Справа № 183/1099/14-а
Суддя: Березюк В. В.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/1099/14-а
№ 2-а/183/137/14
П О С Т А Н О В А

іменем України

29.04.2014 року Суддя Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області Березюк В.В., розглянувши в
порядку скороченого провадження в
приміщені суду адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
соціального захисту населення
Новомосковської районної державної
адміністрації про визнання
протиправними дій та зобов`язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

18.02.2014 року позивач звернувся до суду з
позовом до Управління соціального
захисту населення Новомосковської
районної державної адміністрації, в
якому просить визнати протиправними
дії відповідача щодо виплати позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення за
2013 рік в розмірі меншому ніж
встановлено ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».
Зобов'язати відповідача провести
перерахунок та здійснити виплату
недоплаченої позивачу суми щорічної
допомоги на оздоровлення за 2013 рік, як
встановлено ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
розміру п`яти мінімальних заробітних
плат, визначених на момент виплати.

Позовні вимоги обґрунтовані
законодавчо визначеним правом
позивача на отримання щорічної
допомоги на оздоровлення у розмірі,
встановленому Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в редакції,
відновленої згідно рішення
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року №10-рп/2008.

Відповідач заперечував проти
проведення перерахунку посилаючись на
Закон України «Про державний бюджет
України на Постанову Кабінету
Міністрів України від 12.07.2005 № 562.
Рішення Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року № 3-рп/2011.

Оцінивши повідомлені позивачем та
відповідачем обставини, вважаю за
можливе винести рішення без проведення
судового засідання та виклику осіб, які
беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, вважаю за
необхідне задовольнити позовні вимоги
з огляду на наступне.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 є
учасником ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС, другої категорії, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 та одержує соціальні виплати
згідно Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Виплата позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення, передбаченої ст.48
вказаного Закону, за 2013 рік здійснено
відповідачем у вересні 2013 року розмірі
100,00 грн. з посиланням на постанову
Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 №
562.

Дії відповідача щодо нарахування та
виплати одноразової компенсації, як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС другої категорії
в розмірі, меншому ніж встановлено
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є протиправними з огляду
на наступне.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в редакції
станом на момент здійснення виплат за
визначений позивачем період щорічна
допомога на оздоровлення учасникам
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
другої категорії виплачується у
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат. Щорічна допомога на оздоровлення
виплачується громадянам за місцем їх
проживання органами соціального
захисту населення. Розмір мінімальної
заробітної плати визначається на
момент виплати.

Застосування відповідачем положень
постанови Кабінету Міністрів України
від 12.07.05 № 562 при нарахуванні
одноразової допомоги на оздоровлення є
неправомірним, оскільки означена
постанова з урахуванням рішення
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року № 10-рп/2008 суперечить положенням
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Положеннями Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
встановлено, що у 2013 році норми і
положення ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Проте, з 22.05.2008 року по 2013 рік включно
нормативні акти Кабінету Міністрів
України щодо встановлення розмірів
виплат одноразової допомоги на
оздоровлення особам, визначеним
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не приймалися.

Таким чином суд доходить висновку, що у
2013 році при нарахуванні та виплаті
щорічної допомоги на оздоровлення,
відповідач повинен керуватися
приписами ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відсутність грошових коштів на виплату
допомоги на оздоровлення в даному
випадку не позбавляє позивача, як
особу, що має статус особи, що
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, права на отримання цієї
допомоги. Закон України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не обмежує таке право
наявністю фінансування.

Враховуючи, що держава взяла на себе
обов'язок щодо виплати позивачу
допомогу на оздоровлення у розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат та
поклала виконання цього обов'язку на
органи соціального захисту населення
за місцем проживання позивача, але вони
не вчинили жодної дії для нарахування
цих коштів та їх виплати, суд вважає, що
вони не виконали своїх повноважень без
поважних причини.

З огляду на викладене, суд вважає, що
позовні вимоги, пред'явлені за 2013 рік, є
правомірними, підлягають задоволенню
шляхом зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок та виплату
позивачу щорічної разової допомоги на
оздоровлення згідно ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за 2013 рік у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат з урахуванням
здійснених за вказаний період
фактичних виплат.

Щодо позовних вимог про стягнення з
відповідача 5 635,00 гривень, то в ці й
частині позову суд вважає за необхідне
відмовити, оскільки нарахування та
виплата щорічної допомоги на
оздоровлення, відповідно до ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», відноситься до виключної
компетенції органів соціального
захисту населення.

Керуючись ст.ст. 71, 158, 160 - 163, 183-2 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
соціального захисту населення
Новомосковської районної державної
адміністрації щодо виплати ОСОБА_1
щорічної допомоги на оздоровлення за
2013 рік в розмірі меншому ніж
встановлено ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління соціального
захисту населення Новомосковської
районної державної адміністрації
провести перерахунок та здійснити
виплату ОСОБА_1 щорічної допомоги на
оздоровлення згідно ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за 2013 рік у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат з урахуванням
здійснених за вказаний період
фактичних виплат.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України,
постанова суду підлягає негайному
виконанню у межах суми стягнення за
один місяць.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили відповідно до
вимог ст. 254 КАС України та може бути
оскаржена в порядку та строки,
передбачені ст. 186 КАС України, до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області.

Суддя
В.В. Березюк