Справа № 6-а/489/15/2014
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

05 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 6-а/489/15/2014

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Тихонова Н.С. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого
судді -Яковлева Ю.В.судді -Вербицької
Н.В.судді -Запорожана Д.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва на
ухвалу Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 10 квітня 2014 року по
адміністративній справі за заявою
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Миколаївській області про заміну
способу і порядку виконання рішення
суду по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м.Миколаєва про визнання
бездіяльності неправомірною та
зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

В березні 2014 року Відділ примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Миколаївській
області звернувся до суду з поданням
про зміну способу виконання рішення
суду від 05.07.2010 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва про
визнання бездіяльності неправомірною
та зобов'язання вчинити певні дії.

Свої вимоги мотивували тим, що
Ленінським районним судом м. Миколаєва
по вищезазначеній справі було винесено
постанову, відповідно до якої
зобов'язано УПФУ в Ленінському районі
м. Миколаєва провести перерахунок
ОСОБА_4 пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54
ЗУ «Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 01.06.2010
року по інвалідності виходячи 8
мінімальних пенсій за віком,
встановленої п. 1 ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та додаткової пенсії у
розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком,
відповідно до п.1 ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачувати з
урахуванням фактично сплачених сум
пенсій. Дана постанова набрала
законної сили, проте виконується
боржником частково, а саме в частині
нарахування, в частині виплати не
виконується, що порушує права
стягувача.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вважав, що
вказана заява підлягає задоволенню.

Представник УПФ в Ленінському районі м.
Миколаєва проти задоволення заяви
заперечував.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 10 квітня 2014 року заяву
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Миколаївській області про заміну
способу і порядку виконання рішення
суду було задоволено. Змінено спосіб
виконання рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 05 липня
2010 року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м.Миколаєва про визнання
бездіяльності неправомірною та
зобов'язання вчинити певні дії шляхом
щомісячного стягнення з Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва на користь ОСОБА_4
пенсії, нарахованої щомісячно,
відповідно до ст. 50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи» з 01.06.2010
року по інвалідності, виходячи з
розрахунку 8 мінімальних пенсій за
віком, встановленої п.1 ст 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування» та додаткової
пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії
за віком, відповідно до п. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

В апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м.Миколаєва, з посиланням на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, ставить питання
щодо скасування оскаржуваної ухвали та
прийняття нової про відмову у
задоволені заяви про заміну способу і
порядку виконання рішення суду.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 255 КАС України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Задовольняючи заяву Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Миколаївській області про зміну
способу виконання рішення суду суд
першої інстанції посилався на те, що
Управлінням Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва було
частково виконано рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 05.07.2010
року, а саме: позивачу нарахована
пенсія, однак суму заборгованості не
виплачено у зв'язку з ненадходженням
відповідних коштів з державного
бюджету України.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції не погоджується з висновком
суду першої інстанції стосовно
задоволення заяви Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Миколаївській
області про встановлення або зміну
способу і порядку виконання рішення
суду, зважаючи на наступне.

Так, відповідно до ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Тобто, під зміною способу і порядку
виконання рішення суду розуміється
прийняття судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленими. Таким чином, суд
за наявності обґрунтованих підстав та
належних доказів, може змінити спосіб
та порядок виконання рішення суду, або
ж відмовити по даному питанню, не
змінюючи його змісту. При цьому,
відстрочити або розстрочити, змінити
чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення суд може лише у
виняткових випадках.

Слід зазначити, що в даному випадку
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Таким чином, виконання зазначеної
постанови суду фактично можливе, хоча й
за певних умов, а отже підстави для
зміни способу виконання рішення суду
першої інстанції відсутні.

Зважаючи на все вище зазначене колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
змінюючи спосіб виконання постанови
суду, фактично змінив її суть, що
належить до повноважень суду
апеляційної або касаційної інстанції.

Враховуючи викладене колегія суддів
вважає, що суд 1-ої інстанції дійшов
помилкового висновку про наявність
підстав для зміни способу виконання
постанови постанова Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 05 липня
2010 року.

Такої ж правової позиції притримується
Вищий адміністративний суд України у
своїй ухвалі К/800/598/14 від 12 лютого 2014
року.

Оскільки при постановленні ухвали
судом 1-ої інстанції було порушено
норми процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення
питання, постановлена ухвала підлягає
скасуванню з ухваленням нової ухвали
про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ч. 1 ст. 195, ст. 197, п.6 ч.1 ст.199, п.4
ч.1 ст. 202 та п.3 ч.1 ст. 205 КАС України,
колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 10 квітня 2014 року по
адміністративній справі за заявою
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Миколаївській області про заміну
способу і порядку виконання рішення
суду по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва про визнання
бездіяльності неправомірною та
зобов'язання вчинити певні дії -
скасувати.

Прийняти нову ухвалу.

У задоволенні заяви Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Миколаївській області про зміну
способу і порядку виконання постанови
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 05 червня 2010 року -
відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через 5-ть днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку у
відповідності до положень діючого
законодавства до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:/підпис/Ю.В.
ЯковлевСуддя:/підпис/Н.В.
ВербицькаСуддя:/підпис/