Справа № К/9991/2133/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/2133/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівГончар Л.Я. Мороз Л.Л.
провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи за позовом
Управління Пенсійного фонду (далі - УПФ)
України в Новозаводському районі м.
Чернігова до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань (далі - ВВД ФСС від НВВПЗ)
України в м. Чернігові про стягнення
суми витрат за касаційною скаргою УПФ
України в Новозаводському районі м.
Чернігова на постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від 02
грудня 2009 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 16 вересня 2010 року

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2009 року УПФ України в
Новозаводському районі

м. Чернігова в Чернігівському
окружному адміністративному суді
пред'явило позов до ВВД ФСС від НВВПЗ
України в м. Чернігові про стягнення
суми витрат.

Просило стягнути з відповідача суму
витрат на виплату пенсій у розмірі 29620,01
грн. за період з 01 жовтня 2008 року по 31
серпня 2009 року.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2009
року, залишеною без зміни ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 вересня
2010 року, у задоволенні позову УПФ
України в Новозаводському районі м.
Чернігова відмовлено.

Посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права
УПФ України в Новозаводському районі м.
Чернігова подало касаційну скаргу.
Просить рішення судів скасувати та
постановити у справі нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
огляду на таке.

Судами встановлено, що УПФ України в
Новозаводському районі

м. Чернігова виплачена в період з 01
жовтня 2008 року по 31 серпня 2009 року
проведено нарахування та виплату
пенсій по інвалідності в розмірі 29620,01
грн.

Проте зазначені суми відповідачем до
заліку не беруться та не
відшкодовуються.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції, та суд апеляційної
інстанції, який залишив без зміни
рішення суду першої інстанції,
виходили з того, що відповідно до
Положення про управління Пенсійного
фонду України в районах, містах і
районах у містах, затвердженого
Постановою Правління Пенсійного фонду
України від 30 квітня 2002 року № 8-2, не
передбачено відшкодування витрат на
виплату пенсій по інвалідності в
зв'язку з трудовим каліцтвом та
професійним захворюванням
управліннями Пенсійного фонду України
в районах, містах і районах у містах, у
зв'язку з чим вимоги щодо відшкодування
зазначених витрат повинно
здійснюватись саме на
централізованому рівні.

З такою правовою позицією колегія
суддів не погоджується.

Так, судами попередніх інстанцій не
було враховано наступне.

З набранням чинності Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема,
виплати йому або особам, які
перебувають на його утриманні пенсій
по інвалідності в зв'язку із втратою
годувальника покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Як встановлено положеннями частини
другої пункту 5 статті 24 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований має право звернутись до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Постановою правління Пенсійного фонду
та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків від
04 березня 2003 року № 5-4/4 затверджений
Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Згаданий порядок визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків Пенсійному фонду
витрат, пов'язаних із виплатою пенсій
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер із цих причин, що призначені
особам, застрахованим згідно із
Законом України від 23 вересня 1999 року
№1105-ХІV "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
(крім осіб, зазначених у пункті 2 статті
8 цього Закону), у тому числі
добровільно застрахованим, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам унаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних із виконанням
ними трудових обов'язків.

Отже, у разі незгоди Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
підписання актів звірки в судах
адміністративної юрисдикції мають
вирішуватись вимоги про стягнення
витрат.

Позивач на свій розсуд визначає
способи захисту порушеного права, в
даному випадку - просив суд стягнути
суму заборгованості й така вимога
узгоджується з приписами статті 162
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Таким чином, позовні вимоги УПФ України
в Новозаводському районі м.
Чернігова у цій справі відповідають
положенням Кодексу адміністративного
судочинства України і слід було
вирішувати спір з урахуванням наявних
у справі доказів та у відповідності із
нормами матеріального права.

Тому, суд першої інстанції
безпідставно відмовив у задоволенні
позову, а суд апеляційної інстанції
помилково залишив в законній силі
незаконне рішення суду першої
інстанції.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного суду України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Суди першої та апеляційної інстанцій
не виконали вимог вказаного
процесуального закону та ухвалили
незаконні та необґрунтовані рішення.

За правилами статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Відповідно до частини другої статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Враховуючи, що допущені судами першої
та апеляційної інстанції порушення
норм процесуального права не можуть
бути усунуті судом касаційної
інстанції, який процесуальним законом
позбавлений можливості досліджувати
докази і встановлювати нові обставини,
судові рішення підлягають скасуванню,
а справа - направленню до суду першої
інстанції на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи суду
необхідно всебічно і повно встановити
фактичні обставини справи та прийняти
обґрунтоване і законне судове рішення.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Новозаводському районі м. Чернігова
задовольнити частково.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2009
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 вересня
2010 року скасувати, а справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Новозаводському районі м. Чернігова до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Чернігові про
стягнення суми витрат, направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Гончар Л.Я.

Мороз Л.Л.