Справа № 2а-10820/12/0170/19
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року
м. Київ К/800/31225/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючої: суддів: Блажівської Н.Є.,
Сіроша М.В., Усенко Є.А.,розглянувши у
попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Державної податкової
служби України на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 30 жовтня 2012 року та
постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 29 травня 2013 року

у справі № 2а-10820/12/0170/19

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Данкан»

до Державної
податкової служби України

Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі

Автономної
Республіки Крим

про визнання
протиправними дій та спонукання до
виконання певних дій,-

В С Т А Н О В И В

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Данкан» (надалі
також - позивач, ТОВ
«Данкан») звернулось до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової служби України (надалі
також - відповідач-1 ДПС України),
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі АР Крим Державної
податкової служби (надалі також -
відповідач -2, ДПІ), визнання
протиправними дій Державної
податкової служби України з
неприйняття як податкової звітності
декларації ТОВ «Данкан» за серпень 2012
року з ПДВ; про зобов'язання ДПІ у м.
Сімферополі АРК ДПС відобразити
показники декларації ТОВ «Данкан» за
серпень 2012 року у картці особового
рахунку з ПДВ.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 30 жовтня 2012
року позовні вимоги задоволено у
повному обсязі. Визнано протиправною
відмову Державної податкової служби
України в прийнятті як податкової
звітності декларації з податку на
доданку вартість Товариства з
обмеженою відповідальністю «Данкан»
за серпень 2012 року. Зобов'язано
Державну податкову інспекцію у м.
Сімферополі Автономної Республіки
Крим Державної податкової служби
відобразити показники декларації з
податку на додану вартість за серпень
2012 року Товариства з обмеженою
відповідальністю «Данкан» в картці
особового рахунку з податку на додану
вартість датою її фактичного отримання
органом державної податкової служби -19
вересня 2012 року.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 29 травня 2013 року апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі АР Крим Державної
податкової служби залишено без
задоволення, апеляційну скаргу
Державної податкової служби залишено
без задоволення. Постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 30 жовтня 2012 року по
справі №
2а-10820/12/0170/19 змінено. Викладено
резолютивну частину постанови в
наступній редакції:

«Позов задовольнити. Визнати
протиправною відмову Державної
податкової служби України в прийнятті
як податкової звітності декларації з
податку на доданку вартість Товариства
з обмеженою відповідальністю «Данкан»
за серпень 2012 року. Зобов'язати
Державну податкову інспекцію у м.
Сімферополі Автономної Республіки
Крим Державної податкової служби
прийняти податкову декларацію
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Данкан» з податку на
додану вартість за серпень 2012 року.
Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у м. Сімферополі Автономної
Республіки Крим Державної податкової
служби відобразити показники
декларації з податку на додану
вартість за серпень 2012 року Товариства
з обмеженою відповідальністю «Данкан»
в картці особового рахунку з податку на
додану вартість датою її фактичного
отримання органом державної
податкової служби -19 вересня 2012 року».

Відповідач-1 в касаційній скарзі,
вказуючи на допущені судами першої та
апеляційної інстанцій порушення вимог
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
спору, просить скасувати постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 30
жовтня 2012 року та постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 29 травня 2013
року і ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, суд
звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, які не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно обставин, встановлених судами
першої та апеляційної інстанцій, актом
ДПІ у м. Сімферополі від 29
червня 2011 року № 341/15-2 оформлене
рішення про анулювання реєстрації
платника ПДВ ТОВ «Данкан».

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
ТОВ «Данкан» оскаржило його в судовому
порядку.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду АР Крим від 11 липня 2011 року
зупинено дію акту від 29 червня 2011 року
№ 341/15-2 про анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість до
набрання судовим рішенням у справі №
2а-8138/11/0170/12 законної сили.

Постановою Окружного
адміністративного суду АР Крим від 5
жовтня 2011 року у справі №2а-8138/11/0170/12,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 24 січня 2012
року, визнано протиправним та
скасовано рішення ДПІ в м. Сімферополі
АР Крим про анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість
від 29 червня 2011 року №341/15-2. Зобов'язано
ДПА України вчинити дії протягом 10
днів з дня набрання законної сили
постанови Окружного адміністративного
суду АР Крим від 5 жовтня 2011 року по
справі № 2а-8138/11/0170/12 щодо внесення до
Реєстру платників ПДВ запису про
відміну анулювання реєстрації
платника ПДВ Товариства з обмеженою
відповідальністю «Данкан» (ІПН 100092247).

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, ТОВ «Данкан» засобами
електронного зв'язку подано до ДПІ з
ПДВ за серпень 2012 року із довідкою про
залишок суми від'ємного значення
попередніх податкових періодів, що
залишається непогашеним після
бюджетного відшкодування, отриманого у
звітному податковому періоді, та
підлягає включенню до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду; розрахунком
бюджетного відшкодування,
розшифровкою податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів та реєстром виданих та
отриманих податкових накладних.

Квитанцією від 19 вересня 2012 року № 1
ДПС України доведено до відома
позивача про неприйняття декларації за
серпень 2012 року, довідки про залишок
суми від'ємного значення попередніх
податкових періодів, що залишається
непогашеним після бюджетного
відшкодування, отриманого у звітному
податковому періоді, та підлягає
включенню до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду, розрахунку бюджетного
відшкодування, розшифровки податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів та реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних у зв'язку з тим, що позивач не
значиться в Реєстрі платників ПДВ.

Згідно з підпунктом 16.1.3 пункту 16.1
статті 16 Податкового кодексу України
платник податків зобов'язаний подавати
до контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків і
зборів.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46
Податкового кодексу України податкова
декларація, розрахунок - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку. Додатки до податкової
декларації є її невід'ємною частиною.

Пунктом 49.8 статті 49 Податкового
кодексу України визначено, що
прийняття податкової декларації є
обов'язком органу державної податкової
служби. Під час прийняття податкової
декларації уповноважена посадова
особа органу державної податкової
служби, в якому перебуває на обліку
платник податків, зобов'язана
перевірити наявність та достовірність
заповнення всіх обов'язкових
реквізитів, передбачених пунктами 48.3
та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші
показники, зазначені в податковій
декларації платника податків, до її
прийняття перевірці не підлягають.

Згідно з пунктом 49.10 статті 49
Податкового кодексу України відмова
посадової особи органу державної
податкової служби прийняти податкову
декларацію з будь-яких причин, не
визначених цією статтею, у тому числі
висунення будь-яких не визначених цією
статтею передумов щодо такого
прийняття (включаючи зміну показників
такої податкової декларації, зменшення
або скасування від'ємного значення
об'єктів оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється.

Відповідно до підпунктів 49.11.1, 49.11.2
пункту 49.11 статті 49 Податкового кодексу
України у разі подання платником
податків до органу державної
податкової служби податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог пункту 48.3 та пункту 48.4 статті 48
цього Кодексу, такий орган державної
податкової служби зобов'язаний надати
такому платнику податків письмове
повідомлення про відмову у прийнятті
його податкової декларації із
зазначенням причин такої відмови:

у разі отримання такої податкової
декларації, надісланої поштою або
засобами електронного зв'язку, -
протягом п'яти робочих днів з дня її
отримання;

у разі отримання такої податкової
декларації особисто від платника
податку або його представника -
протягом трьох робочих днів з дня її
отримання.

Пунктом 49.12 цієї статті визначено, що в
разі отримання відмови органу
державної податкової служби у
прийнятті податкової декларації
платник податків має право: подати
податкову декларацію та сплатити штраф
у разі порушення строку її подання;
оскаржити рішення органу державної
податкової служби у порядку,
передбаченому статтею 56 цього Кодексу.

Пунктом 180.1 статті 180 розділу V
Податкового кодексу України
встановлено, що для цілей
оподаткування платником податку є,
зокрема, будь-яка особа, що провадить
господарську діяльність і
реєструється за своїм добровільним
рішенням як платник податку у порядку,
визначеному статтею 183 цього розділу;
будь-яка особа, що зареєстрована або
підлягає реєстрації як платник
податку.

Згідно з пунктом 184.1 статті 184
Податкового кодексу України
реєстрація діє до дати анулювання
реєстрації платника податку, яка
проводиться шляхом виключення з
реєстру платників податку. Свідоцтво
про реєстрацію платника податку
вважається анульованим з дати
анулювання реєстрації платника
податку. У разі анулювання реєстрації
особи, як платника податку останнім
звітним (податковим) періодом є період,
який розпочинається від дня, що настає
за останнім днем попереднього
податкового періоду, та закінчується
днем анулювання реєстрації.

Статтею 72 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Статтею 124 Конституції України
встановлено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Відповідно до статті 255 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

При цьому суд звертає увагу на те, що
Європейський суд з прав людини у пункті
15 Рішення від 15 жовтня 2009 року у справі
«Юрій Миколайович Іванов проти
України» (Заява №40450/04) зазначив, що
право на суд, захищене статтею 6
Конвенції, було б ілюзорним, якби
національна правова система Високої
Договірної Сторони дозволяла, щоб
остаточне, обов'язкове для виконання
судове рішення залишалося невиконаним
на шкоду будь-якій зі сторін. А в пункті
54 цього ж рішення зазначив, що саме на
державу покладено обов'язок дбати про
те, щоб остаточні рішення, винесені
проти її органів, установ чи
підприємств, які перебувають у
державній власності або контролюються
державою, виконувалися відповідно до
зазначених вище вимог Конвенції.

Оскільки рішення про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість ТОВ «Данкан» скасовано
судовим рішенням, що набрало законної
сили, яке є обов'язковим до виконання, -
суди попередніх інстанцій дійшли
вірного висновку, що на момент подання
до податкового органу податкової
декларації з податку на додану
вартість за серпень 2012 року позивач
фактично був платником податку на
додану вартість, а відтак неприйняття
податкової декларації з податку на
додану вартість серпень 2012 року
суперечить нормам чинного
законодавства. Таким чином, судами
відповідно до вимог чинного
законодавства поновлені права та
інтереси позивача у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку відповідача.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують і не дають підстав для
висновку, що судами при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. Таким
чином, ухвалені по справі рішення є
законними і обґрунтованими, а
зазначена в касаційній скарзі позиція
не знаходить свого підтвердження за
матеріалами справи та не ґрунтується
на положеннях чинного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

За таких обставин, суд, перевіривши у
межах касаційної скарги правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
слід залишити без змін.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В

Касаційну скаргу Державної податкової
служби України відхилити, а постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 30
жовтня 2012 року та постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 29 травня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуюча:
Н. Є. Блажівська

Судді:
М.В. Сірош

Є.А. Усенко