Справа № 2а-1508/11
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 року
м. Київ К/800/18197/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка
А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Києві на
постанову Святошинського районного
суду м. Києва від 22.07.2011 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 13.02.2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Києві,
Відкритого акціонерного товариства
«Експериментально-механічний завод»
про скасування постанови та
зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
Святошинського районного суду м. Києва
з позовом до Управління виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Києві,
Відкритого акціонерного товариства
«Експериментально-механічний завод»
про скасування постанови та
зобов'язання вчинити дії.

Постановою Святошинського районного
суду м. Києва від 22.07.2011 року позовні
вимоги ОСОБА_2 було задоволено.
Скасовано постанови Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Києві від 25.11.2010 року
№ 2609/838/838/2 про призначення
потерпілому одноразової допомоги в
разі стійкої втрати професійної
працездатності та від 25.11.2010 року №
2609/838/838/3 про призначення потерпілому
щомісячної страхової виплати.
Зобов'язано Управління виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Києві призначити
ОСОБА_2 у відповідності до статей 21, 28, 34
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності» одноразову допомогу
внаслідок стійкої втрати професійної
працездатності та щомісячні страхові
виплати виходячи із чинної на час його
звернення тарифної ставки токаря
п'ятого розряду у м. Києві.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 13.02.2013 року
апеляційну скаргу Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Києві
було залишено без задоволення, а
постанову Святошинського районного
суду м. Києва від 22.07.2011 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 13.02.2013 року -
без змін.

У касаційній скарзі Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Києві, не
погоджуючись з даними рішеннями,
посилаючись на допущені судами
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Святошинського
районного суду м. Києва від 22.07.2011 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 13.02.2013 року
та ухвалити нову постанову, якою
відмовити ОСОБА_2 у задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга Управління виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Києві задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не надають підстав,
які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судових рішень.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що у липні 2010 року ОСОБА_2
звернувся із заявою та надав усі
необхідні документи до Голосіївського
відділу Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України в м.
Києві для призначення йому одноразової
допомоги внаслідок стійкої втрати
професійної працездатності та
щомісячних страхових виплат. 25.11.2010
року Голосіївським відділом Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Києві було
прийнято постанову № 2609/838/838/2, згідно
із яко. середньомісячна заробітна
плата (дохід) перед настанням
страхового випадку становила 0,00 грн. і
йому призначили одноразову допомогу в
разі стійкої втрати непрацездатності в
розмірі 0,00 грн. Також, була винесена
постанова від 25.11.2010 року № 2609/838/838/3 про
призначення позивачу щомісячної
страхової виплати в розмірі 0,00 грн. з
тих же підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, рішенням Голосіївського
районного суду м. Києва від 30.05.2008 року у
справі № 2-255/08, (яке набрало законної
сили), стягнуто з Відкритого
акціонерного товариства
«Експериментально-механічний завод»
на користь позивача заборгованість по
заробітній платі в період з 01.09.2004 року
по 27.10.2004 року в сумі 2315,87 грн. Даним
рішенням встановлено, що позивач
перебував у трудових відносинах з
Відкритим акціонерним товариством
«Експериментально-механічний завод»
на договірній основі з 27.02.2004 року, а
27.10.2004 року, тобто перебуваючи у даних
трудових відносинах, отримав травму на
виробництві, внаслідок чого став
інвалідом ІІІ групи загального
захворювання. У зв'язку з отриманими
травмами позивач знаходився на
лікуванні з 27.10.2004 року по 22.02.2005 року.

Відповідно до статті 21 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку:

1) своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні:

а) допомогу у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю до відновлення
працездатності або встановлення
інвалідності;

б) одноразову допомогу в разі стійкої
втрати професійної працездатності або
смерті потерпілого;

в) щомісяця грошову суму в разі
часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого;

г) пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання;

д) пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Згідно із статтею 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», страховими виплатами
є грошові суми, які згідно із статтею 21
цього Закону Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
виплачує застрахованому чи особам, які
мають на це право, у разі настання
страхового випадку.

Зазначені грошові суми складаються із:

1) страхової виплати втраченого
заробітку (або відповідної його
частини) залежно від ступеня втрати
потерпілим професійної працездатності
(далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати в установлених
випадках одноразової допомоги
потерпілому (членам його сім'ї та
особам, які перебували на утриманні
померлого);

3) страхової виплати пенсії по
інвалідності потерпілому;

4) страхової виплати пенсії у зв'язку з
втратою годувальника;

5) страхової виплати дитині, яка
народилася інвалідом внаслідок
травмування на виробництві або
професійного захворювання її матері
під час вагітності;

6) страхових витрат на медичну та
соціальну допомогу.

Частиною 10 статті 34 України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» встановлено, що
середньомісячний заробіток для
обчислення суми страхових виплат
потерпілому у зв'язку із втраченим ним
заробітком (або відповідної його
частини) визначається згідно з
порядком обчислення середньої
заробітної плати для виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, що
затверджується Кабінетом
Міністрів України.

Правила обчислення середньої
заробітної плати (доходу, грошового
забезпечення) для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням на випадок
безробіття, у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням,
і від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності (далі
- страхові виплати) у разі настання
страхового випадку, а також оплати
перших п'яти днів тимчасової
непрацездатності за рахунок коштів
підприємства, установи, організації чи
фізичної особи, яка використовує працю
найманих працівників визначено
Порядком обчислення середньої
заробітної плати (доходу, грошового
забезпечення) для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.09.2001року № 1266.

Пунктом 12 Порядку обчислення середньої
заробітної плати для розрахунку за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням передбачено,
що у разі, коли на час звернення за
страховою виплатою документи про
заробітну плату застрахованої особи до
ушкодження здоров'я не збереглися,
середня заробітна плата обчислюється
виходячи з розміру середньої
заробітної плати за відповідною
професією (посадою).

Відповідно до статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, обставини, встановлені
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Оскільки рішенням Голосіївського
районного суду м. Києва від 30.05.2008 року,
яке набрало законної сили, стягнуто з
Відкритого акціонерного товариства
«Експериментально-механічний завод»
на користь ОСОБА_2 заборгованість по
заробітній платі в період з 01.09.2004 року
по 27.10.2004 року в сумі 2315,87 грн., суди
попередніх інстанцій дійшли вірного
висновку про те, що Відкритим
акціонерним товариством
«Експериментально-механічний завод» в
довідці про заробітну плату позивача
розмір заробітної плати перед
настанням страхового випадку в сумі 0,00
грн. вказано не вірно.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов вірного
висновку, скасувавши постанови
Управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м. Києві від 25.11.2010 року №
2609/838/838/2 про призначення потерпілому
одноразової допомоги в разі стійкої
втрати професійної працездатності та
від 25.11.2010 року № 2609/838/838/3 про
призначення потерпілому щомісячної
страхової виплати у розмірі 0,00 грн.,
зобов'язавши Управління виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Києві призначити
ОСОБА_2 у відповідності до статей 21, 28, 34
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності» одноразову допомогу
внаслідок стійкої втрати професійної
працездатності та щомісячні страхові
виплати виходячи із чинної на час його
звернення тарифної ставки токаря
п'ятого розряду у м. Києві

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що порушень судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
при вирішенні даної справи, не
допущено, правова оцінка обставин по
справі дана вірно, а тому касаційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
оскаржувані рішення - без змін.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Києві -
залишити без задоволення, а постанову
Святошинського районного суду м. Києва
від 22.07.2011 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 13.02.2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Києві,
Відкритого акціонерного товариства
«Експериментально-механічний завод»
про скасування постанови та
зобов'язання вчинити дії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз