Справа № 2а-12306/12/2670
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року м. Київ
В/800/2288/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О., Гончар Л.Я.,Маслія
В.І.,Чалого С.Я.,Черпіцької Л.Т.,
розглянувши заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Аскоп-Україна» про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 3
грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Аскоп-Україна» до Київської
регіональної митниці Державної митної
служби України, Головного управління
Державної казначейської служби
України у місті Києві про визнання
протиправними та скасування картки
відмови, рішення про визначення митної
вартості та стягнення суми надмірно
сплаченого податку на додану вартість,
-

в с т а н о в и в :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
22 жовтня 2012 року позов задоволено
частково. Визнано протиправною та
скасовано картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
Київської регіональної митниці від 14
березня 2012 року №100190000/2/00769. Визнано
протиправним та скасовано рішення
Київської регіональної митниці про
визначення митної вартості товарів від
14 березня 2012 року №100000003/2012/011719/2. В
іншій частині адміністративного
позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 січня 2013
року рішення суд першої інстанції в
частині відмови у задоволенні позову
скасовано та прийнято нову постанову
наступного змісту. Адміністративний
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аскоп-Україна»
задоволено повністю. Стягнуто з
Державного бюджету України через
Головне управління Державної
казначейської служби України у місті
Києві на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Аскоп-Україна» суми надмірно
сплаченого податку на додану вартість
у розмірі 77 718,04 грн. В решті постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 3 грудня 2013 року касаційні
скарги Головного управління Державної
казначейської служби України у місті
Києві та Київської регіональної
митниці задоволено частково. Постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 січня 2013
року скасовано та залишено в силі
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 22 жовтня 2012 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду
касаційної інстанції від 3 грудня 2013
року, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Аскоп-Україна»
звернулося до Вищого
адміністративного суду України із
заявою про допуск до її перегляду
Верховним Судом України.

У заяві заявник порушує питання про її
скасування з підстав, передбачених
пунктом 1 частини 1 статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Посилається на неоднакове
застосування Вищим адміністративним
судом України, як судом касаційної
інстанції, одних і тих самих норм
матеріального права, що, на її думку,
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, заява про перегляд судових
рішень в адміністративних справах
може бути подана виключно з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом;
порушення норм матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення Вищим адміністративним
судом України незаконного судового
рішення з питань, передбачених статтею
171-1 цього Кодексу.

Пленум Вищого адміністративного суду
України у пункті 4 постанови від 13
грудня 2010 року № 2 "Про судову практику
застосування статей 235- 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України" роз'яснив судам, що заява про
перегляд рішення з підстав
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах може бути подана за
наявності таких складових:
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права,
ухвалення різних за змістом судових
рішень; спірні питання виникли у
подібних правовідносинах.

Під неоднаковим застосуванням одних і
тих самих норм матеріального права
необхідно розуміти, зокрема, різне
тлумачення змісту і сутності правових
норм, на підставі якого зроблено
висновок про різний зміст суб'єктивних
прав і обов'язків учасників
відповідних правовідносин, у тому
числі про наявність та обсяг прав і/або
обов'язків осіб, які беруть участь у
справі, різне застосування правил
конкуренції правових норм при
вирішенні колізій між ними з
урахуванням ієрархії цих правових
норм, а також дії норм у часі, просторі
та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню, різне визначення
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосування різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
відносин або поширення дії норми на
певні правовідносини в одних випадках
і незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню, різне
застосування правил аналогії права чи
закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

У заяві Товариство з обмеженою
відповідальністю «Аскоп-Україна»
зазначає, що ухвала Вищого
адміністративного суду України від 3
грудня 2013 року прийнята з неоднаковим
застосуванням статті 27 Митного кодексу
України, частини 1 статті 25 Бюджетного
кодексу України, Порядку повернення
платникам податків коштів, що
обліковуються на відповідних рахунках
митного органу як передоплата, і митних
та інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами № 618,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 25.09.2007 за № 1097/14364, ніж в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 9 квітня 2014 року.

Вивчивши заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аскоп-Україна» та
додані до неї матеріали, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що є підстави для допуску до
перегляду Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 3 грудня 2013 року у
зазначеній справі, оскільки у даному
випадку має місце неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах і прийняття різних за
змістом судових рішень.

З врахуванням того, що заявник
посилається на ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 9
квітня 2014 року як на підтвердження
підстав, встановлених пунктом 1 частини
1 статті 237 цього Кодексу, і яка ухвалена
пізніше судового рішення, щодо якого
заявлено клопотання про перегляд,
строк звернення з заявою про перегляд
судового рішення вважається не
пропущеним.

Керуючись статтями 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України,

у х в а л и в :

Допустити до перегляду Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 3
грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Аскоп-Україна» до Київської
регіональної митниці Державної митної
служби України, Головного управління
Державної казначейської служби
України у місті Києві про визнання
протиправними та скасування картки
відмови, рішення про визначення митної
вартості та стягнення суми надмірно
сплаченого податку на додану вартість.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Сорока М.О.

Гончар Л.Я.

Маслій В.І.

Чалий С.Я.

Черпіцька Л.Т.