Справа № 2а-537/08
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року
м. Київ К/9991/15558/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову
Ялтинського міського суду Автономної
Республіки Крим від 06.11.2008р. та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 22.02.2011р. у
справі № 2-а-537/08 за позовом ОСОБА_5 до
Кореїзської селищної ради, треті особи
ОСОБА_4, Ялтинське міське управління
земельних ресурсів, Голова Кореїзської
селищної ради Потіпак Володимир
Михайлович про скасування рішення та
стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 звернулась з позовом про
визнання протиправним та скасування
рішення Кореїзської селищної ради № 2159
в частині пункту 1.7 від 25.11.2005 "Про
надання дозволу ОСОБА_4 на розробку
проекту відведення земельної ділянки
для будівництва та обслуговування
індивідуального гаражу" орієнтовано
площею 0,01 га за адресою: АДРЕСА_1.
Також позивач просила суд
стягнути із відповідача на свою
користь 10 000,00 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що Кореїзська
селищна рада Автономної Республіки
Крим при ухваленні оскаржуваного
рішення порушила порядок черговості
надання земельної ділянки у безоплатну
власність.

Постановою Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим
від 06.11.2008р., залишеною без змін
ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 22.02.2011р., позовні вимоги задоволені
частково. Визнано противоправним та
скасовано рішення 43 сесії 4-го
скликання Кореїзської селищної ради
від 25.11.2005 № 2159 в частині пункту 1.7 "Про
надання дозволу ОСОБА_4 на розробку
проекту відводу земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
індивідуального гаражу" орієнтовною
площею 0,01 га за адресою: АДРЕСА_1. В
іншій частині у позові відмовлено.

На постанову Ялтинського міського
суду Автономної Республіки Крим
від 06.11.2008р. та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду
від 22.02.2011р. надійшла касаційна скарга
ОСОБА_4, в якій, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
ставиться питання про їх скасування в
частині задоволення позовних вимог та
прийняття нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог в цій
частині.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

За змістом частини 2 статті 220 КАС
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Отже, враховуючи що касаційну скаргу
подано третьою особою на рішення судів
в лише в частині щодо задоволення
позовних вимог, колегія відповідно до
ст. 220 КАС України перевіряє справу у
межах касаційної скарги, а саме, в
частині правомірності рішення судів
стосовно задоволення позовних вимог.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням № 1193 від 18
травня 2004 року 25-ої сесії 24-го скликання
Кореїзської селищної ради Автономної
Республіки Крим ОСОБА_5 був наданий
дозвіл на збір матеріалів попереднього
узгодження місця розташування та
розміру земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
індивідуального житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1 (орієнтовна площа 0,034
га).

Також рішенням Кореїзської селищної
ради Автономної Республіки Крим № 2159
від 25.11.2005 ОСОБА_4 наданий дозвіл на
розробку проекту відведення земельної
ділянки орієнтовною площею 0,01 га для
будівництва та обслуговування гаражу
за адресою: АДРЕСА_1.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_5
протягом 2006-2007 років зверталась із
письмовими заявами до голови
Кореїзської селищної ради Автономної
Республіки Крим з проханням розглянути
питання про затвердження проекту
землевідводу.

Згідно положень пункту 12 Перехідних
положень Земельного Кодексу України до
розмежування земель державної та
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями (крім
земель, переданих у приватну власність,
та земель, зазначених в абзаці третьому
цього пункту) в межах населених пунктів
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Відповідно до частини шостої статті 118
Земельного кодексу України - громадяни,
зацікавлені в одержані безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
комунальної власності для будівництва
і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), у межах норм
безоплатної приватизації, подають
заяву до відповідної селищної ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
заяві зазначаються бажані розміри та
мета її використання.

Згідно із частиною сьомою статі 118
Земельного кодексу України - селищна
рада розглядає заяву і в разі згоди на
передачу земельної ділянки у власність
надає дозвіл на розробку проекту її
відведення.

У відповідності із частиною дев'ятою
статті 118 Земельного Кодексу України
проект відведення земельної ділянки
погоджується з органом по земельних
ресурсах, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органом архітектури та подається на
розгляд до органу місцевого
самоврядування.

Отже, із змісту статті 118 Земельного
кодексу України випливає, що рішення
про надання дозволу на виготовлення
проекту відведення земельної ділянки
ніяк не пов'язане із рішенням органу
місцевого самоврядування про його
затвердження або надання земельної
ділянки зацікавленій особі.

У силу частини десятої вказаної статті
селищна рада у місячний строк
розглядає проект відведення та приймає
рішення про передачу земельної ділянки
у власність.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли
вірного висновку, що виходячи із
аналізу норм земельного законодавства,
яке регулює спірні правовідносини, при
прийнятті 25.11.2005 рішення №2159
Кореїзською селищною радою Автономної
Республіки Крим не були дотримані
норми статті 118 Земельного кодексу
України. Зокрема, при прийнятті
оскаржуваного рішення відповідачем
був порушений принцип законності,
встановлений статтею 4 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», оскільки при наявності спору,
було вирішено питання про надання
земельної ділянки ОСОБА_4 до того, як
було повністю вирішено аналогічне
питання про надання земельної ділянки
позивачці.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що при вирішенні
справи судами першої та апеляційної
інстанцій вірно застосовані норми
матеріального та процесуального права.
Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують. За таких обставин
підстав для задоволення касаційної
скарги судова колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 06.11.2008р.
та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 22.02.2011р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: