Справа № 812/2352/14
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 травня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/2352/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі

Головуючого судді:
Чиркіна С.М.

при секретарі:
Барашко М.В.

за участю:

представника позивача:
ОСОБА_1

представника відповідача:
Стоянова Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Луганську справу за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
управління державної автомобільної
інспекції ГУМВД у Луганській області
про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
ОСОБА_3 до управління державної
автомобільної інспекції ГУМВД у
Луганській області про зобов'язання
видати автомобіль марки FORD TRANSIT кузов
НОМЕР_2 госномер НОМЕР_1, 2005 року випуску
на виконання постанови ВДВС
Ленінського району м.Вінніца на
відповідальне збереження з правом
користування в межах Луганської
області.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що 27 серпня 2013 року придбав у
власність автомобіль марки FORD TRANSIT
кузов НОМЕР_2 госномер НОМЕР_1 у ОСОБА_7,
який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за 7 300
доларів США, що підтверджується
розпискою.

Угода між сторонами була оформлена
шляхом видачі продавцем генеральної
довіреності на право користування та
розпорядження транспортним засобом
від 27.08.2013 року, яка засвідчена
приватним нотаріусом Вінницького
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
а також було передано свідоцтво на
реєстрацію транспортного засобу ТЗ
НОМЕР_3, видане УДАІ в Вінницькій
області

Крім цього зазначає, що у зв'язку з
відсутністю грошових коштів не
переоформлював право власності на іншу
особу, оскільки всі кошти були
використані на придбання автомобілю.

18.02.2014 інспектором взводу ДПС ОСП №3
УДАІ Головневим А.Л був складений акт
огляду та тимчасового утримання
транспортного засобу і автомобіль був
поставлений на збереження на платний
штрафмайданчик в м.Стаханові.

Звертає увагу, що згідно з актом
підставами для затримання та постанови
транспортного засобу на
штрафмайданчик є постанова ВДВС
Ленінського району м.Вінниця № 40444595
від 28.10.2013 року.

Згідно зазначеної постанови власнику
автомобіля ОСОБА_7 заборонено
відчужувати даний автомобіль.

На даний час вирішується питання про
визнання права власності на даний
автомобіль в суді м.Вінниця.

В судовому засіданні представник
позивача додатково до даних,
викладених в позовній заяві, послався
на невідповідність підстав арешту
автомобіля, оскільки згідно з актом
огляду транспортного засобу підставою
була постанова від 28.10.2013 року при
фактичній даті постанови про розшук
автомобіля - 18.12.2012 року. Наполягав на
порушені відповідачем прав позивача,
який є фактичним власником автомобіля,
який є інвалідом 3-ї групи, отримує
невелику пенсію, у зв'язку з чим не
взмозі нести витрати по утриманню
автомобіля на штрафмайданчику.

Представник відповідача позов не
визнав, письмових заперечень не надав,
просив відмовити в задоволені позову.

Заслухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог статей 69-72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає позовні вимоги
такими, що не підлягають задоволенню, з
таких підстав.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
відповідно до вимог частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України та застосовує
інші нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності відповідно до частини 2
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Позивач - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1,зареєстрований за адресою
: АДРЕСА_2 ( а.с.6-9).

Відповідач - Управління державної
автомобільної інспекції Головного
управління МВС України у Луганській
області.

Згідно п.9.35 та 10.12 Положення про
Управління державної автомобільної
інспекції Головного управління МВС
України у Луганській області ( а.с.47-54):

- представляє в суді інтереси
управління та під порядкових відділів;

- має право у передбачених
законодавствах випадках затримувати
транспортні засоби та доставляти їх , у
тому числі з використанням спеціальних
транспортних засобів, на спеціальні
майданчики чи стоянки для тимчасового
зберігання.

27.08.2013 року громадянином ОСОБА_7 була
видана довіреність на ім'я позивача,
якою уповноважено ОСОБА_8, прож.
АДРЕСА_3, або ОСОБА_3, прож. селище
Дубівське, АДРЕСА_2,( кожен діє
самостійно) розпоряджатися від його
імені ( продавати, обміняти, здати в
оренду, позику) належний йому на
підставі свідоцтва про реєстрацію (
техпаспорта) ТЗ НОМЕР_3, виданого 21.08.2013
року Вінницьким ВРЕВ УДАІ УМВС України
у Вінницькій області, реєстраційний
номер № НОМЕР_1, автотранспортним
засобом марки, ( моделі) «FORD TRANSIT», 2005
року випуску, двигун №, шасі (рама,
коляска,кузов) № НОМЕР_2. ( далі
автомобіль «FORD TRANSIT»). (а.с. 10).

Зазначена довіреність засвідчена
приватним нотаріусом Вінницького
міського нотаріального округу ОСОБА_5
реєстраційний номер 7251. ( а.с.10).

Згідно із ст. 237 ЦК України
представництвом є правовідношення , в
якому одна сторона (представник)
зобов'язана або має право вчинити
правочин від імені другої сторони, яку
вона представляє. Представництво
виникає на підставі договору, закону,
акта органу юридичної особи та з інших
підстав, встановлених актами
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 238 ЦК України,
представник може бути уповноважений на
вчинення лише тих правочинів, право на
вчинення яких має особа, яку він
представляє.

Представник не може вчиняти правочин
від імені особи, яку він представляє, у
своїх інтересах або в інтересах іншої
особи, представником якої він
одночасно є, за винятком комерційного
представництва, а також щодо інших
осіб, встановлених законом.

На підставі ст. 244 ЦК України
представництво, яке ґрунтується на
договорі, може здійснюватися за
довіреністю.

Таким чином, позивач є представником
громадянина ОСОБА_7 за довіреністю від
27.08.2013 року та має право вчиняти
відносно автомобіля «FORD TRANSIT», 2005 року
випуску, шасі (рама, коляска,кузов) №
НОМЕР_2 ( далі автомобіль «FORD TRANSIT») дії
зазначені в довіреності на користь
третіх осіб.

18.02.2014 інспектором взводу ДПС ОСП №3
УДАІ Головневим А.Л був складений акт
огляду та тимчасового утримання
транспортного засобу ( а.с.12), і
автомобіль «FORD TRANSIT» був поставлений на
збереження на платний штрафмайданчик в
м.Стаханові.

Згідно акту, підставою для зазначених
дій послугувала постанова Ленінського
ВДВС м.Вінниці про розшук майна
боржника ВП № 40444595 від 28.10.2013.

В судовому засіданні представником
відповідача зазначено, що в акті
допущена описка та фактично зазначена
постанова Ленінського ВДВС
Вінницького МУЮ від 18.12.2013 року( а.с.40).

Виконавче провадження ВП № 40444595
відкрито на примусове виконання
постанови № 127/17972/13-а Вінницького
міського суду Луганської області , як
боржник зазначений - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_4

18.12.2013 року державним виконавцем
Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ в
межах виконавчого провадження ВП №
40444595 складені постанови про розшук
майна боржника ( а.с.40), та арешт майна
боржника та оголошення заборони його
відчуження (а.с.39), згідно якої серед
іншого накладено арешт на FORD 2005 р.в., ДНЗ
№ НОМЕР_1.

Таким чином, уповноваженими особами
відповідача автомобіль «FORD TRANSIT»
оглянутий та був поставлений на
збереження на платний штрафмайданчик в
м.Стаханові на підставі постанов
державного виконавця, прийнятих в
межах виконавчого провадження,
відкритого відносно громадянина
ОСОБА_7

Згідно із наданими сторонами доказами
та прийнятими судом заходами щодо
встановлення об'єктивних обставин по
справі відсутні дані про скасування
або відміну зазначених постанов в
межах виконавчого провадження.

Суд критично оцінює посилання позивача
на розписку про отримання громадянином
ОСОБА_7 від позивача - ОСОБА_3 коштів в
сумі 7300( сім тисяч триста доларів США)
за автомобіль FORD TRANSIT з наступних
підстав.

Порядок державної реєстрації (
перереєстрації ), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затверджений
постановою КМУ від 07.09.1998 №1388 є
обов'язковим для всіх юридичних та
фізичних осіб, які є власниками
транспортних засобів, виробляють чи
експлуатують їх. Представники
власників транспортних засобів
виконують обов'язки та реалізують
права таких власників у межах наданих
їм повноважень. ( далі - Постанова №1388).

Згідно п.6 зазначеного Постанови №1388,
транспортні засоби реєструються за
юридичними та фізичними особам в
реєстраційно-екзаменаційних
підрозділах Державтоінспекції (далі -
підрозділи Державтоінспекції).
Транспортні засоби, що належать
декільком фізичним або юридичним
особам (співвласникам), за їх письмовою
заявою реєструються за однією з таких
осіб. У разі відсутності одного із
співвласників державна реєстрація
транспортних засобів проводиться на
підставі його письмової заяви.

Власники транспортних засобів та
особи, що експлуатують такі засоби на
законних підставах, або їх
представники (далі - власники)
зобов'язані зареєструвати
(перереєструвати) транспортні засоби
протягом десяти діб після придбання
(одержання) або митного оформлення, або
тимчасового ввезення на територію
України, або виникнення обставин, що
підставою для внесення змін до
реєстраційних документів. Строк
державної реєстрації продовжується у
разі подання документів, які
підтверджують відсутність можливості
своєчасного її проведення власниками
транспортних засобів (хвороба,
відрядження або інші поважні причини).(
п.7 Постанови № 1388).

Згідно п.8 Постанови №1388 Державна
реєстрація (перереєстрація)
транспортних засобів проводиться на
підставі заяв власників , поданих
особисто, і документів, що посвідчують
їх особу, підтверджують правомірність
придбання, отримання, ввезення, митного
оформлення (далі - правомірність
придбання) транспортних засобів,
відповідність конструкції
транспортних засобів установленим
вимогам безпеки дорожнього руху, а
також вимогам , які є підставою для
внесення змін до реєстраційних
документів.

Представник позивача в судовому
засіданні підтвердив факт, що позивач
не переоформлював право власності на
автомобіль та не здійснював
перереєстрацію за відсутністю коштів,
йому було передане ОСОБА_7 свідоцтво
про реєстрацію транспортного засобу ТЗ
НОМЕР_3, видане УДАІ в Вінницькій
області.

Зазначене свідоцтво позивачем до
позовної заяви не надано.

Відповідно до статті 202 Цивільного
кодексу України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Правочини можуть бути
односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори).
Одностороннім правочином є дія однієї
сторони, яка може бути представлена
однією або кількома особами.
Односторонній правочин може
створювати обов'язки лише для особи,
яка його вчинила. Односторонній
правочин може створювати обов'язки для
інших осіб лише у випадках,
встановлених законом, або за
домовленістю з цими особами. Дво- чи
багатостороннім правочином є
погоджена дія двох або більше сторін.
До правовідносин, які виникли з
односторонніх правочинів,
застосовуються загальні положення про
зобов'язання та про договори, якщо це не
суперечить актам цивільного
законодавства або суті
одностороннього правочину.

Статтею 203 Цивільного кодексу України
встановлено, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом. Правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини 1 статті 206
Цивільного кодексу України усно можуть
вчинятися правочини, які повністю
виконуються сторонами у момент їх
вчинення, за винятком правочинів, які
підлягають нотаріальному посвідченню
та (або) державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
недійсність.

Статтею 208 Цивільного кодексу України
встановлено, що у письмовій формі
належить вчиняти:

1) правочини між юридичними особами;

2) правочини між фізичною та юридичною
особою, крім правочинів, передбачених
частиною першою статті 206 цього
Кодексу;

3) правочини фізичних осіб між собою на
суму, що перевищує у двадцять і більше
разів розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, крім
правочинів, передбачених частиною
першою статті 206 цього Кодексу;

4) інші правочини, щодо яких законом
встановлена письмова форма.

Згідно ч.1 ст.245 ЦКУ форма довіреності
повинна відповідати формі, в якій
відповідно до закону має вчинятися
правочин.

Таким чином договір купівлі - продажу
автомобіля «FORD TRANSIT» між позивачем та
ОСОБА_7 не укладався, відповідно
позивач не є власником автомобіля «FORD
TRANSIT» 2005 р.в., ДНЗ № НОМЕР_1 .

Згідно абз.2 п.2 Порядку тимчасового
затримання та зберігання транспортних
засобів на спеціальних майданчиках і
стоянках, затвердженого ПКМУ від 17.12.2008
№ 1102 у разі виявлення транспортного
засобу боржника, оголошеного в розшук
відповідно до статті 40 Закону України
"Про виконавче провадження",
уповноважена особа Державтоінспекції
негайно тимчасово затримує такий
транспортний засіб та доставляє на
спеціальний майданчик чи стоянку ( далі
- Постанова № 1102).

Згідно абз.3 п.4 Постанови № 1102 у разі
виявлення транспортного засобу
боржника, оголошеного в розшук
відповідно до статті 40 Закону України
"Про виконавче провадження", у
присутності двох свідків і
представника підприємства, установи
або організації, який доставляє
транспортний засіб на спеціальний
майданчик чи стоянку, складається акт
огляду та тимчасового затримання
транспортного засобу.

Відповідно до п.12 Постанови № 1102
повернення тимчасово затриманого
транспортного засобу, який
зберігається на спеціальному
майданчику чи стоянці, здійснюється за
письмовим зверненням його водія,
власника (співвласника) за умови оплати
ним витрат, пов'язаних з
транспортуванням та зберіганням
такого транспортного засобу, та
пред'явлення відповідного протоколу
про адміністративне правопорушення.

Повернення тимчасово затриманого
транспортного засобу боржника, який
зберігається на спеціальному
майданчику чи стоянці, здійснюється за
вимогою державного виконавця.

Враховуючи вищевикладене, беручи до
уваги, що автомобіль «FORD TRANSIT» 2005 р.в.,
ДНЗ № НОМЕР_1 на праві власності
належить боржнику - ОСОБА_7, повернення
тимчасово затриманого транспортного
засобу здійснюється за вимогою
державного виконавця.

Належних доказів укладення правочинів,
які б свідчили про відчуження
автомобіля «FORD TRANSIT» 2005 р.в., ДНЗ №
НОМЕР_1 його попереднім власником та
перехід права власності на вказаний
автомобіль до ОСОБА_3 суду не надано.

Згідно статті 41 Конституції України,
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно з частиною 1 статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожному гарантується право на
захист його прав, свобод та інтересів
незалежним і неупередженим судом.

Відповідно до частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

З огляду на вищевикладене, суд вважає,
що відсутність з боку відповідача
порушень прав, свобод та інтересів
ОСОБА_3, без доведення останнім права
власності, виключає можливість захисту
судом порушеного права та, відповідно,
прийняття судом рішення на користь
позивача.

Суд не приймає до уваги посилання
позивача на відсутність коштів та
інвалідність, оскільки зазначені
обставини не є визначальними в межах
спірних правовідносин.

За таких обставин позивач, з
урахуванням приписів частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України не довів суду правомірність
заявлених позовних вимог, натомість
відповідач як суб'єкт владних
повноважень, на якого частиною 2 статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України покладено
обов'язок щодо доказування
правомірності своїх дій та рішень,
довів суду правомірність своїх дій, у
зв'язку з чим, суд вважає за необхідне
відмовити у задоволенні
адміністративного позову.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87,
94, 105, 158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного позову
ОСОБА_3 до управління державної
автомобільної інспекції ГУМВД у
Луганській області про зобов'язання
вчинити певні дії відмовити за
необґрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Повний текст постанови складено та
підписано 29 травня 2014 року.

Суддя
С.М. Чиркін