Справа № 825/721/14
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 825/721/14
інстанції: Житняк Л.О.
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

29 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Троян Н.М., Твердохліб
В.А.;

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 31 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Державної фінансової
інспекції в Чернігівській області,
Начальника Ніжинської об'єднаної
державної фінансової інспекції
Чернігівської області Савицького Ю.М.,
Заступника начальника Ніжинської
об'єднаної державної фінансової
інспекції Чернігівської області
Хоменко Л.С., Завідувача сектору
Ніжинської об'єднаної державної
фінансової інспекції Чернігівської
області Радченка Г.А. про визнання дій
неправомірними та визнання Акту
незаконним, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року, позивач звернувся до
Чернігівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної фінансової інспекції в
Чернігівській області, Начальника
Ніжинської об'єднаної державної
фінансової інспекції Чернігівської
області Савицького Ю.М., Заступника
начальника Ніжинської об'єднаної
державної фінансової інспекції
Чернігівської області Хоменко Л.С.,
Завідувача сектору Ніжинської
об'єднаної державної фінансової
інспекції Чернігівської області
Радченка Г.А. про визнання дій
неправомірними та визнання Акту
незаконним. Свої позовні вимоги
мотивував порушенням порядку та
підстав проведення ревізії, а саме, не
повідомлення позивача про проведення
позапланової ревізії, не вручення
копії Акту ревізії позивачу. Також
заперечував проти висновку Акту
ревізії про вчинення позивачем
порушень з ознаками злочину, оскільки
відсутній вирок суду, а тому висновки
Акту є упереджені і такі, що не входять
до компетенції відповідачів, які також
не можуть приходити до висновку про
порушення ст.ст. 364, 367 Кримінального
кодексу України. Вважає, що наслідком
таких протиправних дій стали дані, що
не відповідають дійсності. Наведеним
обґрунтовує неправомірність дій
відповідачів та незаконність
висновків Акту.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 31 березня
2014 року у задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нову, якою позов задоволити
повністю.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст. 197 КАС
України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: 1) відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь в справі, про розгляд справи за
їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання; 3) подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, колегія суддів
вважає, що розгляд справи має бути
проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без змін
з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відмови у задоволенні позовних вимог, з
огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції,
КП «Бюро технічної інвентаризації»
підпорядковане Ічнянській районній
раді, є юридичною особою, складає
самостійний баланс з комунальною
формою власності, в своїй діяльності
керується Статутом, який затверджений
рішенням Ічнянської районної ради (9
сесія 5 скликання) від 12.12.2007 року.

У відповідності до звернення СВ
Ічнянського РВ УМВС України в
Чернігівській області від 11.06.2013 року
№5013, ухвали Ічнянського районного суду
Чернігівської області від 11.06.2013 року
№733/1363/13-к та на підставі направлень від
02.07.2013 року №106 та №107, виданих
начальником Ніжинської ОДФІ Савицьким
Ю.М., заступником начальника Ніжинської
ОДФІ Хоменко Л.С. та завідувачем
сектору Ніжинської ОДФІ Радченком Г.А.
проведена позапланова виїзна ревізія
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Комунального підприємства «Бюро
технічної інвентаризації» Ічнянської
районної ради (далі - КП «Бюро технічної
інвентаризації») за період з 01.01.2012 року
по 31.05.2013 року.

Ревізію проведено з 03.07.2013 року по 16.07.2013
року, згідно програми позапланової
ревізії окремих питаннях
фінансово-господарської діяльності,
погодженої 01.07.2013 року з начальником СВ
Ічнянського РВ УМВС України в
Чернігівській області, з відома в.о.
директора КП «Бюро технічної
інвентаризації» Градунова О.Ю. та
бухгалтера Григоренко В.В.

Так, в ході проведення ревізії виявлено
ряд порушень чинного законодавства з
боку КП «Бюро технічної
інвентаризації», які були викладені в
Акті ревізії від 16.07.2013 року №1-24/70, який
підписаний директором КП «Бюро
технічної інвентаризації» Градуновим
О.Ю. та бухгалтером Григоренко В.В. без
заперечень та зауважень.

Відповідно в Акті ревізії зазначено, що
позаплановою виїзною ревізією окремих
питань фінансово-господарської
діяльності КП «Бюро технічної
інвентаризації» встановлено
фінансових порушень всього на суму 87,46
тис. грн. із них недоотримання
фінансових ресурсів на суму 24,79 тис.
грн., незаконних витрат фінансових і
матеріальних ресурсів на суму 55,35 тис.
грн. та порушень, що не призвели до
втрат на суму 7,32 тис. грн.

Також в Акті ревізії зазначено, що в
порушення п.8, п.10 Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 15 «Дохід»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 31.12.1999 №318
внаслідок не включення робіт
передбачених прейскурантом, до актів
прийняття-передачі виконаних робіт,
підприємством недоотримано доходів на
суму 1,13 тис. грн. На думку Ніжинської
ОДФІ вищеописані порушення призвели до
матеріальної шкоди (збитків) КП «Бюро
технічної інвентаризації» у сумі 1,13
тис. грн. Крім того, в Акті ревізії
зазначено, що в порушення ст.15 Закону
України «Про оплату праці» від 24.03.1995
№108, п.4.5, п.4.6 Колективного договору, п.2,
п.13, п.2.15 «Положення про документальне,
забезпечення записів в
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
Фінансів України від 24.05.1995 №88 не
нараховано заробітної плати
працівникам по посадових окладах на
суму 16,60 тис. грн. Відповідно в
порушення п.3.1 Контракту, п.2.13, п.2.15
«Положення про документальне
забезпечення записів в
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
Фінансів України від 24.05.1995 №88, не
нараховано надбавки, встановленої в
контракті на суму 7,06 тис. грн.

Позаплановою виїзною ревізією окремих
питань фінансового-господарської
діяльності було встановлено, що вище
встановлені порушення було допущені
колишнім начальником КП «Бюро
технічної інвентаризації» ОСОБА_2 та
колишнім бухгалтером ОСОБА_8

Дослідивши фактичні обставини справи
щодо позовних вимог про визнання
неправомірними дій Ніжинської ОДФІ,
начальника Ніжинської ОДФІ Савицього
Ю.М., заступника начальника Ніжинської
ОДФІ Хоменко Л.С. та завідувача сектору
Ніжинської ОДФІ Радченка Г.А. при
винесенні Акту ревізії від 16.07.2013 №1-24/70,
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про відмову в
позові в цій частині, оскільки
відповідачі при проведенні
позапланової виїзної ревізії окремих
питань фінансово-господарської
діяльності Комунального підприємства
«Бюро технічної інвентаризації»
Ічнянської районної ради за період з
01.01.2012 року по 31.05.2013 року вчиняли дії у
відповідності до звернення СВ
Ічнянського РВ УМВС України в
Чернігівській області від 11.06.2013 року
№5013, ухвали Ічнянського районного суду
Чернігівської області від 11.06.2013 року
№733/1363/13-к та на підставі направлень від
02.07.2013 року №106 та №107, виданих
начальником Ніжинської ОДФІ Савицьким
Ю.М., заступником начальника Ніжинської
ОДФІ Хоменко Л.С. та завідувачем
сектору Ніжинської ОДФІ Радченком Г.А.
Ревізію проведено з 03.07.2013 року по 16.07.2013
року згідно програми позапланової
ревізії окремих питаннях фінансово -
господарської діяльності, погодженої
01.07.2013 року з начальником СВ
Ічнянського РВ УМВС України в
Чернігівській області. Ревізію
проведено з відома в.о. директора КП
«Бюро технічної інвентаризації»
Градунова О.Ю. та бухгалтера Григоренко
В.В.

Тобто, ревізію КП «Бюро технічної
інвентаризації» проведено
відповідачами у відповідності до вимог
чинного законодавства, що регулюють
проведення ревізій органами
державного фінансового контролю, а
саме: Закону України від 26.01.1993 №2939-XII
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" та Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20.04.2006
№550.

При цьому посилання позивача на
неправомірні дії відповідачів щодо не
повідомлення позивача про проведення
позапланової ревізії та не вручення
копії Акту ревізії позивачу,
спростовуються п. 35 та п. 38 постанови
Кабінету Міністрів України від 20.04.2006
№550, які встановлюють таке: - результати
ревізії оформляються актом, який
складається на паперовому носії
державною мовою і повинен мати
наскрізну нумерацію сторінок. На
першому аркуші акта ревізії, який
оформляється на бланку контролюючого
органу, зазначається назва документа
(акт), дата і номер, місце складення
(назва міста, села чи селища).

Акт ревізії містить: - вступну частину,
в якій зазначаються підстава для
проведення ревізії, тема ревізії, повна
назва об'єкта контролю, його
місцезнаходження, відомості про
організаційно-правову форму та форму
власності, дати початку і закінчення
ревізії, період, який підлягав ревізії,
перелік посадових осіб контролюючого
органу та залучених спеціалістів, що
проводили ревізію, перелік посадових
осіб, які відповідали за
фінансово-господарську діяльність
об'єкта контролю у період, що підлягав
ревізії; - констатуючу частину, в якій
наведено інформацію про результати
ревізії в розрізі кожного питання
програми із зазначенням, за який
період, яким способом (вибірковим,
суцільним) та за якими документами
перевірено ці питання, висновок про
наявність або відсутність порушень
законодавства, а також у разі наявності
визначений в установленому
законодавством порядку розмір збитків,
завданих державі чи об'єкту контролю
внаслідок таких порушень.

Виявлені допущені об'єктом контролю
порушення законодавства, контроль за
дотриманням якого віднесено до
компетенції контролюючого органу,
фіксуються в констатуючій частині акта
ревізії з обов'язковим посиланням на
норми законів чи інших
нормативно-правових актів, які
порушено, та зазначенням винних у їх
допущенні осіб.

При цьому Акт ревізії складається у
трьох примірниках: перший - для
контролюючого органу, другий - для
об'єкта контролю, третій - для передачі
правоохоронним органам у випадках,
передбачених цим Порядком та
законодавством. Для унеможливлення
підробки примірники акта візуються
посадовою особою контролюючого органу
на кожній сторінці із зазначенням на
останній сторінці загальної кількості
сторінок. Третій примірник акта
ревізії до передачі правоохоронному
органу зберігається у матеріалах
ревізії. На звернення правоохоронного
органу про видачу акта ревізії у разі,
коли третій примірник вже надіслано
іншому правоохоронному органу,
контролюючий орган повідомляє про його
назву, реквізити супровідного листа та
видає завірену копію акта ревізії (п. 38
постанови Кабінету Міністрів України
від 20.04.2006 №550).

Також, ч. 3 вищенаведеного п. 35 постанови
Кабінету Міністрів України від 20.04.2006
№550 щодо обов'язкового посилання на
норми законів чи інших
нормативно-правових актів, які
порушено, та зазначення винних у їх
допущенні осіб, спростовує
обґрунтування представника позивача
щодо упередженості висновку Акту, як
таких, що не входять до компетенції
відповідачів, оскільки відповідачі не
можуть приходити до висновку про
порушення ст.ст. 364, 367 Кримінального
кодексу України.

Щодо позовних вимог про визнання
незаконним Акту ревізії окремих питань
фінансово-господарської діяльності КП
«Бюро технічної інвентаризації» від
16.07.2013 №1-24/70 складеного Ніжинської ОДФІ
за результатами позапланової ревізії в
частині внесених до нього
недостовірних та незаконних
відомостей встановлено таке.

Відповідно до запису в трудовій книжці
позивач працював начальником КП «Бюро
технічної інвентаризації» з 31.01.2006 року
однак, відповідно до рішення
Ічнянської районної ради (13 сесія 6
скликання) від 22.03.2013 року, звільнений з
займаної посади 29.03.2013 року, у
відповідності до ст.38 Кодексу законів
про працю України. Копія трудової
книжки позивача знаходиться в
матеріалах справи. На момент
виникнення зазначених а Акті ревізії
спірних порушень, позивач був
керівником КП «Бюро технічної
інвентаризації» та здійснював
керівництво підприємством відповідно
до укладеного між позивачем та
Ічнянської районною радою контракту
від 12.12.2007 №32. Відповідно до п.п.1.1 п.1
останнього, керівник зобов'язується
безпосередньо і через адміністрацію
підприємства здійснювати поточне
управління (керівництво)
підприємством, забезпечувати його
високоприбуткову діяльність,
ефективне використання і збереження
закріпленого за підприємством майна
комунальної власності.

При цьому ревізією було встановлено, що
в порушення п.п.6 п.4 р. III «Порядку
обчислення середньої заробітної
плати», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 10.02.1995
№100 при нарахуванні відпускних та
компенсації за невикористану
відпустку при розрахунку середньої
заробітної плати включались
одноразові виплати, що призвело до
зайвого нарахування відпускних та
компенсацій за невикористану
відпустку на загальну суму 1,34 тис. грн.,
з яких виплачено на суму 0,66 тис. грн.
Також в Акті ревізії зазначено: - в
порушення ст.15 Закону України «Про
оплату праці» від 24.03.1995 №108, п.4.5, п.4.6
Колективного договору, п.2.13, п.2.15
«Положення про документальне
забезпечення записів в
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
Фінансів України від 24.05.1995 №88,
нарахування заробітної плати технікам
проводилося не по посадових окладах, а
по відрядній формі, порядок
застосування якої не визначено, на
загальну суму 43,23 тис. грн.( виплачено з
яких 38,55 тис. грн.); - в порушення п.п.6 п.4
р. III «Порядку обчислення середньої
заробітної плати», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 10.02.1995 №100, внаслідок включення
одноразових виплат при розрахунку
середньої заробітної плати об'єктом
контролю зайво нараховано
матеріальної допомоги на суму 1,25 тис.
грн.; - в порушення ст.8 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010
№2464-VІ зайво нараховано єдиного
соціального внеску на загальну суму 16,85
тис. грн.

Тобто, в Акті ревізії викладено
висновок про порушення щодо зайвого
нарахування відпускних, компенсацій за
невикористану відпустку, нарахування
заробітної плати не по посадових
окладах, а по відрядній формі,
матеріальної допомоги, єдиного
соціального внеску та недонарахування
заробітної плати по посадових окладах
та надбавок встановленої контрактом,
які допущені колишнім начальником КП
«Бюро технічної інвентаризації»
ОСОБА_2 та колишнім бухгалтером ОСОБА_8,
зважаючи на те, що окремим особам по
бухгалтерському обліку значиться
заборгованість по заробітній платі,
підприємству завдано збитків
внаслідок незаконного нарахування
заробітної плати в сумі 55,35 тис. грн.
Виплата зайво нарахованих коштів з
оплати праці, в т.ч. відрахувань єдиного
соціального внеску, на суму 7,32 тис. грн.
підприємством не проведена.

Встановлено, що в порядку п. 38 постанови
Кабінету Міністрів України від 20.04.2006
№550 на адресу слідчого відділення
Ічнянського РВ УМВС а Чернігівській
області КП «Бюро технічної
інвентаризації» 26.07.2013 року було
направлено супровідний лист №1-19/1290 про
передачу матеріалів ревізії, де
вказано про те, що в діях посадових осіб
даного підприємства вбачаються ознаки
злочинів, передбачених ст.364, ст.367
Кримінального кодексу України.

При цьому, листом від 11.10.2013 року №8685,
надісланого Ічнянським районним
відділом заступнику Ічнянської
районної ради Присяжнюк З.І., було
повідомлено, що слідчим відділенням
Ічнянського РВ УМВС а Чернігівській
області 19.04.2013 року відомості про
встановлені посадовими особами
порушення внесені до Єдиного реєстру
досудових розслідувань за №0000159
за ознаками кримінального
правопорушення передбаченого ч.1 ст.191
Кримінального кодексу України, а саме:
привласнення чи розтрата чужого майна,
яке було ввірене особі чи перебувало в
її віданні. На час розгляду справи по
даному факту провадиться досудове
розслідування.

Отже, оскільки в силу ст.62 Конституції
України від 28.06.1996 №254к/96-ВР особа
вважається невинуватою у вчиненні
злочину і не може бути піддана
кримінальному покаранню, доки її вину
не буде доведено в законному порядку і
встановлено обвинувальним вироком
суду, тому суд визнає, що відповідачами
в Акті ревізії від 16.07.2013 року №1-24/70
правомірно зазначено лише про
можливість визначення винних в
перерахованих порушеннях осіб.

З огляду на встановлене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
позивач фактично оскаржує положення
Акту ревізії від 16.07.2013 року №1-24/70,
посилаючись на те, що останній не
відповідає чинному законодавству
України.

Однак, посилання позивача на Акт
ревізії від 16.07.2013 року №1-24/70, який
підписаний начальником КП «Бюро
технічної інвентаризації» без
заперечень, в даному випадку є
неспроможними, оскільки даний Акт є
лише документом, який встановлює факт
порушення, тому, що в розумінні
положень Кодексу адміністративного
судочинства України рішення суб'єкта
владних повноважень необхідно
розуміти як нормативно-правові акти,
так і правові акти індивідуальної дії.
Правові акти індивідуальної дії - це
рішення які є актом одноразового
застосування норм права і дію яких
поширено на конкретних осіб або які
стосуються конкретної ситуації. За
своєю природою ненормативні правові
акти, на відміну від нормативних,
встановлюють не загальні правила
поведінки, а конкретні приписи,
звернені до окремого індивіда чи
юридичної особи, застосовуються
одноразово й після реалізації
вичерпують свою дію. Усі рішення
суб'єкта владних повноважень мають
підзаконних характер, тобто повинні
бути прийняті на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що визначений
законом.

Як зазначено вище, п. 35 Порядку
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.04.2006 №550,
передбачає, що акт ревізії складається
зі вступної та констатуючої частин. У
констатуючій частині наводиться
інформація про результати ревізії в
розрізі кожного питання програми із
зазначенням того, за який період, яким
способом (вибірковим, суцільним) та за
якими документами перевірено ці
питання, а також висновок про наявність
або відсутність порушень
законодавства. Виявлені допущені
об'єктом контролю порушення
законодавства, контроль за дотриманням
якого віднесено до компетенції
контролюючого органу, фіксуються в
констатуючій частині акта ревізії з
обов'язковим посиланням на норми
законів чи інших нормативно-правових
актів, які порушено, та зазначенням
винних у їх допущенні осіб.

З приводу оскарження висновків Акта
ревізії необхідно також зазначити, що
складений за результатами ревізії Акт
не має будь-яких правових наслідків для
позивача, оскільки він лише
підтверджує факт проведення ревізії, є
носієм інформації про виявлені
контролюючим органом порушення
законодавства.

При цьому, слід зазначити, що суд не
може підміняти державний орган, дії чи
рішення якого оскаржуються, приймаючи
замість його висновку (в Акті ревізії)
інший висновок, який би відповідав
закону, та давати вказівки, які б
свідчили про вирішення питань, які
належать до виключної компетенції чи
внутрішньої організаційної діяльності
такого суб'єкта владних повноважень.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 105 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов може
містити вимоги про скасування або
визнання нечинним рішення відповідача
- суб'єкта владних повноважень. Однак,
позивач порушує у позові питання щодо
визнання Акта ревізії незаконним, що в
свою чергу не відповідає суті
адміністративно-правових відносин.
Тобто, в даному випадку, компетенція
адміністративного суду не поширюється
на такий спір, оскільки позовні вимоги
позивача в цій частині є нічим іншим як
вимогою про підтвердження
наявності/відсутності факту
(встановлення факту). Так, в розумінні ч.
1 ст. 17 Кодексу адміністративного
судочинства України Акт перевірки - не
є рішенням суб'єкта владних
повноважень (нормативно-правовим актом
індивідуальної дії), яке тягне за собою
правові наслідки відносно позивача, не
спрямований на регулювання тих чи
інших суспільних відносин і не має
обов'язкового характеру для позивача,
оскільки Акт ревізії від 16.07.2013 року
№1-24/70 не встановлює для ОСОБА_2 жодних
прав та обов'язків (не породжує певних
правових наслідків і не має
обов'язкового характеру виконання),
тому він не набуває статусу рішення в
розумінні п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Отже, в частині позову про
визнання незаконним Акту ревізії
фінансово-господарської діяльності КП
«Бюро технічної інвентаризації»,
складеного Ніжинською ОДФІ за
результатами позапланової ревізії в
частині внесених в нього недостовірних
та незаконних відомостей також
необхідно відмовити.

Отже, за встановленого факту
відсутності порушеного права позивача
спірним Актом ревізії від 16.07.2013 року
№1-24/70, вимоги якого не визначають міру
його відповідальності, враховуючи ст. 19
Конституції України, ч. 1 ст. 11, ст.ст. 71, 72
Кодексу адміністративного судочинства
України та рішення Європейського суду
з прав людини у справі "Перетяка та
Шереметьєв проти України", суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що у
задоволенні позову необхідно
відмовити повністю.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, поряд з тим, що на суб'єкта владних
повноважень, у випадку, якщо він є
відповідачем в адміністративній
справі, покладено обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності, Кодексом
адміністративного судочинства України
на кожну сторону, в не залежності від
того чи є вона суб'єктом владних
повноважень, покладено обов'язок щодо
доведення обставин на яких ґрунтуються
її вимоги та заперечення.

Таким чином, підстав для задоволення
апеляційної скарги немає, а її доводи
спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 31 березня
2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте на неї може бути
подана касаційна скарга до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 03
червня 2014 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Костюк Л.О.

Судді:
Твердохліб В.А.

Троян Н.М.