Справа № 2а-5104/10/1270
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/7390/11

№ К/9991/7390/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача:Усенко Є.А.,суддів:
Блажівської Н.Є., Сіроша М.В.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Біловодської
міжрайонної державної податкової
інспекції Луганської області

на постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 01.11.2010

та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26.01.2011

у справі № 2а-5104/10/1270 Луганського
окружного адміністративного суду

за позовом Відкритого акціонерного
товариства «Міловське
ремонтно-транспортне підприємство»

до Біловодської міжрайонної державної
податкової інспекції (МДПІ) Луганської
області

про зобов'язання списати суму
податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 01.11.2010,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 26.01.2011, позовні вимоги задоволено:
зобов'язано Біловодську МДПІ
Луганської області списати податковий
борг ВАТ «Міловське
ремонтно-транспортне підприємство» у
сумі 97422,49 грн.

У касаційній скарзі Біловодська МДПІ
Луганської області просить скасувати
ухваленні у справі судові рішення та
постановити нове рішення про відмову у
задоволенні позову, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права.

Позивач не скористався своїм
процесуальним правом надати
заперечення на касаційну скаргу.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

У судовому процесі встановлено, що
станом на 01.03.2010 позивач мав податковий
борг у загальній сумі 99389,10 грн., в тому
числі пеня 15746,56 грн.

11.05.2010 позивач звернувся до податкового
органу із заявою про списання
податкового боргу у сумі 97422,49 грн. на
підставі статей 15,18 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (Закон №
2181-ІІІ) як безнадійного у зв'язку із
закінченням граничних строків
стягнення податкового боргу.

Листом від 20.05.2010 відповідач відмовив
товариству у списанні безнадійного
податкового боргу з посиланням на
сумніви щодо правомірності
перебування на посаді голови правління
ВАТ «Міловське ремонтно-транспортне
підприємство» (а.с. 49).

10.06.2010 позивач повторно звернувся до
ДПІ із заявою щодо списання
вищезазначеної заборгованості.

Листом від 18.06.2010 відповідач відмовив у
списанні безнадійного податкового
боргу з посиланням на несвоєчасне
звернення (а.с. 47).

Згідно з пунктом 1.2 статті 1 Закону №
2181-III податкове зобов'язання - це
зобов'язання платника податків
сплатити до бюджетів або державних
цільових фондів відповідну суму коштів
у порядку та у строки, визначені цим
Законом або іншими законами України.

В той же час, відповідно до пункту 1.3 ст.
1 Закону 2181-III податковий борг (недоїмка)
- податкове зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгоджене платником
податків або узгоджене в
адміністративному чи судовому порядку,
але не сплачене у встановлений строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
податкового зобов'язання.

Відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1
ст. 3 Закону 2181-III активи платника
податків можуть бути примусово
стягнені в рахунок погашення його
податкового боргу виключно за рішенням
суду.

В той же час, пунктом 18.2 статті 18
вказаного Закону передбачено, що
списанню підлягає безнадійний
податковий борг. Під терміном
«безнадійний» відповідно до підпункту
«в» підпункту 18.2.1 цього пункту
розуміється податковий борг юридичних
та фізичних осіб, стосовно якого минув
строк позовної давності, встановлений
цим Законом.

Відповідно до підпункту 18.2.2 пункту 18.2
ст. 18 Закону 2181-III податкові органи
здійснюють щоквартальне списання
безнадійного податкового боргу.

Списанню підлягає не тільки
безнадійний податковий борг, а й пеня,
нарахована на такий борг.

Згідно з підпунктом 15.2.1 пункту 15.2 ст. 15
цього Закону для стягнення суми
податкового боргу, що виник у зв'язку з
відмовою платника податків самостійно
сплатити визначену контролюючим
органом суму податкового зобов'язання,
встановлено строк давності в 1095 днів.

Враховуючи, що податковий борг у сумі
97422,49 грн. виник у позивача за
податковими зобов'язаннями,
визначеними товариству податковими
повідомленнями-рішеннями, прийнятими
04.08.2003, 18.05.2004, 03.08.2005, 15.09.2005 та 30.10.2006, а
позивач звернувся до суду із вимогою
про списання цього податкового боргу
11.05.2010, суди попередніх інстанцій,
керуючись нормою підпункту «в»
підпункту 18.2.1 пункту 18.2 ст.18 Закону
2181-III, дійшли юридично правильного
висновку про визнання цього боргу
безнадійним і, як наслідок, відсутності
підстав для його примусового
стягнення.

Листом від 09.03.2010 МДПІ підтвердила, що
термін виникнення цього податкового
боргу перевищує 1095 календарних днів.

Доводи касаційної скарги не
спростовують правильність
вищенаведених висновків судів
попередніх інстанцій.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин підстави для
скасування рішень судів першої та
апеляційної інстанцій відсутні.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Біловодської
міжрайонної державної податкової
інспекції Луганської області без
задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 01.11.2010 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26.01.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
Н.Є. Блажівська М.В. Сірош