Справа № 755/8114/14-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
755/8114/14-а Головуючий у
1-й інстанції: Ластовка Н.Д.
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

05 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Твердохліб
В.А.;

за участю секретаря: Кінзерської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду апеляційну
скаргу Управління пенсійного фонду у
Дніпровському районі м.Києва на
постанову Дніпровського районного
суду м.Києва від 15 квітня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду
у Дніпровському районі м.Києва про
визнання дій неправомірними
зобов"язання призначити пільгову
пенсію, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року, позивач звернувся до
Бородянського Дніпровського районного
суду м.Києва з позовом до Управління
пенсійного фонду у Дніпровському
районі м.Києва про визнання дій
неправомірними зобов"язання
призначити пільгову пенсію. Свої
позовні вимоги мотивував тим, що він
працював на державному підприємстві на
посаді регулювальника
радіоелектронної апаратури та
приладів 13 років 4 місяці 19 днів. ДП
(радіовимірювач) було надано йому
довідку №16/33 та №16/46 для оформлення
пенсії. 27 листопада 2013 року він
звернувся до відповідача з заявою про
призначення йому пенсії за віком на
пільгових умовах на підставі ст.13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", оскільки має право на
пенсію за Списком №2, однак отримав
відмову в призначенні пільгової
пенсії, у зв'язку з тим, що надані
позивачем довідки мають неточну
інформацію. Просив суд призначити
пенсію за віком на пільгових умовах,
починаючи з 27 листопада 2013 року, з
урахуванням пільгового стажу за
списком № 2, що становить 13 років 4
місяці 20 днів.

Постановою Дніпровського районного
суду м.Києва від 15 квітня 2014 року позов
задоволено.

Визнано відмову Управління пенсійного
фонду у Дніпровському районі м.Києва у
призначенні ОСОБА_2 пенсію на пільгових
умовах за Списком №2.

Зобов"язано Управління пенсійного
фонду у Дніпровському районі м.Києва
призначити ОСОБА_2 з 27 листопада 2013 року
пенсію на пільгових умовах за Списком
№2, який затверджений постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 з
врахуванням пільгового стажу.

Зобов"язано Управління пенсійного
фонду у Дніпровському районі м.Києва
виплатити ОСОБА_2 з 27 листопада 2013 року
не отриману пенсію на пільгових умовах
за Списком №2.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нову, якою у задоволенні
позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без змін
з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог, з огляду на
наступне.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач в період з 22 жовтня 1975 року по 08
жовтня 1977 року, та з 09 січня 1980 року по 04
лютого 1993 року працював на ДП
"Радіовимірювач" регулювальником
апаратури.

Позивач 27 листопада 2013 року звернувся
до Управління Пенсійного фонду України
в Дніпровському районі м. Києва з завою
про призначення йому пенсії за віком на
пільгових умовах.

Відповідачем 26 лютого 2014 року
відмовлено у призначенні такої пенсії
з огляду на те, що уточнююча довідка з
місця роботи оформлена неналежним
чином. Відповідач вказав, що дана
довідка має містити посилання на
Список №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджений
постановою Ради міністрів СРСР від 26
січня 1991 року №10 (лист від 31 травня 2011
року №1986/06).

Також встановлено, що відмова
відповідача у призначенні позивачу
пенсії за віком на пільгових умовах є
протиправною. Адже відповідно до
наявних в матеріалах справи доказів
позивач має право на призначення такої
пенсії відповідно до п "б" ст.13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Надаючи правову оцінку позовним
вимогам необхідно зазначити наступне.

Відповідно до положень п. "б" ч. 1 ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи:
б) працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених, роботах.

Порядок пенсійного забезпечення осіб,
які працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
законодавством, що діяло раніше,
визначається статтею 100 даного Закону.

За нормою статті 100 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", особам, які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
а) особам, які мають на день введення в
дію цього Закону повний стаж на
зазначених роботах, що давав право на
пенсію на пільгових умовах, пенсії в
розмірах, передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; б) особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13 - 14 цього
Закону, виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Пункт 8 Наказу Міністерства праці та
соціальної політики "Про затвердження
Порядку застосування Списків № 1 і № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах" від 18.11.2005 року №383,
передбачає, що при визначенні права на
пенсію за віком на пільгових умовах
відповідно до ст. 100 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", застосовуються
Список № 1 виробництв, цехів, професій
та посад на підземних роботах, на
работах з шкідливими умовами праці і в
гарячих цехах, работа в яких дає право
на державну пенсію на пільгових умовах
і в пільгових розмірах, і Список №2
виробництв, цехів, професій та посад на
підземних роботах, на работах з
шкідливими умовами праці і в гарячих
цехах, работа в яких дає право на
державну пенсію на пільгових умовах і в
пільгових розмірах, затверджені
постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.56 № 1173.

Враховуючи те, що п. 1 постанови
Верховної Ради України "Про порядок
введення в дію Закону України "Про
пенсійне забезпечення" від 06 грудня 1991
року №1931 зазначений закон в частині
норм, що стосуються призначення і
виплати пенсій, був введений в дію з 1992
року та те, що позивач має стаж роботи
регулювальника до 21.08.1992 року - більше 13
років правила отримання позивачем
пенсії за віком на пільгових умовах
визначається згідно з списками, що
затверджені постановою Ради Міністрів
СРСР від 22 серпня 1956 року.

Останній пункт Розділу XXXII Загальні
професії. Списку № 2 виробництв, цехів,
професій і посад з важкими умовами
праці, робота в яких дає право на
державну пенсію на пільгових умовах і в
пільгових розмірах Постанови Ради
Міністрів СРСР "Про затвердження
виробництв, цехів, професій і посад,
робота в яких дає право на державну
пенсію на пільгових умовах і в
пільгових розмірах" зазначена професія
- регулювальник.

Постанови Ради Міністрів СРСР "Про
затвердження списків виробництв,
цехів, професій і посад, робота в яких
дає право на державну пенсію на
пільгових умовах і в тих розмірах" не
вимагала вимог щодо місця роботи та
характеру роботи регулювальником.

Професія "регулювальник
радіоелектронної апаратури та
приладів" в Списку № 2 виробництв,
цехів, професій та посад, робота на яких
дає право на державну пенсію на
пільгових умовах та у пільгових
розмірах, затвердженому постановою
Госкомтруда СССР від 28.02.1991 р., № 52,
розділ XXXII Загальні професії, шифр
-53 г.

Таким чином, робота за професією
регулювальника до 21.08.1992 року є
спеціальним стажем для отримання
пенсії на пільгових умовах без
будь-яких додаткових вимог.

До набрання чинності Законом України
"Про пенсійне забезпечення" порядок
призначення пенсій визначався Законом
СРСР "Про державні пенсії".

Пункт б) ст. 9 Закону СРСР "Про державні
пенсії", встановлював, що чоловіки
робітники і службовці на інших роботах
з важкими умовами праці - за списком
виробництв, професій і посад, який
затверджений Радою Міністрів СРСР,
мають право на пенсію за віком на
пільгових умовах - після досягнення 55
років і при стажі роботи не менш 25
років.

Пункт д) ст. 9 Закону СРСР "Про державні
пенсії" закріплював, що робітники і
службовці передбачені в пунктах "а" і "б"
цієї статті, мають право на пенсію за
віком на пільгових умовах, якщо не
менше половини стажу (12 років 6 місяців
для списку №2), необхідного для
призначення ним цієї пенсії, припадає
на відповідні роботи, що дають право на
пенсію на пільгових умовах.

Отже, вимоги за віком і стажем щодо
призначення пільгової пенсії позивачу
встановлюються Законом СРСР "Про
державні пенсії" та постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.56 р.

Постанова Ради Міністрів СРСР "Про
затвердження списків виробництв,
цехів, професій і посад, робота в яких
дає право на державну пенсію на
пільгових умовах і в пільгових
розмірах" не вимагала вимог щодо місця
роботи та характеру роботи
регулювальником.

Судом першої інстанції також
встановлено, що з метою призначення
позивачу пільгової пенсії позивач
надав особову картку форми Т-2, довідку
про заробітну плату №01, трудову книжку,
де був зазначений його трудовий стаж на
посаді регулювальника.

Відповідно до п. 20 Положення "Про
затвердження Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній" за відсутності трудової
книжки, а також у випадках, коли в
трудовій книжці відсутні необхідні
записи або містяться неправильні чи
неточні записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки з наказів,
особові рахунки і відомості на видачу
заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

Вимоги суб'єкта владних повноважень
про надання уточнюючої довідки про
пільговий стаж суперечать положенням
статті 62 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", де зазначено, що
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка, а в разі
відсутності її чи відповідних записів
у ній наявність трудового стажу
підтверджується в порядку
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Закон СРСР "Про державні пенсії" та
Постанова Ради Міністрів СРСР "Про
затвердження списків виробництв,
цехів, професій і посад, робота в яких
дає право на державну пенсію на
пільгових умовах і в пільгових
розмірах" не містить вимог щодо надання
довідок.

Відповідно до п. п. 1) п.2.3 Положення про
управління Пенсійного Фонду України в
районах, містах, затвердженого
постановою правління Пенсійного Фонду
України від 30 квітня 2002 року №8-2,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 21 травня 2002 року за
№442/6730, управління має право отримувати
від підприємств, установ, організацій
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання,
відомості, необхідні для здійснення
покладених на управління функцій.
Тобто, відповідач мав право уточнити
спірні для нього питання, однак цим
правом не скористався.

З копії трудової книжки, наявних в
матеріалах справи вбачається, що
позивач в період з 22 жовтня 1975 року по 08
жовтня 1977 року, та з 09 січня 1980 року по 04
лютого 1993 року, працював в ПП
"Радіовимірювач" на посаді
"регулювальник радіоелектронної
апаратури", яка передбачена чинним на
той час Списком №2 розділу XXXII "Загальні
професії", затвердженим постановою
Ради міністрів СРСР від 22 серпня 1956
року №1173.

Таким чином, знайшов підтвердження той
факт, що позивач працював на ПП
"Радіовимірювач" на посаді
"регулювальник радіоелектронної
апаратури" 13 років 4 місяці 19 днів.

Відповідно до положень п. 3 Порядку
застосування Списків №1 і №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових, умовах, затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18
листопада 2005 року №383 при визначенні
права на пенсію за віком на пільгових
умовах застосовуються Списки, що чинні
на період роботи особи. До пільгового
стажу зараховується весь період роботи
на відповідних посадах або за
професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до 21
серпня 1992 року та за результатами
проведення атестації робочих місць за
умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відмова відповідача з підстав
відсутності у позивача необхідного для
призначення йому пенсії за віком на
пільгових умовах (лист від 13 березня 2014
року №128/09/н-20) є протиправною, оскільки
стаж позивача визначається в період з 22
жовтня 1975 року по 08 жовтня 1977 року, та з
09 січня 1980 року по 04 лютого 1993 року, та
становить більше 13 років роботи
регулювальником радіоапаратури.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, з урахуванням всіх
встановлених фактичних обставин по
справі та вимог законодавства, не довів
правомірність своїх дій.

Таким чином, підстав для задоволення
апеляційної скарги немає, а її доводи
спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду у Дніпровському
районі м.Києва - залишити без
задоволення, а постанову Дніпровського
районного суду м.Києва від 15 квітня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте на неї може бути
подана касаційна скарга до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 10
червня 2014 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено - 05
червня 2014 року.

Головуючий суддя
Костюк Л.О.

Судді:
Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.