Справа № 2-а-3182/10
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-3182/10
Головуючий у 1-й інстанції: Дєдов
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

06 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко
Т.М., Лічевецького І.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Києві апеляційну
скаргу Управління Пенсійного Фонду
України в Гайсинському районі
Вінницької області на постанову
Гайсинського районного суду
Вінницької області від 07 грудня 2010 року
по справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду
України в Гайсинському районі
Вінницької області про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсі,-

встановив:

Постановою Гайсинського районного
суду Вінницької області від 07 грудня 2010
року позовні вимоги ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Гайсинському районі Вінницької
області про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії задоволено, а саме:
визнано бездіяльність Управління
Пенсійного Фонду України в
Гайсинському районі Вінницької
області протиправною в частині
ненарахування і невиплаті ОСОБА_2
надбавки до пенсії розміром 30%
мінімальної пенсії за віком,
передбаченої ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" з
розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю - 15% мінімальної пенсії за
віком, передбаченої ст.51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з розміру,
встановленого ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та доплати до
пенсії -одна мінімальна заробітна
плата, передбачена ст.39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", з розміру
встановленого Законом України «Про
Державний бюджет на 2010 рік»;
зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України в Гайсинському районі
Вінницької області перерахувати та
виплатити ОСОБА_2 надбавку до пенсії з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком з розміру, встановленого ч.1
ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", за шість місяців до дня
звернення до суду -з 22 травня 2010 року по
22 листопада 2010 року -з урахуванням
проведених виплат; зобов'язано
Управління Пенсійного Фонду України в
Гайсинському районі Вінницької
області перерахувати та виплатити
ОСОБА_2 додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю в розмірі 15%
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", за шість місяців
до дня звернення до суду -з 22 травня 2010
року по 22 листопада 2010 року - з
урахуванням проведених виплат;
зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України в Гайсинському районі
Вінницької області перерахувати та
виплатити ОСОБА_2 доплату до пенсії за
проживання в зоні посиленого контролю
в розмірі однієї мінімальної
заробітної плати з розміру,
встановленого Законом України «Про
Державний бюджет на 2010 рік», за шість
місяців до дня звернення до суду -з 22
травня 2010 року по 22 листопада 2010 року -з
урахуванням проведених виплат;
зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України в Гайсинському районі
Вінницької області щомісячно
виплачувати ОСОБА_2 передбачену ст.6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" надбавку до пенсії
розміром 30% мінімальної пенсії за
віком, - із встановленого
законодавством на час виконання цієї
постанови розміру мінімальної пенсії
за віком, починаючи з 22 листопада 2010
року, - дня звернення до суду, - і по день
припинення такого права позивачки;
зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України в Гайсинському районі
Вінницької області щомісячно
виплачувати ОСОБА_2 додаткову пенсію за
шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі,
передбаченому ст.51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", - 15%
мінімальної пенсії за віком, - із
встановленого чинним законодавством
на час виконання цієї постанови
розміру мінімальної пенсії за віком,
починаючи з 22 листопада 2010 року, - дня
звернення до суду, - і по день
припинення такого права позивачки;
зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України в Гайсинському районі
Вінницької області щомісячно
виплачувати ОСОБА_2 за проживання в
зоні посиленого радіологічного
контролю доплату до пенсії в розмірі,
передбаченому ст.39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", - однієї
мінімальної зарплати, - із
встановленого чинним законодавством
на час виконання цієї постанови
розміру мінімальної заробітної плати,
починаючи з 22 листопада 2010 року, - дня
звернення до суду, - і по день
припинення такого права позивачки.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, Управління Пенсійного Фонду
України в Гайсинському районі
Вінницької області подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду -без змін з таких підстав.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є потерпілою від
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується копією посвідчення
(категорія 4), серія НОМЕР_1, отримує
пенсію у відповідача та проживає у с.
Кузьминці Вінницької області, яке за
переліком населених пунктів
Вінницької області віднесено до зони
посиленого радіоекологічного
контролю.

У відповідності до ст. 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
пенсіонерам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, проводиться доплата до
пенсії, яка становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Статтею 51 Закону передбачено, що
особам, віднесеним до категорії 4,
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, призначається у
розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії
за віком.

Всупереч ст. 39,51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивачу доплати
виплачувалась відповідно до Постанов
Кабінету Міністрів України від 28
травня 2008 року № 530, від 26 липня 1996 року
№836.

З огляду на те, що Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з Постановами Кабінету
Міністрів України від 28 травня 2008 року
№ 530 та від 26 липня 1996 року №836
відповідач не правомірно виплачував
доплату до пенсії в меншому розмірі ніж
це передбачено ст.ст. 39,51 зазначеного
Закону.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є особою, що належить до
соціальної категорії громадян «діти
війни» в розумінні ст. 1 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», а
відтак, на неї повністю
розповсюджуються всі пільги та
соціальні гарантії, передбачені
зазначеним вище Законом України.

Згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» особам,
що належать до соціальної категорії
громадян «діти війни», з 01 січня 2006 року
відповідач повинен був нараховувати та
виплачувати щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно якої мінімальна
пенсія за віком дорівнює прожитковому
мінімуму, встановленому для осіб, що
втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб
щорічно встановлюється Законом
України «Про Державний бюджет
України»на відповідний рік.

На момент звернення позивача до суду,
нарахування підвищення до її пенсії в
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком, відповідно до положень ст. 6
Закону відповідачем не здійснено, у
зв'язку з чим вона звернулась до суду за
захистом своїх прав.

Всупереч ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей
війни»позивачу щомісячне підвищення
до пенсії виплачувалось відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян».

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України
«Про соціальний захист дітей війни»має
вищу юридичну силу в порівнянні з
Постановою Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 530. Отже,
відповідач не правомірно виплачував
щомісячне підвищення до пенсії в
меншому розмірі ніж це передбачено ст. 6
зазначеного Закону.

Таким чином, апеляційна інстанція
приходить до однозначного висновку про
обгрунтованість висновків суду першої
інстанції про наявність у позивача
права на перерахунок пенсії, доплати до
пенсії та додаткової пенсії в розмірі,
передбаченому ст. 39,51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Керуючись ст.ст.183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Гайсинському районі Вінницької
області -залишити без задоволення.

Постанову Гайсинського
районного суду Вінницької області від
07 грудня 2010 року -залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мацедонська В.Е.

Судді:
Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.