Справа № 826/5420/14
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2014 року 16:30 № 826/5420/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Шрамко Ю.Т., розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної
служба Головного управління юстиції м.
Києва треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору:
Відділ примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
протиправним та скасування рішення
ОСОБА_1, (надалі - позивач), звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з адміністративним позовом до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві, (далі -
відповідач), треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору: Відділ примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, про визнання протиправними та
скасування рішень, зобов'язання
вчинити дії, а саме:
1) визнати протиправним та скасувати
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень №12312988
від 10.04.2014 року, винесене державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Чекригіним Олександром Валерійовичем,
Реєстраційна служба Головного
управління юстиції у м.Києві.

2) зобов'язати Реєстраційну службу
Головного управління юстиції у місті
Києві зареєструвати:

- припинення права власності ОСОБА_2
(місце проживання: АДРЕСА_2;
індивідуальний ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на квартиру АДРЕСА_1, загальною
площею 88,3 кв.м., в тому числі жилою
площею 51,7 кв. м.;

- припинення обтяження в Державному
реєстрі іпотек зареєстрованого: 14.12.2007
року о 19:11:36, реєстраційний номер
обтяження: 6235609;

- припинення обтяження в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна зареєстрованого:
14.12.2007 року о 17:46:34, реєстраційний номер
обтяження: 6234675;

- припинення арешту в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно,
запис про арешт №2222058 від 22.08.2013 р.,
накладений постановою про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження №38335283 від 07.06.2013 р.,
ОСОБА_5, Відділ примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м.Києві, м.Київ.

3) зобов'язати Реєстраційну службу
Головного управління юстиції у місті
Києві зареєструвати право власності на
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 88,3
кв.м., в тому числі жилою площею 51,7 кв.м.,
за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1;
індивідуальний ідентифікаційний номер
НОМЕР_2).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
позивачем для проведення державної
реєстрації права власності на квартиру
АДРЕСА_1, що виникло на підставі
судового рішення, було подано
відповідачу всі, передбачені чинним
законодавством документи, незважаючи
на що, останнім були прийняте
оскаржуване рішення, чим порушено
законні права та інтереси позивача.

Представник відповідача, будучи
належним чином повідомлений про дату,
час та місце розгляду справи, на судові
засідання не прибув, письмових
заперечень на позовну заяву не подавав.

Представники третіх осіб, будучи
належним чином повідомлені про дату,
час та місце розгляду справи, на судові
засідання не прибули, заперечень проти
позову не подали, представник Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві подав клопотання про розгляд
справи без його участі

Необхідність у заслуховуванні свідка
чи експерта у справі відсутня, так само,
як і відсутні перешкоди для розгляду
справи у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
але прибули не всі особи, які беруть
участь у справі, хоча і були належним
чином повідомлені про дату, час та
місце розгляду справи, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Приймаючи до уваги викладене, розгляд
справи здійснюється у письмовому
провадженні.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
та вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва
встановив наступне.

30.10.2007 p. між ОСОБА_6, з однієї сторони, та
ОСОБА_2, з другої сторони, був укладений
Договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, який був посвідчений
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 за
реєстровим номером 4275у та
зареєстрований в Київському міському
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна, про що зроблено
реєстраційний запис у реєстрову книгу
№д 451-225 за реєстровим №6353 01.11.2007 p.

14.07.2009 року Рішенням Печерського
районного суду м. Києва у справі №2-3623
було визнано право власності на 1/2
частину квартири та зареєстровано в
БТІ за ОСОБА_3.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 03.02.2014 року у справі
№757/25986/13-ц, (набрало законної сили 21.03.2014
р.), у цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, треті
особи - Державна реєстраційна служба
України, приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
про визнання договору купівлі-продажу
квартири удаваним, визнання покупцем
за договором та визнання права
власності на квартиру позов
задоволено. Визнано договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1
загальною площею 88,3 кв.м., в тому числі
жилою площею 51,7 кв.м. укладений між
ОСОБА_6 та ОСОБА_2 від 30.10.20007 р.,
посвідчений нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
реєстраційний номер 4275у, удаваним із
моменту його укладення в частині
покупця ОСОБА_2. Визнано ОСОБА_1
покупцем за договором купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1. Визнано право
власності на квартиру АДРЕСА_1 за
ОСОБА_1. Скасовано право власності
ОСОБА_2 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1
та скасовано державну реєстрацію права
власності. Скасовано право власності
ОСОБА_3 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1
та скасовано державну реєстрацію права
власності.

Позивач з метою державної реєстрації
за собою права власності на квартиру
АДРЕСА_1 на підставі Рішення
Печерського районного суду м. Києва від
03.02.2014 року у справі №757/25986/13-ц
звернувся до відповідача з заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, прийнятою 04.04.2014 р. за
реєстраційним номером 6125688 (надалі -
Заява №6125688)

10.04.2014 р. відповідачем за наслідками
розгляду Заяви №6125688 прийнято Рішення
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень №12312988 (надалі -
Рішення про відмову №12312988), оскільки
заяву про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, а саме: в державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
наявний запис про арешт вищевказаної
квартири №2222058 від 22.08.2013, накладений
постановою про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
№38335283 від 07.06.2013 р.; в Єдиному реєстрі
заборон об'єктів нерухомого майна
наявний запис про заборону на нерухоме
майно 6234675 зареєстровано 14.12.2007 п. н.
КМНО ОСОБА_8 на підставі договору
застави 5433 від 14.12.2007 Реєстр 674; в
Державному реєстрі іпотек наявний
запис про іпотеку 6235609 зареєстровану
14.12.2007 на підставі вищевказаного
договору застави.

Відповідно до ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень:, тау
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Правові, економічні, організаційні
засади проведення державної
реєстрації речових та інших прав, які
підлягають реєстрації, та їх обтяжень з
метою забезпечення визнання та захисту
державою цих прав, створення умов для
функціонування ринку нерухомого майна
визначено Законом України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень",
відповідно до абз.1 ч.1 ст.2 якого,
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Згідно з п.1 ч.1 ст.4 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним, особам, державі
в особі органів, уповноважених
управляти державним майном, іноземцям
та особам, без громадянства, іноземним
юридичним особам, міжнародним
організаціям., іноземним державам, а
також територіальним, громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема, право власності на нерухоме
майно.

Частиною 7 статті 3 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
передбачено, що державна реєстрація
права власності та інших речових прав
проводиться за місцем розташування
об'єкта нерухомого майна в межах,
території, на якій діє відповідний
орган державної реєстрації права
власності та інших речових прав, крім
випадків, установлених абзацами другим
і третім частини п'ятої цієї статті.

Положеннями статті 6 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
визначено, що систему органів
державної реєстрації прав становлять:
Міністерство юстиції України,
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
державної реєстрації прав, органи
державної реєстрації прав, утворені
Міністерством юстиції України в
установленому законодавством порядку
(далі - органи державної реєстрації
прав).

Відповідно до п.1, 7 Положення про
Державну реєстраційну службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 6 квітня 2011 року №401/2011
Державна реєстраційна служба України
(Укрдержреєстр) є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра юстиції України та входить до
системи органів виконавчої влади.
Укрдержреєстр є головним органом у
системі центральних органів
виконавчої влади з питань реалізації
державної політики у сферах державної
реєстрації актів цивільного стану,
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно, державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, реєстрації (легалізації)
об'єднань громадян, інших громадських
формувань, статутів фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, якщо їх
реєстрація передбачена законами,
статуту територіальної громади міста
Києва, друкованих засобів масової
інформації та інформаційних агентств
як суб'єктів інформаційної діяльності.
Укрдержреєстр здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
структурні підрозділи головних
управлінь юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, в областях, містах
Києві та Севастополі, а також районних,
районних у містах, міських (міст
обласного значення), міськрайонних,
міжрайонних управлінь юстиції, що
забезпечують реалізацію повноважень
Укрдержреєстру.

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" передбачено, що орган
державної реєстрації прав, серед
іншого, проводить державну реєстрацію
прав та їх обтяжень або відмовляє у їх
реєстрації.

Відповідно до п.1 ч.2 статті 9 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями, зокрема:
відповідність обов'язкового
дотримання письмової форми правочину
та його нотаріального посвідчення (у
випадках, встановлених законом);
відповідність повноважень особи, яка
подає документи на державну реєстрацію
прав та їх обтяжень; відповідність
відомостей про нерухоме майно, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах; наявність обтяжень прав на
нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до вимог цього Закону;
наявність факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав.

Частиною 1 статті 15 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень"
визначено, що державна реєстрація прав
та їх обтяжень проводиться в такому
порядку: 1) прийняття і перевірка
документів, що подаються для державної
реєстрації прав та їх обтяжень,
реєстрація заяви; 2) встановлення факту
відсутності підстав для відмови в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та/або їх
обтяжень; 3) прийняття рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, відмову в ній або зупинення
державної реєстрації; 4) внесення
записів до Державного реєстру прав; 5)
видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Згідно з ч.2 ст.15 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень", орган
державної реєстрації прав, державні
реєстратори зобов'язані надати до
відома заявників інформацію про
необхідний перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав.
Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У відповідності до ч. 7 ст. 15 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", розгляд заяви про державну
реєстрацію обтяжень і прийняття
рішення про таку реєстрацію, відмову у
державній реєстрації обтяжень або її
зупинення проводиться в день
надходження заяви та документів,
необхідних для державної реєстрації
обтяжень.

Частиною третьою ст. 17 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
визначено, що документи, що
встановлюють виникнення, перехід,
припинення прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і подаються для державної
реєстрації прав, повинні відповідати
вимогам, встановленим цим Законом та
іншими нормативно-правовими актами.

Згідно положень ч.1 ст.19 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень",
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: 1) договорів, укладених у
порядку, встановленому законом; 2)
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.24 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено, зокрема,
у разі якщо подані документи не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Суд звертає увагу, що відповідачем не
надано жодних доказів в обґрунтування
відмови зареєструвати право власності
на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею
88,3 кв.м., в тому числі жилою площею 51,7
кв.м., за ОСОБА_1.

Суд критично відноситься до тверджень
відповідача в оскаржуваному Рішенні
про відмову №12312988 про те, що заява про
реєстрацію права власності на
зазначену вище квартиру подана після
державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна,
оскільки, як вже було встановлено вище
судом, в судовому порядку рішенням
Печерського районного суду м. Києва від
03.02.2014 року у справі №757/25986/13-ц, (набрало
законної сили 21.03.2014 р.), визнано право
власності на квартиру АДРЕСА_1 за
ОСОБА_1. Крім того, суд звертає увагу, що
вказані в Рішенні про відмову №12312988
обтяження накладались на зазначену
вище квартиру, не як на майно позивача,
а як на майно третіх осіб, право
власності яких на вказану квартиру
скасовано вище вказаним рішенням суду.

Приймаючи до уваги викладене в
сукупності, суд вважає підтвердженим
факт права власності позивача на
квартиру АДРЕСА_1 та подання
відповідачу всіх необхідних
документів для реєстрації права
власності на 3/4 вказаної квартири.

Враховуючи вищезазначене, суд
приходить до висновку про
необґрунтованість та протиправність
прийняття Рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень №12312988 від 10.04.2014 р.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч.2 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Відповідачем не було доведено
правомірність та обґрунтованість
прийняття Рішення про відмову №12312988.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
законодавства України та наданих
сторонами доказів, суд дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Приймаючи до уваги викладене в
сукупності, керуючись вимогами ст. ст.
69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень №12312988
від 10.04.2014 року, винесене державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м.Києві
Чекригіним О.В.

3. Зобов'язати Реєстраційну службу
Головного управління юстиції у місті
Києві зареєструвати:

- припинення права власності ОСОБА_2
(місце проживання: АДРЕСА_2;
індивідуальний ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на квартиру АДРЕСА_1, загальною
площею 88,3 кв.м., в тому числі жилою
площею 51,7 кв. м.;

- припинення обтяження в Державному
реєстрі іпотек зареєстрованого: 14.12.2007
року о 19:11:36, реєстраційний номер
обтяження: 6235609;

- припинення обтяження в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна зареєстрованого:
14.12.2007 року о 17:46:34, реєстраційний номер
обтяження: 6234675;

- припинення арешту в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно,
запис про арешт №2222058 від 22.08.2013 р.,
накладений постановою про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження №38335283 від 07.06.2013 р.

4. Зобов'язати Реєстраційну службу
Головного управління юстиції у місті
Києві зареєструвати право власності на
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 88,3
кв.м., в тому числі жилою площею 51,7 кв.м.,
за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1;
індивідуальний ідентифікаційний номер
НОМЕР_2).

5. Судові витрати в сумі 73,08 грн.
(сімдесят три гривні вісім коп.)
присудити на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) за
рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку повністю або частково за
правилами, встановленими ст. ст. 185-187
КАС України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
Ю.Т. Шрамко