продавця
(виробника, виконавця) передати
споживачеві продукцію належної якості,
а також надати інформацію про цю
продукцію. Продавець (виробник,
виконавець) на вимогу споживача
зобов'язаний надати йому документи, які
підтверджують належну якість
Держава забезпечує споживачам захист
їх прав, надає можливість вільного
вибору продукції, здобуття знань і
кваліфікації, необхідних для прийняття
самостійних рішень під час придбання
та використання продукції відповідно
до їх потреб, і гарантує придбання або
одержання продукції іншими законними
способами в обсязі, що забезпечує
рівень споживання, достатній для
підтримання здоров'я і
життєдіяльності. Держава створює умови
для здобуття споживачами потрібних
знань з питань реалізації їх прав.
Захист прав споживачів здійснюють
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів, Рада міністрів Автономної
Республіки Крим, місцеві державні
адміністрації, органи, що здійснюють
державний санітарно-епідеміологічний
нагляд, інші державні органи, органи
місцевого самоврядування згідно із
законодавством, а також суди (стаття 5
Закону України від 12.05.1991р. №1023-ХІІ).
Згідно ч.1 ст.15 Закону України «Про
захист прав споживачів» споживач має
право на одержання необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про продукцію, що
забезпечує можливість її свідомого і
компетентного вибору. Інформація
повинна бути надана споживачеві до
придбання ним товару чи замовлення
Інформація про продукцію повинна
містити: 1) назву товару, найменування
або відтворення знака для товарів і
послуг, за якими вони реалізуються; 2)
найменування нормативних документів,
вимогам яких повинна відповідати
вітчизняна продукція; 3) дані про
основні властивості продукції, а щодо
продуктів харчування - про склад
(включаючи перелік використаної у
процесі їх виготовлення сировини, в
тому числі харчових добавок),
номінальну кількість (масу, об'єм тощо),
харчову та енергетичну цінність, умови
використання та застереження щодо
вживання їх окремими категоріями
споживачів, а також іншу інформацію, що
поширюється на конкретний продукт; 4)
відомості про вміст шкідливих для
здоров'я речовин, які встановлені
нормативно-правовими актами, та
застереження щодо застосування
окремої продукції, якщо такі
застереження встановлені
нормативно-правовими актами; 5)
позначку про наявність або відсутність
у складі продуктів харчування
генетично модифікованих компонентів; 6)
дані про ціну (тариф), умови та правила
придбання продукції; 61) виробник
(продавець) у разі виявлення
недостовірної інформації про
продукцію (якщо вона не шкодить життю,
здоров'ю або майну споживача) протягом
тижня вилучає цю продукцію з продажу та
приводить інформацію про неї до
відповідності; 7) дату виготовлення; 8)
відомості про умови зберігання; 9)
гарантійні зобов'язання виробника
(виконавця); 10) правила та умови
ефективного і безпечного використання
продукції; 11) строк придатності (строк
служби) товару (наслідків роботи),
відомості про необхідні дії споживача
після їх закінчення, а також про
можливі наслідки в разі невиконання
цих дій; 12) найменування та
місцезнаходження виробника (виконавця,
продавця) і підприємства, яке здійснює
його функції щодо прийняття претензій
від споживача, а також проводить ремонт
і технічне обслуговування.
В силу ч.2 ст.15 Закону України «Про
захист прав споживачів» інформація,
передбачена частиною першою цієї
статті, доводиться до відома
споживачів виробником (виконавцем,
продавцем) у супровідній документації,
що додається до продукції, на етикетці,
а також у маркуванні чи іншим способом
(у доступній наочній формі), прийнятим
для окремих видів продукції або в
окремих сферах обслуговування.
Інформація про продукцію може бути
розміщена у місцях, де вона
реалізується, а також за згодою
споживача доводитися до нього за
допомогою засобів дистанційного
Відповідальність за порушення
законодавства про захист прав
споживачів передбачена статтею 23
Закону України від 12.05.1991р. №1023-ХІІ.
Так, у разі порушення законодавства про
захист прав споживачів суб'єкти
господарювання сфери торговельного та
інших видів обслуговування, у тому
числі ресторанного господарства,
несуть відповідальність, зокрема, за
відсутність необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію - у розмірі тридцяти
відсотків вартості одержаної для
реалізації партії товару, виконаної
роботи, наданої послуги, але не менше
п'яти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а у разі, коли
відповідно до закону суб'єкт
господарської діяльності не веде
обов'язковий облік доходів і витрат, - у
розмірі п'яти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.
Суми штрафів зараховуються до
державного бюджету, а порядок їх
стягнення визначається Кабінетом
Відповідно до положень статті 26 Закону
України від 12.05.1991р. №1023-ХІІ державний
контроль за додержанням законодавства
про захист прав споживачів здійснюють
спеціально уповноважений центральний
орган виконавчої влади у сфері захисту
прав споживачів та його територіальні
органи, які забезпечують реалізацію
державної політики щодо захисту прав
споживачів і мають право, зокрема:
- перевіряти у суб'єктів господарювання
сфери торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якість
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг; безперешкодно відвідувати та
обстежувати відповідно до
законодавства будь-які виробничі,
складські, торговельні та інші
приміщення цих суб'єктів. Порядок
проведення таких перевірок
визначається центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
захисту прав споживачів;
- одержувати безоплатно від суб'єктів
господарювання, що перевіряються,
копії необхідних документів, які
характеризують якість продукції,
сировини, матеріалів, комплектуючих
виробів, що використовуються для
виробництва цієї продукції;
- забороняти суб'єктам господарювання
реалізацію споживачам продукції на яку
відсутні документи, що засвідчують її
відповідність вимогам нормативних
- накладати на винних осіб у випадках,
передбачених законодавством,
адміністративні стягнення. Справи про
адміністративні правопорушення
розглядаються за місцезнаходженням
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів, а на території Автономної
Республіки Крим - органу виконавчої
влади Автономної Республіки Крим у
сфері захисту прав споживачів;
- накладати на суб'єктів господарювання
сфери торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, стягнення,
передбачені статтею 23 цього Закону, в
порядку, що визначається Кабінетом
Перевіряючи правомірність накладення
стягнення у вигляду штрафу в розмірі,
визначеному в оскаржуваній постанові,
суд приходить до наступного.
Як вбачається з акту №0088 від 20.02.2014 року
під час перевірки магазину «Продукти
556» Товариства з обмеженою
відповідальністю «АТБ - маркет»
встановлено реалізацію продукції, що
не відповідає вимогам нормативних
документів (п. п. 1-12, 14-35 додатку 7);
відсутність повної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію, яка знаходиться в
реалізації (п. п. 1-12, 14-35 додатку 7), а саме
на маркуванні вищезазначеної
продукції вказано не кількість білків
та жирів в грамах, а їх граничні обсяги.
Продукція знаходиться в реалізації
магазину №556 ТОВ «АТБ- маркет» за
адресою: м. Чернігів, вул. 50 років СРСР,
Загальні вимоги до маркування
(етикетування) розфасованих харчових
продуктів, які вводяться в обіг в
Україні, визначає Технічний регламент
щодо правил маркування харчових
продуктів, затверджений Наказом
Держспоживстандарту України 28.10.2010 р. №
487, зареєстрований в Міністерстві
Вимоги Технічного регламенту
поширюються на маркування
(етикетування) розфасованих продуктів
харчування, що реалізуються кінцевому
споживачу через оптову або роздрібну
торговельну мережу, а також закладам
ресторанного господарства (ресторанам,
їдальням, лікарням та іншим
аналогічним закладам).
Відсутність зазначеної інформації є
порушенням вимог пункту 29 Технічного
регламенту щодо правил маркування
харчових продуктів, затвердженого
наказом Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики від 28 жовтня 2011 року
№487 з наступними змінами та
доповненнями у редакції на час
виникнення спірних правовідносин (далі
по тексту - Технічний регламент щодо
правил маркування харчових продуктів),
та стало підставою для накладення на
адміністративно-господарських санкцій
у вигляді штрафу у розмірі 8925,00грн.
Так, відповідно до пункту 6 Технічного
регламенту щодо правил маркування
харчових продуктів вимоги до
маркування харчових продуктів повинні
забезпечувати надання споживачу
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про харчовий
У маркуванні, оформленні, рекламуванні
харчових продуктів забороняється
використання будь-якої інформації, яка
вводить в оману споживача або містить
інформацію щодо властивостей
харчового продукту, яких у нього немає.
Маркування харчових продуктів повинно
містити таку обов'язкову інформацію,
зокрема, часові характеристики
придатності харчового продукту та
поживну (харчову) цінність із
позначенням кількості білків,
вуглеводів та жирів у встановлених
одиницях виміру на 100 г (100 мл) харчового
продукту та енергетичну цінність
(калорійність), виражену в кДж та/або
ккал на 100 г (100 мл) харчового продукту.
Також, у пункті 29 названого Технічного
регламенту закріплено, що інформацію
про поживну (харчову) цінність
зазначають у маркуванні харчового
продукту як кількісні відомості,
призначені для інформування споживача
про поживні властивості продукту та
енергетичну цінність (калорійність).
Інформація про поживну (харчову)
цінність та енергетичну цінність
(калорійність) повинна містити:
інформацію про енергетичну цінність
(калорійність) в кілоджоулях (кДж)
та/або кілокалоріях (ккал) на 100 грамів
або 100 мл продукту;
інформацію про поживну (харчову)
цінність, а саме: кількість білків,
жирів, вуглеводів у грамах (г) на 100
грамів або 100 мл продукту.
Інформацію про вміст білків,
вуглеводів, жирів і енергетичну
цінність (калорійність) можна не
наводити, якщо їхня кількість в
одноразовій порції або в 100 г (100 мл)
харчового продукту становить менше 2 %
У маркуванні харчового продукту його
поживну (харчову) цінність зазначають
поруч з енергетичною цінністю
(калорійністю) харчового продукту.
Поживну (харчову) цінність та
енергетичну цінність (калорійність) не
обов'язково зазначати для чаю, кави,
оцту, мінеральної та питної води,
кухонної солі, харчових добавок,
ароматизаторів, спецій, прянощів.
Звертаючись до суду з відповідним
позовом ТОВ «АТБ-маркет» посилається
на зазначення на товарах інформації
про поживну цінність у відповідності
до вимог ДСТУ 4436:2005 «Ковбаси варені,
сосиски, сардельки, хліби м'ясні.
Загальні технічні умови», ДСТУ 4435:2005
«Ковбаси напівкопчені. Загальні
технічні умови» та ДСТУ 4591:2005 «Ковбаси
варено-копчені. Загальні технічні
умови», у додатках до яких закріплено,
що масова частка білку має позначку
«не менше», масова частка жиру - має
позначку «не більше».
Проте, такі посилання позивача суд
вважає помилковими, оскільки
відповідно до Загальних технічних умов
зазначених ДСТУ міститься вказівка на
те, що ковбасні вироби повинні
відповідати вимогам цих стандартів та
бути вироблені за технологічною
інструкцією і рецептурами з
дотриманням «Санітарних правил для
підприємств м'ясної промисловості»,
«Інструкції з миття та дезінфекції на
підприємствах м'ясної та птице
переробної промисловості, а також
«Правил перед забійного ветеринарного
огляду тварин і ветеринарно-санітарної
експертизи м'яса та м'ясних продуктів».
Отже, з наведеного, а також зі змісту
зазначених ДСТУ, суд приходить до
висновку, що ними визначені вимоги до
процесу виробництва відповідної
У той же час, вимоги до маркування
харчової продукції, зокрема, ковбасних
виробів, сосисок та сардельок,
визначені в Технічному регламенті щодо
правил маркування харчових продуктів,
який розроблений відповідно до вимог
Законів України «Про безпечність та
якість харчових продуктів», «Про
захист прав споживачів», а також
положень Директиви Європейського
Парламенту та Ради від 20 березня 2000
року №2000/13/ЄС про наближення
законодавства держав-членів про
етикетування, оформлення та
рекламування продуктів харчування і
Директиви Комісії від 30 січня 2008 року
№2008/5/ЄС щодо обов'язкового зазначення
на етикетці певних продуктів
харчування деякої докладної
інформації, окрім тієї, що передбачена
у Директиві 2000/13/ЄС Європейського
З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що названий Технічний
регламент є спеціальним
нормативно-правовим актом щодо
регулювання питання маркування
харчових продуктів, а його вимоги є
обов'язковими до виконання.
При цьому, суд звертає увагу, що
встановлення вищезазначеними ДСТУ
вимог щодо фізико - хімічних показників
ковбасних виробів жодним чином не
позбавляють суб'єктів господарювання
обов'язку щодо зазначення передбаченої
вимогами чинного законодавства
(Технічного регламенту щодо правил
маркування харчових продуктів, Законів
України «Про безпечність та якість
харчових продуктів», «Про захист прав
споживачів») інформації щодо чіткої
фактичної кількості білків та жирів у
грамах на 100 грамів харчового продукту.
Зазначені позивачем додатки до ДСТУ
зазначають обмеження щодо харчової та
енергетичної цінності на 100 грамів
Отже, враховуючи вищевикладене,
Товариством з обмеженою
відповідальністю «АТБ - маркет»
реалізовано продукцію, що не
відповідає вимогам нормативних актів,
а саме відсутність повної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію, отже інспекцією з
захисту прав споживачів у
Чернігівській області правомірно було
застосовано штрафні санкції,
відповідно позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «АТБ -
маркет» є необґрунтованими та такими,
що не підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання судових витрат, суд
керується вимогами статті 4 Закону
України «Про судовий збір», частиною 3
якої встановлено, що під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
Отже з Товариства з обмеженою
відповідальністю «АТБ - Маркет» в
Державний бюджет України необхідно
стягнути судовий збір у розмірі 1644,30
грн., враховуючи часткову сплату у
На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 158-165 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -
В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «АТБ-маркет» до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Чернігівській області,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - Товариство з
обмеженою відповідальністю «М'ясна
фабрика «Фаворит Плюс» про скасування
постанови - відмовити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «АТБ-маркет» до
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 1 644,30 грн.
Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена в
порядку та строки, встановлені статтею
186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст постанови складено 21
травня 2014 року

Суддя
С.І. Озерянська