Справа № 2318/51/12 (2а/2318/64/12)
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2014 р. м. Київ
К/800/20017/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В., Васильченко Н.В.,
Леонтович К.Г., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 21 грудня 2012 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 березня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
виконавчого комітету Уманської
міської ради про зобов'язання вчинити
дії та відшкодування моральної шкоди,-

у с т а н о в и л а:

В січні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до виконавчого комітету
Уманської міської ради про
зобов'язання усунути порушення у
виконанні постанови Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 10.02.2011 року; притягнення
відповідача до адміністративної
відповідальності та стягнення
моральної шкоди, завданої незаконними
діями відповідача в розмірі не менше 220
грн.

Постановою Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 21 грудня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 березня
2013 року, позов задоволено частково:
визнано дії виконавчого комітету
Уманської міської ради Черкаської
області щодо невиконання постанови
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 10 лютого 2011 року
неправомірними та зобов'язано
відповідача розглянути звернення
ОСОБА_4 згідно поданих ним до 23 квітня
2009 року документів про надання дозволу
на переобладнання - перепланування
його квартири і технічно-господарських
споруд, які розташовані в АДРЕСА_1,
згідно діючого законодавства України.
В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права в частині
позовних вимог щодо відшкодування
моральної шкоди, просить їх скасувати в
цій частині та задовольнити вимогу про
відшкодування виконавчим комітетом
Уманської міської ради моральної шкоди
у розмірі 220 грн.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Зазначені судові рішення не оскаржено
позивачем у порядку касаційного
провадження щодо позовних вимог,
задоволених судами першої та
апеляційної інстанцій.

Відмовляючи в задоволенні позову в
частині відшкодування моральної шкоди,
суди першої та апеляційної інстанції
зазначили, що оскільки позивачем не
надано доказів щодо заподіяння йому
моральної шкоди та позивачем не
доведено факту завдання моральних
страждань, душевних переживань та
психологічного розладу, відсутні
підстави для її відшкодування.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками судів
першої та апеляційної інстанцій,
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що згідно
постанови Уманського міськрайонного
суду від 10 лютого 2011 року визнано
протиправним та скасоване рішення
виконавчого комітету Уманської
міської ради № 227 від 23 квітня 2009 року
«Про розгляд постанови про відкриття
виконавчого провадження» та
зобов'язано виконавчий комітет
Уманської міської ради розглянути
звернення позивача згідно поданих ним
до 23 квітня 2009 року документів про
надання дозволу на
переобладнання-перепланування його
квартири і технічно-господарських
споруд, які розташовані і АДРЕСА_1,
згідно чинного законодавства. По
вказаній справі Уманським
міськрайонним судом 19 липня 2011 року
було видано виконавчий лист.

Позивач з приводу невиконання вказаної
постанови суду неодноразово звертався
до Уманської міської ради Черкаської
області із відповідними заявами, однак
відповідачем не розглядалося питання
про виконання постанови суду від 10.02.2011
року.

Згідно із ст.69 КАС України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Частина 2 ст. 23 Цивільного Кодексу
України визначає у чому полягає
моральна шкода. Вирішуючи спір в
частині відшкодування моральної шкоди,
судами також вірно взято до уваги
положення Постанови Пленуму
Верховного суду України "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995
р. № 4.

Отже, відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях, у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

Позивачем не надано доказів заподіяння
йому моральної шкоди. Зокрема, не
надано доказів, що підтверджують факт
заподіяння моральних страждань, за
яких обставин вони заподіяні, чому
позивач оцінив моральну шкоду на таку
суму та з чого він при цьому виходив, а
також інші обставини, що мають значення
для вирішення цієї вимоги.

Згідно матеріалів справи, позивач не
зазначив, з яких міркувань він виходив,
визнаючи розмір моральної шкоди, також
не вказав, якими доказами
підтверджується його вимога щодо
стягнення моральної шкоди, що є його
обов'язком відповідно до засад
змагальності процесу за ст.11 КАС
України.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що з урахуванням
відсутності належних та допустимих
доказів, які б підтверджували факт
заподіяння моральної шкоди, відсутні
правові підстави для задоволення
позову в частині її відшкодування.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 21 грудня 2012
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 березня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:

з оригіналом згідно

помічник судді
А.О. Кулеша