Справа № 2а-6018/11
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 травня 2014 року Справа № 60070/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Рибачука А.І., Старунського Д.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Заліщицькому районі
Тернопільської області на постанову
Заліщицького районного суду
Тернопільської області від 13.09.2011 року
в справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Заліщицькому районі Тернопільської
області про перерахунок та виплату
доплати до пенсії,

В С Т А Н О В И В :

23 серпня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в
Заліщицькому районі Тернопільської
області про перерахунок та виплату
доплати до пенсії.

Позивачка посилалася на те, що вона
проживає у АДРЕСА_1, яке згідно із
постановою Кабінету Міністрів України
№ 106 від 23 липня 1991 року знаходиться з
зоні посиленого радіоекологічного
контролю та наділена правом на
отримання доплати до пенсії в розмірі
однієї мінімальної заробітної плати
відповідно до ст. 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», однак
відповідач виплачував доплату до
пенсії у значно меншому розмірі.

Позивачка просила зобов'язати
відповідача провести перерахунок та
виплату доплати до пенсії в розмірах
визначених ст. 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» починаючи
з 3.06.2011 року.

Постановою Заліщицького районного
суду Тернопільської області від 13.09.2011
року, яка прийнята в скороченому
провадженні, позов задоволено.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у Заліщицькому районі
Тернопільської області здійснити
перерахунок і виплатити ОСОБА_1
доплату до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, що проживає в зоні
посиленого радіоекологічного контролю
в розмірі однієї мінімальної
заробітної плати відповідно ст. 39
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» починаючи з 3.06.2011 року до
припинення права особи на отримання
даних виплат.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідач оскаржив її в
апеляційному порядку та просив
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначено, що відповідач, як
суб'єкт владних повноважень, діяв в
межах наданої компетенції та у
відповідності до вимог законодавства,
зокрема чинних постанов Кабінету
Міністрів України.

Оскільки, клопотань від осіб, які
беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю не поступило, тому,
суд апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду
даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу слід задовольнити
частково з наступних підстав.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є
непрацюючим пенсіонером та особою, яка
постійно проживає на території зони
посиленого радіоекологічного
контролю.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачка має право на отримання
доплати до пенсії, як непрацюючий
пенсіонер за проживання у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
у розмірі однієї мінімальної
заробітної плати відповідно до вимог
ст. 39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в межах шестимісячного
строку звернення до суду,
встановленого ст. 99 КАС України.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції
частково та вважає їх частково
правильними з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти дише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У ч. 3 ст. 22 Конституції України
зазначено, що при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і
свобод.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення визначені та
закріплені в Законі України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення, зокрема у
зоні посиленого радіоекологічного
контролю - провадиться доплата в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати. Пенсії непрацюючим пенсіонерам,
які проживають на цих територіях, і
стипендії студентам, які там
навчаються, підвищуються у розмірах,
встановлених частиною першою цієї
статті.

Згідно із пп. пп. 9, 13 п. 28 розділу 2 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» внесено
зміни до ст. 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а саме:
частини першу та другу статті 39
замінено однією частиною такого змісту
«Громадянам, які працюють на
територіях радіоактивного
забруднення, провадиться доплата в
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року у справі № 1-28/2008, визнано
неконституційними зазначені положення
Закону України «Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
тому з 22 травня 2008 року позивач має
право на отримання доплати до пенсії в
розмірах, визначених ст. 39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно із положеннями частини 4 ст. 9 КАС
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу. Тому при визначенні розміру
оспорюваних виплат слід застосовувати
норми Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не постанов Кабінету
Міністрів України, на що посилається
апелянт.

14 червня 2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
який набрав чинності 19 червня 2011 року.
Пунктом 7 ч.1 цього Закону Прикінцеві
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
доповнено п.4, яким установлено, що у 2011
році норми і положення ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», ст.ст.
14, 22, 37 та ч.3 ст.43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік. На
виконання вимог Закону України від 14
червня 2011 року «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», - 06 липня 2011 року
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову № 745 «Про встановлення
деяких виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету»,
яка набрала чинності 23 липня 2011 року.

Отже, нарахування та виплата пенсії та
доплат до пенсії за період до 22 липня 2011
року включно особам, які постраждали
внаслідок аварії на Чорнобильській
АЕС повинні здійснюватися відповідно
до норм Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а після 23 липня 2011 року
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 06 липня 2011 року №
745 «Про встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету».

Ч. 1 та ч. 2 ст. 99 КАС України встановлено,
що адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Позивачка звернулася до суду з позовом
23.08.2011 року.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання про
підставність позовних вимог ОСОБА_1 за
період з 3.06.2011 року по 22.07.2011 року
включно (в межах заявлених позовних
вимог).

При здійсненні позивачці доплати до
пенсії згідно ст. 39 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» слід
застосовувати розмір мінімальної
заробітної плати, який встановлюється
Законом України «Про Державний бюджет
України на відповідний рік».

З огляду на наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції прийнята з
порушенням норм матеріального права,
тому її належить скасувати та прийняти
нову постанову про часткове
задоволення позовних вимог з наведених
вище підстав.

Керуючись ст.ст. 195, 197 ч.1, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Заліщицькому районі Тернопільської
області задовольнити частково.

Постанову Заліщицького районного суду
Тернопільської області від 13.09.2011 року
по справі № 2а-6018/11 скасувати та
прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Заліщицькому районі Тернопільської
області щодо відмови ОСОБА_1 в
перерахунку та виплаті доплати до
пенсії.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Заліщицькому районі
Тернопільської області провести
ОСОБА_1 перерахунок та виплату доплати
до пенсії як непрацюючому пенсіонеру,
який проживає у зоні посиленого
радіоекологічного контролю,
відповідно до ст. 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі
однієї мінімальної заробітної плати,
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати встановленого
Законом України «Про Державний бюджет
України на відповідний рік», за період
з 3.06.2011 року по 22.07.2011 року включно, із
урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
А.І. Рибачук

Д.М. Старунський