Справа № 803/170/14
Суддя: Мікула О.І.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року
Справа №
876/2889/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого - судді -
Мікули О.І.,

суддів -
Курильця А.Р., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Рожищенському районі
Волинської області на ухвалу
Волинського окружного
адміністративного суду від 18 лютого 2014
року про залишення позовної заяви без
розгляду в частині позовних вимог у
справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Рожищенському районі Волинської
області до Сільськогосподарського
виробничого кооперативу імені
Мічуріна про стягнення заборгованості
по відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій, -

в
с т а н о в и в :

24 січня 2014 року позивач - управління
Пенсійного фонду України в
Рожищенському районі Волинської
області звернулося в суд з позовом до
відповідача - Сільськогосподарського
виробничого кооперативу ім.Мічуріна, в
якому просило стягнути заборгованість
по відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
період з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2013
року у сумі 115660,98 грн.

Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 18 лютого 2014
року позовну заяву Управління
Пенсійного фонду України в
Рожищенському районі Волинської
області до Сільськогосподарського
виробничого кооперативу імені
Мічуріна в частині позовних вимог про
стягнення фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій за період
з січня 2009 року по червень 2013 року
включно у розмірі 99447 (дев'яносто
дев'ять тисяч чотириста сорок сім) грн.
66 коп. залишено без розгляду.

Не погоджуючись з постановленою
ухвалою, позивач оскаржив її в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана ухвала прийнята з
помилковим застосуванням норм
процесуального права, покликаючись на
те, що суд першої інстанції
неправомірно застосував шестимісячний
строк позовної давності, оскільки у
спорах про стягнення витрат на
доставку пільгової пенсії
застосовується трирічний строк
позовної давності. Крім того, такі суми
підлягають обов'язковому
відшкодуванню. Просить скасувати
оскаржувану ухвалу та направити справу
на новий рзгляд до суду першої
інстанції.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не прибули, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, тому
відповідно до положень п.2 ч.1 ст.197 КАС
України, суд вважає можливим
проведення розгляду справи в їхній
відсутності в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами та на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги в їх сукупності,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення, а оскаржувану ухвалу -
без змін з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд
першої інстанції виходив з того, що
позовна заява в частині позовних вимог
про стягнення фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за період з січня 2009 року по червень 2013
року включно у сумі 99447,66 грн. підлягає
залишенню без розгляду у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
вважає його правильним і таким, що
відповідає обставинам справи, виходячи
з наступного.

Порядок відшкодування підприємством
витрат Пенсійного фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
встановлено Інструкцією про порядок
обчислення страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженою постановою
правління Пенсійного фонду України
№21-1 від 19.12.2003 року, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України за № 64/8663
від 16.01.2004 року.

Вказана Інструкція розроблена
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування".

Відповідно до п.6.1 Інструкції
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
другої Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Згідно з п.6.8 Інструкції підприємства
щомісяця до 25-го числа вносять до
Пенсійного фонду зазначену в
повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Відповідно до п 6.4 вказаної Інструкції
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
доходів органів Пенсійного Фонду
України щорічно в повідомленнях про
розрахунок сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
які надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року на протязі 10 днів
з дня прийняття рішення про
призначення пенсії.

З наведених вище норм вбачається, що
моментом виникнення заборгованості та,
відповідно, днем, з якого виникає право
на звернення до суду, по відшкодуванню
підприємствами витрат Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах, є 26 число кожного місяця, в
якому повинна здійснюватись сплата
заборгованості.

Відповідно до ч.2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком №1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій.

Згідно з положеннями ст.1 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" пенсія -
це щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до вказаної норми права
страхові внески - це кошти відрахувань
на соціальне страхування, збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені (які підлягають
сплаті) згідно із законодавством, що
діяло раніше; надходження від сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, що
спрямовуються на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Ч.15 ст.106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачає, що строк
давності щодо стягнення недоїмки, пені
та штрафів не застосовується.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі
приписи, колегія суддів дійшла
висновку, що заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, не
підпадає під визначення поняття
"недоїмка", тобто на стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах не поширюються строки
стягнення передбачені ст. 106 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Як вбачається з матеріалів справи,
розрахунок фактичних витрат та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, СВК імені Мічуріна за
період з січня 2009 року по грудень 2013
року був надісланий підприємству 30
грудня 2013 року, тобто з пропуском
встановленого ст.99 КАС України
шестимісячного строку звернення до
суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є безпідставними та не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Аналізуючи наведені вище правові норми
та обставини справи, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що позовна
заява в частині позовних вимог про
стягнення фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій за період
з січня 2009 року по червень 2013 року
включно у сумі 99447,66 грн. підлягає
залишенню без розгляду у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду.

Враховуючи усі вищенаведені обставини,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції при винесені
оскаржуваної ухвали правильно дано
правову оцінку обставинам справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків рішення суду, а тому
відповідно до ч.1 ст. 200 КАС України
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення, а ухвалу суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд, -

у х в а л
и в :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Рожищенському районі Волинської
області залишити без задоволення, а
ухвалу Волинського окружного
адміністративного суду від 18 лютого 2014
року про залишення позовної заяви без
розгляду в частині позовних вимог у
справі № 803/170/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили.

Головуючий
О.І. Мікула

Судді
А.Р.Курилець

Д.М. Старунський