Справа № 2а-9396/11
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
Справа №
73250/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Рибачука А.І., Старунського Д.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в місті Івано-Франківську
Івано-Франківської області на
постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 28.02.2011 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в місті
Івано-Франківську Івано-Франківської
області про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

7 липня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до управління Пенсійного
фонду України в місті
Івано-Франківську Івано-Франківської
області про стягнення заборгованості
із невиплаченої пенсії згідно ст. ст. 49,
50, 54, 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»

Позивач посилався на те, що йому як
особі, що постраждала внаслідок аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії та
інваліду ІІ групи відповідно до ст.54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», щомісячно повинна
нараховуватись та виплачуватись
пенсія в розмірі не менше 8-ми
мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам, що
віднесені до 1 категорії, призначається
щомісячна додаткова пенсія для
інвалідів ІІ групи у розмірі 75% від
мінімальної пенсії за віком. Однак,
відповідач в порушення норм закону
нараховував та виплачував йому пенсію
у меншому розмірі.

Позивач просив визнати неправомірними
дії відповідача; зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
місті Івано-Франківську
Івано-Франківської області здійснити
перерахунок та виплачувати основну та
додаткову пенсію відповідно до ст.ст. 50,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 1.09.2008 року.

Постановою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 28.02.2011 року позов
задоволено частково.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в місті
Івано-Франківську Івано-Франківської
області провести перерахунок та
виплачувати ОСОБА_1 основну пенсію в
розмірі 8-ми мінімальних пенсій за
віком та додаткову пенсію в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком починаючи
з 7.07.2009 року згідно ст.ст. 49, 50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з урахуванням виплачених
сум.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило управління Пенсійного фонду
України в місті Івано-Франківську
Івано-Франківської області, подавши на
неї апеляційну скаргу.

Апелянт в апеляційній скарзі зазначає,
що відповідно до ч.5 ст. 54 Закону порядок
обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку із
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України. Оскільки, позивачу було
нараховано та виплачено пенсію
відповідно до нормативно-правових
актів КМУ, то вимоги позивача щодо
перерахунку пенсії відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є безпідставними.

Апелянт просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким відмовити позивачу у
повному обсязі заявлених позовних
вимог.

Оскільки, клопотань від осіб, які
беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю не поступило, тому,
суд апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду
даної справи.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач ОСОБА_1 є особою, що постраждала
внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії, інвалідом ІІ групи, а тому
відповідач зобов'язаний провести
перерахунок йому основної та
додаткової пенсії відповідно до ст.
ст.50,54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в межах строку,
встановленого ст. 99 КАС України (в
редакції чинній на момент звернення з
позовом).

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права та є
правильними.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
особою, яка постраждала внаслідок
аварії на Чорнобильській АЕС 1
категорії та інвалідом ІІ групи, що
підтверджується відповідним
посвідченням.

Відповідно до ст. 54 Закону обчислення і
призначення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи провадиться
на загальних підставах відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

В усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими 8-ми мінімальних
пенсій за віком по ІІ-ій групі
інвалідності.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам
віднесеним до I категорії, які є
інвалідами ІІ групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком.

Частиною третьою ст. 67 цього ж Закону
визначено, що у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, підвищується розмір пенсії,
визначений відповідно до ст. 54 цього
Закону, а також розмір додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4,
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового прожиткового
мінімуму.

З матеріалів справи видно, що пенсія
позивачу призначена, виплачувалася і
визначалася відповідачем з розрахунку
розмірів мінімальної пенсії,
встановлених постановами Кабінету
Міністрів України.

Виходячи з загальних засад
пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами, суд першої
інстанції, на думку колегії суддів,
прийшов до обґрунтованого висновку, що
при розрахунку основної та додаткової
пенсій позивача, передбачених ст.ст. 50,54
Закону України застосуванню підлягає
розмір прожиткового мінімуму, для осіб,
які втратили працездатність,
встановленого в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком, а не положення
постанов Кабінету Міністрів України,
які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав.

Пунктом 28 розділу 2 Закону України «Про
Державний бюджет на 2008 рік та внесення
змін до деяких законодавчих актів
України» внесено зміни до Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", якими
встановлено мінімальний розмір пенсії
для інвалідів ІІ групи, щодо яких
встановлено зв'язок із Чорнобильською
катастрофою.

Рішенням Конституційного Суду України
№10-рп від 22 травня 2008 року визнано
неконституційними положення п.28
розділу 2 Закону України «Про Державний
бюджет на 2008 рік та внесення змін до
деяких законодавчих актів України»,
тому з 22.05.2008 року почала діяти колишня
редакція ст.ст. 50,54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Ч.2 ст. 99 КАС України, в редакції, що була
чинною на момент виникнення спірних
правовідносин, встановлено, що для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналась або повинна була дізнатись
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС
України пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволені
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Позивач пропустив річний строк
звернення до суду, оскільки звернувся з
позовом 7.07.2010 року.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання про
підставність позовних вимог ОСОБА_1
починаючи з 7.07.2009 року.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
перерахунку пенсії позивачу
відповідно до ст.50,54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" колегія
суддів не вбачає.

Доводи апелянта в тій частині, що
законодавством України не визначено
поняття «мінімальна пенсія за віком»
як розрахункової величини для пенсії
згідно ст.ст. 50,54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", не
заслуговують на увагу, оскільки за
чинним законодавством України розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Згідно ч.3 ст. 28 цього
Закону мінімальний розмір пенсії за
віком, встановлений абзацом 1 частини 1
цієї статті, застосовується виключно
для визначення розмірів пенсії,
призначених згідно з цим Законом.
Оскільки законодавством інший
мінімальний розмір пенсії за віком не
визначений, слід застосовувати цей
розмір.

Враховуючи вказане, судом першої
інстанції, при прийнятті оскаржуваної
постанови вірно дано правову оцінку
обставинам у справі та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального права, що згідно ст. 200
КАС України є підставою для залишення
апеляційної скарги без задоволення, а
постанови суду першої інстанції без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в місті
Івано-Франківську Івано-Франківської
області залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 28.02.2011 року по справі №
2а-9396/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
А.І. Рибачук

Д.М. Старунський