Справа № 804/5154/14
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
13 травня 2014 р. Справа № 804/5154/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Горбалінського В.В.
при секретарі судового засідання -
представника відповідача - Кобиляцька
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до управління Державної
казначейської служби України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області про зобов'язання вчинити певні
25.04.2014 року Дніпропетровським окружним
адміністративним судом відкрито
провадження в адміністративній справі
за позовом ОСОБА_2 до управління
Державної казначейської служби
України в Індустріальному районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області, в якому позивач просить:
- зобов'язати управління Державної
казначейської служби України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області виділені кошти перечислити в
Індустріальний УПФУ м.
Дніпропетровська для виконання
рішення суду по виконавчим листам за №
202/36979/13-а, виданий 07.03.2014 року, та №
202/36978/13-а, виданий 28.02.2014 року, на користь
ОСОБА_2 в сумі 25 359,46 грн.;

- відправити виконавчі листи до
Держказначейства Індустріального
району м. Дніпропетровська за адресою:
м. Дніпропетровськ, вул. 20 років
Перемоги, 51.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що згідно виданих
Індустріальним районним судом м.
Дніпропетровська виконавчих листів по
справах № 202/36979/13-а та № 202/36979/13-а на
його користь присуджено до стягнення з
управління Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська грошові кошти в сумі
25 359,46 грн. З метою здійснення виконання
вказаних документів позивач звернувся
до управління Державної казначейської
служби України в Індустріальному
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області, проте
вказані виконавчі листи безпідставно
повернуті без виконання. Враховуючи
вищевикладене позивач просить суд
зобов'язати відповідача вчинити дії
щодо виконання вищевказаних
виконавчих документів.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав до суду заяву про розгляд справи
без його участі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечувала та зазначила, що
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником яких є державний
орган, здійснюється Державною
казначейською службою України в межах
відповідних бюджетних призначень
шляхом списання коштів з рахунків
такого державного органу, а в разі
відсутності у зазначеного державного
органу відповідних призначень - за
рахунок коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання рішень суду. Наданий час
органи Державної казначейської служби
не мають можливості стягувати кошти з
рахунків, які були відкриті на ім'я
Пенсійного фонду України та з яких
здійснювалось безспірне списання
коштів за судовим рішеннями, оскільки
органи Пенсійного фонду України не
відносяться до тих суб'єктів, судові
рішення відносно яких виконуються
органами ДКС. Таким чином відсутні
підстави для задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення представника
відповідача та дослідивши письмові
докази, встановив.

Згідно частин 1 та 2 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Таким чином, вирішуючи
адміністративний спір суд повинен
з'ясувати, чи допущені суб'єктом
владних повноважень порушення при
прийнятті рішень, вчиненні дій чи
бездіяльності та чи порушенні права та
інтереси позивача цими рішенням, дією
чи бездіяльністю.

З матеріалів справи судом встановлено,
що на примусовому виконанні у відділі
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області перебували
виконавчі листи, видані Індустріальним
районним судом м. Дніпропетровська від
13.01.2012 року по справі № 2а-2849/2011 та від
08.02.2013 року по справі № 2а-3349/2010.

Ухвалами Індустріального районного
суду від 28.11.2013 року та 29.11.2013 року було
замінено спосіб та порядок виконання
судових рішень у справах № 2а-2849/2011 та №
2а-3349/2010, в результаті чого 28.02.2014 року
справі № 202/36978/13-а видано виконавчий
лист, яким передбачено стягнути з
управління Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська на користь ОСОБА_2
суму державної пенсії починаючи з
09.11.2010 року по 17.12.2010 року з розрахунку
розміру основної пенсії не менше 8-ми
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії в розмірі 75% від
пенсії за віком за шкоду заподіяну
здоров'ю, розмір яких становить 4 216,51
грн., окрім того 07.03.2014 року видано
виконавчий лист по справі № 202/36979/13-а,
яким передбачено стягнути з управління
Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська на користь ОСОБА_2
суму перерахованої згідно ст.ст. 49, 50, 54
ЗУ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та ч. 1 ст. 28
ЗУ «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» державної
пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії у розмірі
75 % від пенсії за віком за шкоду
заподіяну здоров'ю починаючи з 17.12.2010
року з урахуванням розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого Законом України про
Державний бюджет України на
відповідний рік, загальним розміром 21
145,95 грн. за рахунок коштів Державного
бюджету України.

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», яким
встановлено гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
«Про виконавче провадження» та
особливості їх виконання.

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» визначено, що
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Механізм виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників
регулюються Порядком виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України № 845 від 03.08.2011 року
(далі - Порядок № 845).

У зв'язку з тим, що відповідно до
вищевказаних нормативно-правових
актів рішення про стягнення коштів
державного чи місцевого бюджетів або
боржників виконуються на підставі
виконавчих документів виключно
органами Казначейства, постановами
державного виконавця від 23.12.2013 року та
від 24.03.2014 року виконавчі документи
повернуто стягувачеві.

З метою виконання вищевказаних
виконавчих листів позивач звернувся до
управління Державної казначейської
служби України в Індустріальному
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області.

Рішеннями управління Державної
казначейської служби України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області від 02.04.2014 року № 06-12/467 та №
06-12/468 виконавчі листи від 28.02.2014 року по
справі № 202/36978/13-а та від 07.03.2014 року по
справі № 202/36979/13-а повернуто без
виконання.

Вказані рішення ґрунтуються на тому, що
згідно п. 2 Порядку № 845 боржниками є
визначені в рішенні про стягнення
коштів розпорядники (бюджетні
установи) та одержувачі бюджетних
коштів, а також підприємства, установи
та організації, рахунки яких відкриті в
органах Казначейства, оскільки до
01.10.2013 року рахунки групи 3719 були
відкриті на ім'я Пенсійного фонду
України для зарахування коштів єдиного
внеску, з 01.10.2013 року групу рахунків 3719
адмініструю Міністерство доходів та
зборів України та враховуючи те, що
фінансування пенсійних виплат та
видатків на утримання органів
Пенсійного фонду України проводиться
не через рахунки відкриті у органах
Казначейства, а через рахунки, відкриті
в банках, чинним законодавством не
передбачено повноважень органу
Казначейства на здійснення списання
коштів з рахунків боржника відкритих в
банківських установах. Тому згідно пп.1
п.9 Порядку № 845 виконавчі документи
підлягають поверненню стягувачеві,
оскільки виконавчі документи не
підлягають виконанню органом
казначейства.

Відповідно до п. 33 Порядку № 845
передбачено, що у разі коли судове
рішення стосується спорів фізичних
осіб із суб'єктами владних повноважень
з приводу обчислення, призначення,
перерахунку, здійснення, надання,
одержання пенсійних виплат, соціальних
виплат непрацездатним громадянам,
виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням,
виплат та пільг дітям війни, інших
соціальних виплат, доплат, соціальних
послуг, допомоги, захисту, пільг або
судове рішення неможливо виконати
протягом двох місяців з дня
надходження документів, зазначених у
пункті 6 цього Порядку, орган
Казначейства для виконання рішення про
стягнення передає до Казначейства
документи та відомості згідно з
підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При
цьому органом Казначейства
відновлюється проведення платежів
боржника.

Згідно п.п 1 п. 47 Порядку № 845
визначається, що безспірне списання
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
судових рішень та виконавчих
документів, здійснюється
Казначейством на підставі поданих
органом Казначейства інформації про
неможливість виконання безспірного
списання коштів з рахунків боржника.

Пунктом 48 Порядку № 845 передбачено, що
для забезпечення безспірного списання
коштів державного бюджету згідно з
пунктом 47 цього Порядку в Казначействі
відкривається в установленому порядку
відповідний рахунок.

Таким чином, відсутність у боржника
відкритих рахунків у органах
Казначейської служби не може бути
підставою для повернення без виконання
виконавчих документів, оскільки
списання коштів з рахунків боржника є
не єдиним механізмом виконання рішень
про стягнення грошових коштів з
боржників.

Також суд вважає безпідставним
посилання відповідача на пп.1 п.9
Порядку № 845 про повернення виконавчих
документів стягувачеві у зв'язку з тим,
що виконавчі документи не підлягають
виконанню органами казначейства, з
огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є:

державний орган;

державні підприємство, установа,
організація (далі - державне
підприємство);

юридична особа, примусова реалізація
майна якої забороняється відповідно до
законодавства (далі - юридична особа).

При цьому відповідно до Положення про
Пенсійний фонд України, затверджене
указом Президента України від 06.04.2011
року № 384/2011, встановлено, що Пенсійний
фонд України є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра соціальної політики України.
Пенсійний фонд України входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики з питань пенсійного
забезпечення та ведення
персоніфікованого обліку надходжень
від сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Таким чином, саме Закон України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» та Порядок № 845
покладає обов'язок щодо виконання
рішень про стягнення коштів з
державних органів, саме на органи
Казначейства.

Суд не приймає до уваги посилання
відповідача про те, що на ім'я боржника
Управління Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська в органах
казначейства відсутні відкриті
рахунки, як на підставу для відмови у
прийнятті до виконання виконавчого
листа.

Таким чином суд зазначає, що за
рішенням суду можливо стягнення
(списання) коштів не лише з рахунків
державного органу - боржника, а в разі
відсутності у зазначеного державного
органу відповідних призначень - за
рахунок коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання рішень суду, в іншому випадку
стягувач буде позбавлена можливості
отримати нараховану йому суму.

Окрім того, суд зазначає, що дії з
виконання виконавчих листів за №
202/36979/13-а, виданого 07.03.2014 року, та №
202/36978/13-а, виданого 28.02.2014 року,
зобов'язане здійснити управління
Державної казначейської служби
України в Індустріальному районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області, оскільки на його
обслуговуванні перебуває боржник по
виконавчим документам - Управління
Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська.

Відповідно до вимог п.1,2 ч.2 ст. 162
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про: визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих
його положень із зазначенням способу
його здійснення; зобов'язання
відповідача вчинити певні дії;

Суд може прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Таким чином, з урахуванням
встановлених в ході судового розгляду
справи обставинам, суд вважає вимогу
позивача про зобов'язання управління
Державної казначейської служби
України в Індустріальному районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області виділені кошти перечислити в
Індустріальний УПФУ м.
Дніпропетровська для виконання
рішення суду по виконавчим листам за №
202/36979/13-а, виданий 07.03.2014 року, та №
202/36978/13-а, виданий 28.02.2014 року, на користь
ОСОБА_2 в сумі 25359,46 грн. такою що не
підлягає задоволенню, оскільки вказані
дії не є належним способом захисту
порушеного права позивача.

Також не підлягає задоволенню вимога, в
якій позивач просить відправити
виконавчі листи до Держказначейства
Індустріального району м.
Дніпропетровська, оскільки згідно
Порядку № 845 передбачено, що у разі
прийняття рішення про стягнення коштів
стягувач подає органові Казначейства в
установлений зазначеним органом
спосіб, зокрема оригінал виконавчого
документа. Таким чином, право на
пред'явлення виконавчого документа до
виконання шляхом направлення його до
відповідного органу Казначейства
належить стягувачеві.

Водночас, з метою повного захисту прав
та інтересів позивача суд, в порядку ст.
11 Кодексу адміністративного
судочинства України, вважає за
потрібне вийти за межі позовних вимог
та визнати рішення управління
Державної казначейської служби
України в Індустріальному районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області від 02.04.2014 року № 06-12/467 та №
06-12/467 протиправними, та зобов'язати
відповідача вжити заходів щодо
виконання виконавчих листів № 202/36978/13-а
та № 202/36979/13-а в порядку визначеному
чинним законодавством.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України
суд повинен визначити характер спірних
правовідносин та зміст правової
вимоги, матеріальний закон, який їх
регулює, а також факти, що підлягають
встановленню і лежать в основі вимог та
заперечень; з'ясувати, які є докази на
підтвердження зазначених фактів. Суд
дійшов висновку, що поданих позивачем
доказів достатньо для встановлення
обставин справи та для ухвалення
судового рішення.

Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст.7 КАС
України, є принцип законності, який
відповідно до ст.9 КАС України, полягає
в наступному: суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

З урахуванням викладеного, позовні
вимоги позивача підлягають частковому
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 158-163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -

П О С Т А Н О В И
В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
управління Державної казначейської
служби України в Індустріальному
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області про
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати протиправними і скасувати
рішення управління Державної
казначейської служби України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області від 02.04.2014 року № 06-12/467 та №
06-12/467 про повернення виконавчого
документа без виконання.

Зобов'язати управління Державної
казначейської служби України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області вжити заходів щодо виконання
виконавчих листів, виданих
Індустріальним районним судом м.
Дніпропетровська у справах № 202/36978/13-а
та 202/36979/13-а.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складено 19.05.2014
року.

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили станом на 19.05.2014
року Суддя З оригіналом згідно
Помічник судді В.В.
Горбалінський
В.В. Горбалінський А.О.
Кошля