Справа № 6а-6/2011
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
Справа №
876/2872/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Святецького В.В.

суддів
Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України у Богородчанському районі
Івано-Франківської області на ухвалу
Богородчанського районного суду
Івано-Франківської області від 18
лютого 2014 року про роз'яснення рішення
у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
Богородчанському районі
Івано-Франківської області про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

12 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з заявою про роз'яснення
Богородчанського районного суду
Івано-Франківської області від 05.06.2013
року у справі №338/932/13-а, а саме, з якого
моменту Управління Пенсійного фонду
України (УПФУ) у Богородчанському
районі повинно призначити ОСОБА_1
пенсію за вислугу років.

Ухвалою від 18 лютого 2014 року
Богородчанський районний суд
Івано-Франківської області роз'яснив,
що управління Пенсійного фонду України
в Богородчанському районі
Івано-Франківської області зобов'язано
призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу
років з дня первинного його звернення з
відповідною заявою до управління
Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі, тобто з 08.04.2013
року.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, УПФУ у
Богородчанському районі подало
апеляційну скаргу, оскільки вважає, що
ухвала прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
спору.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що
постановою відділу примусового
виконання рішень управління ДВС ГУЮ в
Івано-Франківській області від 14.01.2014
року, ВП № 41476765, відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 338/932/13-а, виданого 09.01.2014 року та
зобов'язано управління зарахувати
ОСОБА_1 в трудовий стаж, який дає праве
виходу на пенсію за вислугу років,
період роботи майстром лісу з 01.03.2001
року по травень 2013 року та призначити
йому пенсію за вислугу років з дня
звернення.

Відповідно до ст. 45 Закону України « Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та п.п. 4, 5 постанови
правління ПФУ від 25.11.2005 року № 22-1 «Про
затвердження Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій передбачено, що
пенсія призначається з дня звернення
за пенсією, із подачею відповідної
Заяви та всіх необхідних документів, що
визначають право на пенсію. Із заявою
про призначення пенсії за вислугу
років в порядку ст. 55 Закону України
«Про Пенсійне забезпечення» ОСОБА_1
звернувся до управління 03.02.2014 року та
подав всі документи, необхідні для
призначення пенсії.

Крім того, апелянт зазначає про те, що
із заявою про роз'яснення рішення
ОСОБА_1 звернувся до Богородчанського
районного суду 16.02.2014 року, в той час як
пенсія за вислугу років в порядку ст. 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» призначена йому з 03.02.2014
року, а повідомлення про призначення
пенсії направлено 10.02.2014 року.

Тобто, управлінням виконано виконавчий
лист № 338/932/13-а від 09.01.2014 року, виданий
на виконання рішення Богородчанського
районного суду від 05.06.2013 року та ухвали
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26.11.2013 року,
03.02.2014 року.

Таким чином, ухвала Богородчанського
районного суду від 18.02.2014 року «Про
роз'яснення судового рішення» та заява
ОСОБА_1 про надання роз'яснення рішення
прийняті та подані після виконання
рішення суду.

З огляду на викладене, відповідач
просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції та прийняти нову ухвалу про
відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про
роз'яснення рішення суду.

Оскільки особи, які беруть участь у
справі, в судове засідання не прибули,
хоча належним чином були повідомлені
про дату, час і місце судового
засідання, апеляційний суд у
відповідності до п. 2 ч.1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає можливим здійснювати розгляд
справи в порядку письмового
провадження за наявними у ній
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи та
доводи скарги, апеляційний суд вважає,
що скарга не належить до задоволення з
таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
08.04.2013 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в
Богородчанському районі про
призначення йому пільгової пенсії за
вислугу років на підставі п. «в» ст. 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», оскільки він працював
майстром лісу в Державному оздоровчому
виробничому комплексі «Синьогора» з
01.03.2001р. по 15.12.2005р. та Державній
організації «Резиденція Синьогора» з
16.12.2005 року, і по сьогодні. Однак,
відповідач відмовився приймати до
підрахунку вказаний стаж роботи, про що
повідомив листом від 16.04.2013 року 1485/03.

Не погодившись із відмовою УПФУ в
Богородчанському районі, ОСОБА_1
звернувся в суд із позовом до
відповідача про визнання дій
відповідача протиправними та
зобов'язання УПФУ зарахувати в
трудовий стаж, який дає право виходу на
пенсію за вислугу років роботу на
посаді майстра лісу та призначити
пенсію за вислугу років з дня
звернення.

Постановою Богородчанського районного
суду Івано-Франківської області від 05
червня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26.11.2013 року,
позов задоволено. Визнано
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області щодо
відмови ОСОБА_1 у зарахуванні у
трудовий стаж, який дає право виходу на
пенсію за вислугою років, періоду
роботи майстром лісу з 01.03.2011 року по
травень 2013 року. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області
зараховувати ОСОБА_1 в трудовий
стаж,який дає право виходу на пенсію за
вислугою років, період роботи майстром
лісу з 01.03.2001 року по травень 2013 року та
призначити йому пенсію за вислугою
років з дня звернення.

Матеріалами справи підтверджується, що
14.01.2014 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в
Івано-Франківській області винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №338/932/13-а, виданого
Богородчанським районним судом
Івано-Франківської області на
виконання постанови суду від 05.04.2013
року.

Постановляючи ухвалу про роз'яснення
дати, з якої УПФУ в Богородчанському
районі слід призначити ОСОБА_1 пенсію
за вислугу років, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач вперше
звернувся із такою заявою до УПФУ саме
08.04.2013 року, а згодом і оскаржив відмову
Пенсійного фонду до суду.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку апеляційного суду відповідають
фактичним обставинам справи, нормам
матеріального і процесуального права
та є вірними.

Згідно з ч.1 ст.170 КАС України якщо
судове рішення є незрозумілим, суд,
який його ухвалив, за заявою осіб, які
беруть участь у справі, або державного
виконавця ухвалою роз'яснює своє
рішення, не змінюючи при цьому його
змісту.

Частиною 2 ст.170 КАС України
встановлено, що подання заяви про
роз'яснення судового рішення
допускається, якщо воно ще не виконано
або не закінчився строк, протягом якого
судове рішення може бути подане для
примусового виконання.

Виходячи із системного тлумачення
положень вказаної статті, роз'яснено
може бути рішення суду у разі, якщо без
такого роз'яснення його тяжко виконати,
оскільки має місце ймовірність
неправильного його виконання чи
невиконання внаслідок неясності
резолютивної частини рішення.

Також, роз'яснення судового рішення
зумовлено його нечіткістю за змістом,
коли воно є неясним та незрозумілим для
осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і
для тих, що будуть здійснювати його
виконання. Тобто, це стосується
випадків, коли судом недотримані
вимоги ясності, визначеності рішення.
Невизначеність судового рішення
означає, що таке рішення містить
положення, які викликають суперечки
щодо його розуміння та під час
виконання.

Відповідно до ст.45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсія призначається з
дня звернення за пенсією, крім таких
випадків, коли пенсія призначається з
більш раннього строку, зокрема пенсія
за віком призначається з дня, що настає
за днем досягнення пенсійного віку,
якщо звернення за пенсією відбулося не
пізніше трьох місяців з дня досягнення
особою пенсійного віку.

Матеріалами справи підтверджується,
що, розглядаючи по суті спір щодо
відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за
вислугу років, суди першої та
апеляційної інстанції виходили з того,
що позивач звернувся із заявою про
призначення йому пенсії саме 08.04.2013
року.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо необхідності
роз'яснення дати, з якої позивачу слід
призначати пенсію, в саме з 08.04.2013 року.

Апеляційний суд погоджується з УПФУ
про те, що ОСОБА_1 03.02.2014 року дійсно
звертався до відповідача із повторною
заявою належного зразка про
призначення йому пенсії.

Разом з тим, однією з причин повторного
звернення позивача стала саме
неналежна організація роботи УПФУ в
Богородчанському районі щодо
проведення
інформаційно-роз'яснювальної роботи
серед осіб, які звертаються з приводу
призначення пенсії, що є одним із
основних завдань, передбачених
Положенням про Управління. Такі дії
УПФУ стали підставою для постановлення
18.02.2014 року Богородчанським районним
судом окремої ухвали та направлення її
відповідачу для вжиття заходів щодо
усунення причин та умов, що сприяли
порушенню закону.

В силу ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства (КАС)
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, колегія суддів не бере до
уваги покликання апелянта про
відсутність підстав для роз'яснення
судового рішення, яке вже виконане
відповідачем, оскільки в матеріалах
справи відсутні докази виконання
виконавчого листа №338/932/13-а про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Богородчанському
районі Івано-Франківської області
зараховувати ОСОБА_1 в трудовий стаж,
який дає право виходу на пенсію за
вислугою років, період роботи майстром
лісу з 01.03.2001 року по травень 2013 року та
призначити йому пенсію за вислугою
років з дня звернення.

Наведене спростовує доводи
апеляційної скарги, позаяк вони не
містять жодного доказу на спростування
висновків суду першої інстанції.

Статтею 159 КАС України визначено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення з
одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний
суд визнає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив обставини
справи та ухвалив законне рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, ухвала суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, доводи апеляційної скарги
їх не спростовують, а тому підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст.198, ст.
ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Богородчанському районі
Івано-Франківської області залишити
без задоволення, а ухвалу
Богородчанського районного суду
Івано-Франківської області від 18
лютого 2014 року про роз'яснення рішення
у справі № 338/932/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
В.В. Святецький

Судді
Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов