Справа № 823/289/14
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
823/289/14 Головуючий
у 1-й інстанції: Руденко А.В.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
- Троян Н.М.,

суддів
- Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря
- Костюченка М.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Державної інспекції сільського
господарства в Черкаській області на
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 26 лютого 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Державної інспекції
сільського господарства в Черкаській
області про скасування наказу,
поновлення на роботі та стягнення
заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 26 лютого 2014
року адміністративний позов
задоволено повністю.

Відповідач, не погоджуючись із
зазначеною постановою, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить суд скасувати постанову
та прийняти нову, якою у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Згідно до частини четвертої ст. 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої ст. 41
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи, ОСОБА_2
згідно наказу №62-к від 03.05.2012 прийнятий
на посаду начальника управління
контролю за використанням та охороною
земель Державної інспекції сільського
господарства в Черкаській області.

Згідно з актом від 29.11.2013, підписаним
працівниками відповідача у кількості 8
осіб, позивач був відсутній на робочому
місці 29.11.2013 з 11 год. по 15 год. 45 хв. та
про причини своє відсутності нікого не
попередив.

В подальшому, 02.12.2013, підписаний
працівниками відповідача у кількості 11
осіб акт, проте, що позивач 02.12.2013 з 8 год.
до 17 год. був відсутній на своєму
робочому місці та про причини
відсутності жодним чином не попередив.

Наведене спричинило прийняття наказу
від 03.12.2013 №196-о про призначено
службового розслідування.

За результатами проведеного
службового розслідування, яке
оформлене актом службового
розслідування від 26.12.2013.

Так вказаним актом встановлено, що
позивач 29.11.2013 протягом 3 год. 45 хв.
після проведення атестації державних
службовців, а саме з 11 год. до 15 год. 45 хв.
(з урахуванням обідньої перерви) та
протягом робочого дня 02.12.2013 був
відсутній на робочому місці.

Водночас, 20.12.2013 позивач надав голові
комісії з проведення службового
розслідування Білецькому О.В. письмові
пояснення, згідно з якими 29.11.2013
проводив перевірку за адресою: м.
Черкаси, вул. З. Космодем'янської та
спілкувався з головою Кам'янської РДА
стосовно інспектора у даному районі.
Однак згідно з доповідною запискою
члена комісії з службового
розслідування Карого В.М., письмовими
поясненнями громадянки ОСОБА_5 та
письмовими поясненнями ОСОБА_6
перевірку заяви ОСОБА_5 за вказаною
адресою 27.11.2013 проводив головний
спеціаліст ОСОБА_6

03 грудня 2013 року позивач надав
начальнику інспекції письмові
пояснення, згідно з якими відповідно до
листа відділу внутрішнього аудиту
Державної інспекції сільського
господарства України від 28.11.2013 №15340
він виїхав до м. Києва, однак у дорозі
зламався автомобіль і він змушений був
за допомогою евакуатора повернутися
до м. Черкаси. Однак згідно листа
заступника начальника відділу
фінансового та бухгалтерського обліку
та економічних розрахунків Мережко П.В.
посвідчення на відрядження позивачу на
02.12.2013 не видавалось.

Однак, за висновком службового
розслідування, затвердженого наказом
відповідача від 26.12.2013 №215-о, позивач
29.11.2013 з 11 год. до 15 год. 45 хв. та протягом
робочого дня 02.12.2013 був відсутній на
робочому місці без поважних причин,
тому комісія з проведення службового
розслідування пропонувала звільнити
позивача з займаної посади за п. 4 ст. 40
Кодексу законів про працю України.

Так, згідно з протоколом №2 засідання
профспілкового комітету первинної
профорганізації Державної інспекції
сільського господарства в Черкаській
області від 31.01.2014р. надано згоду на
звільнення позивача за вчинений
прогул.

В результаті чого наказом від 03.02.2014р.
№13-к першого заступника начальника
інспекції Білецького О.В. на підставі
наказу про підсумки службового
розслідування №215-о від 26.12.2013 позивач
був звільнений від займаної посади з
03.02.2014 за прогул (в тому числі
відсутність на роботі більше трьох
годин протягом робочого дня) без
поважної причини.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку
роботодавця та з метою їх відновлення
ОСОБА_2 звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
наказ від 03.02.2014 №13-к про звільнення
позивача за п. 4 ст. 40 КЗпП України
прийнятий за відсутності підстав для
звільнення позивача, а саме: прогулу (в
тому числі відсутності на роботі
більше трьох годин протягом робочого
дня) без поважних причин 29.11.20134 та
02.12.2013, з перевищенням повноважень
першим заступником начальника
інспекції Білецьким О.В. та з
порушенням місячного строку для
звільнення за прогул, допущений 29.11.2013,
тому є незаконним і підлягає
скасуванню.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на таке.

Відповідно, на трудові відносини
позивача розповсюджуються вимоги
Закону України «Про державну службу»
від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ та КЗпП
України.

Так, згідно зі статтею 1 Закону України
«Про державну службу» державна служба
в Україні -це професійна діяльність
осіб, які займають посади в державних
органах та їх апараті щодо практичного
виконання завдань і функцій держави та
одержують заробітну плату за рахунок
державних коштів. Ці особи є державними
службовцями і мають відповідні
службові повноваження.

Відповідно до частини першої статті 30
Закону України «Про державну
службу»державна служба припиняється,
передусім, із загальних підстав,
передбачених КЗпП України. Пунктом 4
статті 40 КЗпП України встановлено, що
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку прогулу (в тому числі
відсутності на роботі більше трьох
годин протягом робочого дня) без
поважних причин.

Таким чином, позивач як державний
службовець може бути звільнений з
державної служби на підставі пункту 4
статті 40 КЗпП України.

Однак, в результаті дослідження
матеріалів справи, судова колегія
приходить до переконання, що підстав
для звільнення позивача не було,
виходячи з наступних підстав.

Як свідчать обставини справи, 27.12.2013
його підлеглий позивача ОСОБА_6
здійснював перевірку заяви ОСОБА_5
Зранку 29.11.2013 надав своєму
безпосередньому керівнику проект
відповіді на вказану заяву.

З метою контролю за роботою ОСОБА_6
позивач після 12 год. 45 хв. цього ж дня
виїхав за вказаною адресою, впевнився
у тому, що факти, викладені у проекті
відповіді.

Після чого близько 15 год. 10 хв.
зустрівся з головою Кам'янської РДА
біля будівлі обласної державної
адміністрації ОСОБА_9 з приводу
підбору працівника на посаду
інспектора Кам'янського району. Після
цього зателефонував ОСОБА_6, зустрівся
з ним вже після закінчення робочого дня
приблизно о 17 год. та передав папку, у
якій знаходився проект відповіді на
заяву ОСОБА_5 з метою його передачі на
підпис начальнику Державної інспекції
з сільського господарства у Черкаській
області з послідуючим направленням
заявниці.

Слід відмітити, що наведені дії позивач
вчиняв відповідно до п. 5.5.1 положення
про управління з контролю за
використанням та охороною земель
державної інспекції сільського
господарства в Черкаській області від
03.12.2012 начальник управління очолює та
здійснює координацію, керівництво ним
та контроль його діяльності, несе
персональну відповідальність за
організацію та результати діяльності
управління та покладених на нього
завдань.

Викладені обставини, також
підтверджуються допитаними в суді
першої інстанції у якості свідків
ОСОБА_6, ОСОБА_9

Що стосується відсутності позивача на
робочому місці з 11 год. до 12 год. 29.11.2013,
судова колегія вважає за необхідне
зазначити наступне.

Як свідчать обставини справи, позивач
до 11 години перебував на атестації, яка
проводилась за адресою: м. Черкаси, вул.
Смілянська, 120/1. Після його закінчення
атестації пішов до бухгалтерії, яка
знаходиться за цією ж адресою, де
ознайомився з наказом про відрядження
до м. Києва 02.12.2013, після чого пішов до
очолюваного ним управління, яке
знаходиться в м. Черкаси, по вул.
Вернигори, 17. При цьому атестація інших
працівників продовжувалась.

Водночас, колегія суддів вважає вірним
висновок суду першої інстанції, що
особи, які підписували акт від 29.11.2013 не
могли знати, де знаходився позивач з 11
год. до 12 год. 29.11.2013 і тим більше чи
знаходився він на своєму робочому
місці по вул. Вернигори, 17, А тому, такий
акт не підтверджує відсутність
позивача на роботі 29.11.2013р. з 11 год. до 12
год.

Також на думку суду апеляційної
інстанції є посилання відповідача на
відсутності на роботі 02.12.2013, з огляду
на наступне.

Листом від 28.11.2013 №15/340 відділу
внутрішнього аудиту Державної
інспекції сільського господарства
України, що знаходиться в м. Києві,
відповідач повинен був забезпечити
явку позивача та ОСОБА_10 02.12.2013 на 10
годину у зв'язку з розглядом скарги
ОСОБА_11 щодо неправомірних дій
посадових осіб відповідача.

Водночас, відповідно до службової
записки начальника відділу
внутрішнього аудиту Державної
інспекції сільського господарства
України №15/362 від 02.12.2013, направленої
відповідачу, позивач не прибув на
запрошення від 28.11.2013 №15/340, у зв'язку з
чим запропоновано притягти його до
дисциплінарної відповідальності.

Однак, слід звернути увагу на те, що
така відсутність позивача спричинена
певними обставинами, що
підтверджується актом здачі-прийняття
робіт від 02.12.2013 та квитанцією №825680
від 02.12.2013 на суму 800 грн, виданими
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_12,
підтверджується надання послуг
позивачу з перевезення автомобіля ВАЗ
2107 державний номер НОМЕР_1 з м.
Переяслав-Хмельницький до м. Черкаси,
актом здачі-прийняття робіт (надання
послуг) від 03.12.2013 на суму 830 грн,
товарним чеком №37 від 03.12.2013 на суму 830
грн та рахунком на оплату №37 від 03.12.2013
на суму 830 грн, виданими фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_13 вказаного
автомобіля, що у свою чергу належить
відповідачу і перебував у користуванні
позивача як службовий.

Отже, наведене дає змогу стверджувати,
що 02.12.2013 позивач виїздив до Державної
інспекції сільського господарства
України, однак не прибув у зв'язку з
поломкою автомобіля, а тому позивач був
відсутній на роботі з поважних причин.

Вірним також є висновок суду першої
інстанції, що наказ від 03.02.2014 №13-к
підписаний першим заступником
начальника інспекції, який не
наділений правом прийому, звільнення
та притягнення до дисциплінарної
відповідальності, виходячи з наступних
норм законодавства про працю.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за
порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один з таких заходів стягнення:
догана, звільнення.

Згідно ст. 147-1 КЗпП України
дисциплінарні стягнення
застосовуються органом, якому надано
право прийняття на роботу (обрання,
затвердження і призначення на посаду)
даного працівника.

Відповідно до п. 1.3 положення про
розподіл функціональних обов'язків між
начальником, першим заступником
начальника та заступником начальника
Державної інспекції сільського
господарства в Черкаській області від
18.12.2013р. призначати на посади та
звільняти з посад керівників
структурних підрозділів, інших
державних службовців та працівників
та притягувати їх до дисциплінарної
відповідальності має право начальник
Державної інспекції сільського
господарства в Черкаській області за
погодженням з його першим заступником.

Окрім того, відповідно до ст. 148 КЗпП
України дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.

Таким чином, місячний строк для
звільнення позивача за прогул
(відсутність на роботі без поважних
причин більше трьох годин протягом
робочого дня), допущений 29.11.2013 та
виявлений в той же день, закінчився
29.12.2013, у зв'язку з чим відповідачем
порушено місячний строк на його
застосування.

Також місячний строк для звільнення
позивача за прогул, допущений 02.12.2013 та
виявлений в той же день, закінчився
02.01.2014. Разом з цим, згідно листків
непрацездатності від 30.12.2013, 08.01.2014,
20.01.2014 та від 27.01.2014 позивач був
звільнений з роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю з 30.12.2013 по
29.01.2014, у зв'язку з чим до місячного
строку не зараховується час з 30.12.2013 по
30.01.2014.

Таким чином, місячний строк на
звільнення за прогул 02.12.2013 має бути
продовженим на 4 дні за час тимчасової
непрацездатності з 30.12.2013 по 02.01.2014 і
закінчився 03.02.2013, тому порушення
строку звільнення за прогул, допущений
02.12.2013, відсутній.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції,
не приймає до уваги, посилання апелянта
на Порядок проведення службового
розслідування стосовно осіб,
уповноважених на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 13.06.2000р. № 950, який
передбачає проведення службового
розслідування протягом двох місяців, є
необґрунтованим, оскільки відповідно
до п. 1 Порядку стосовно осіб,
уповноважених на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
службове розслідування проводиться: у
разі невиконання або неналежного
виконання ними службових обов'язків,
перевищення своїх повноважень, що
призвело до людських жертв або
заподіяло значну матеріальну чи
моральну шкоду громадянинові, державі,
підприємству, установі, організації чи
об'єднанню громадян; у разі
недодержання ними законодавства про
державну службу, службу в органах
місцевого самоврядування,
антикорупційного законодавства,
порушення етики поведінки; на вимогу
особи, уповноваженої на виконання
функцій держави або місцевого
самоврядування, з метою зняття
безпідставних, на її думку, звинувачень
або підозри; з метою виявлення причин
та умов, що призвели до вчинення
корупційного правопорушення або
порушення вимог Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції», за поданням спеціально
уповноваженого суб'єкта у сфері
протидії корупції за рішенням
керівника органу, в якому працює особа,
яка вчинила таке правопорушення.

Відтак, службове розслідування
проводиться у разі звільнення
державного службовця за спеціальними
підставами, передбаченими ст. 30 Закону
№3723 і відповідно наявність чи
відсутність проступку встановлюється
актом службового розслідування.

Враховуючи те, що звільнення позивача
відбулось на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП
України, то відповідно строки для
застосування дисциплінарного
стягнення визначаються відповідно
до ст. 148 КЗпП0 України.

Підсумовуючи наведені обставини та
надаючи їм відповідної юридичної
оцінки, суд апеляційної інстанції
приходить до переконання, що наказ від
03.02.2014 №13-к про звільнення позивача за
п. 4 ст. 40 КЗпП України прийнятий за
відсутності підстав для звільнення
позивача, а саме: прогулу (в тому числі
відсутності на роботі більше трьох
годин протягом робочого дня) без
поважних причин 29.11.2013 та 02.12.2013, з
перевищенням повноважень першим
заступником начальника інспекції та з
порушенням місячного строку для
звільнення за прогул, допущений 29.11.2013,
тому є незаконним і підлягає
скасуванню.

Також, на думку колегії суддів
безспірним є висновок суду першої
інстанції щодо стягнення заробітку за
час вимушеного прогулу, з огляду на
таке.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі
звільнення без законної підстави
працівник повинен бути поновлений на
попередній роботі органом, який
розглядає трудовий спір. При винесенні
рішення про поновлення на роботі орган,
який розглядає трудовий спір,
одночасно приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу або різниці в
заробітку за час виконання
нижчеоплачуваної роботи, але не більш
як за один рік.

Порядок обчислення середньої
заробітної плати затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
№100 від 08.02.1995р.

Обчислення середньої заробітної плати
для оплати часу щорічної відпустки,
додаткових відпусток у зв'язку з
навчанням, творчої відпустки,
додаткової відпустки працівникам, які
мають дітей, або для виплати
компенсації за невикористані
відпустки провадиться виходячи з
виплат за останні 12 календарних
місяців роботи, що передують місяцю
надання відпустки або виплати
компенсації за невикористані
відпустки. У всіх інших випадках
збереження середньої заробітної плати
середньомісячна заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
останні два календарні місяці роботи,
що передують події, з якою пов'язана
відповідна виплата (п. 2 вказаного
Порядку).

Згідно п. 8 вказаного Порядку
нарахування виплат, що обчислюються із
середньої заробітної плати за останні
два місяці роботи, провадяться шляхом
множення середньоденного (годинного)
заробітку на число робочих днів/годин,
а у випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна (годинна)
заробітна плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а
у випадках, передбачених чинним
законодавством, на число календарних
днів за цей період.

Відтак, оскільки позивач перебував у
вимушеному прогулі 18 робочих днів з
03.02.2014 по 26.02.2014, таким чином, належний
до виплати середній заробіток складає
3767 грн 76 коп.

Згідно до частини першої ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права, при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, суд апеляційної
інстанції підстав для його скасування
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної інспекції
сільського господарства в Черкаській
області - залишити без задоволення, а
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 26 лютого 2014
року - без змін.

Ухвала апеляційної інстанції за
наслідками її перегляду, набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
Н.М. Троян

Судді:
Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

.

Головуючий суддя
Троян Н.М.

Судді:
Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.