Справа № 820/8204/14
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 травня 2014 р.
№ 820/8204/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Чудних С.О.,

за участю секретаря судового засідання
Хмелівської Н.М.,

представника позивача - Нос Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
окружного адміністративного суду
справу за позовом Харківського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
Селянського фермерського господарства
"Ревік" про стягнення санкцій та пені,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Харківське обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів,
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою, в якій просить стягнути з
Селянського фермерського господарства
"Ревік" адміністративно-господарські
санкції за незайві робочі місця,
призначені для працевлаштування
інвалідів в сумі 44263,42 грн.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що відповідно до статті 20
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" (на
далі -Закон) підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Згідно звіту відповідача за
2013 рік середньооблікова кількість
штатних працівників у 2013 році
становила 41 осіб, а кількість інвалідів
- штатних працівників, які повинні
працювати на робочих місцях, створених,
відповідно до вимог ст. 19 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" - 2
осіб, тоді як чисельність фактично
працюючих інвалідів - 0 особа.
Відповідач за не зайняті робочі місця
інвалідами повинен був сплатити
адміністративно господарські санкції
у розмірі 44263,42 грн. У зв'язку із чим
просив позов задовольнити.

В судовому засіданні 28.05.2014 року
представник позивача підтримав
позовні вимоги у повному обсязі та
просив позов задовольнити.

Відповідач, Селянське фермерське
господарство "Ревік", у судове
засідання 28.05.2014 року не прибув, про
дату час та розгляд справи був
повідомлений належним чином, поряд із
тим надав до суду заяву про розгляд
справ за відсутності представника
відповідача.

Враховуючи, що представник відповідача
був належним чином повідомленими про
дату, час та місце судового засідання,
враховуючи заяву про можливість
розгляду справи за його відсутності,
думку представника позивача, потреба
заслухати свідка чи експерта відсутня,
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні немає, а тому суд
вважає, що справу слід розглянути за
наявними в ній матеріалами в порядку
письмового провадження з огляду на
положення ч. 6 ст. 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, всі
наявні та допустимі докази суд дійшов
висновку про те, що позовна заява
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Статтею 19 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" №875-XII від 21.03.1991 року,
встановлено, що для підприємств,
установ, організацій, у тому числі
підприємств, організацій громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб,
які використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Згідно зі ст. 20 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

Частиною 3 ст.20 вищевказаного Закону
визначено, що сплату
адміністративно-господарських санкцій
і пені підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю,
проводять відповідно до закону за
рахунок прибутку, який залишається в їх
розпорядженні після сплати всіх
податків і зборів (обов'язкових
платежів).

Суд, враховуючи положення наведеної
норми зазначає, що сума, яку просить
стягнути позивач є штрафними
санкціями. По своїй правовій природі
штрафні санкції застосовуються за
порушення законодавства діями чи
бездіяльністю, тобто за неналежне
виконання обов'язку покладеного
законом.

Згідно ст. 18 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні", забезпечення прав інвалідів
на працевлаштування та оплачувану
роботу, в тому числі з умовою про
виконання роботи вдома, здійснюється
шляхом їх безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.

Так, відповідно до статті 18-1 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні"
інвалід, який не досяг пенсійного віку,
не працює, але бажає працювати, має
право бути зареєстрованим у державній
службі зайнятості як безробітний.
Рішення про визнання інваліда
безробітним і взяття його на облік для
працевлаштування приймається центром
зайнятості за місцем проживання
інваліда на підставі поданих ним
рекомендації МСЕК та інших
передбачених законодавством
документів.

Державна служба зайнятості здійснює
пошук підходящої роботи відповідно до
рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда
кваліфікації та знань, з урахуванням
його побажань.

Державна служба зайнятості може за
рахунок Фонду соціального захисту
інвалідів надавати дотацію
роботодавцям на створення спеціальних
робочих місць для інвалідів,
зареєстрованих у державній службі
зайнятості, а також проводити
професійну підготовку, підвищення
кваліфікації і перепідготовку цієї
категорії інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 Порядку
подання підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, звітів
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів та інформації, необхідної
для організації їх працевлаштування,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 31.01.2007 року №70,
інформацію про наявність вільних
робочих місць (вакантних посад) для
працевлаштування інвалідів
роботодавці подають центру зайнятості
за місцем їх реєстрації як платників
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття за формою, затвердженою
Мінпраці за погодженням з
Держкомстатом.

Наведене свідчить про те, що обов'язок
підприємства щодо створення робочих
місць для інвалідів не супроводжується
його обов'язком підбирати і
працевлаштовувати інвалідів на
створені робочі місця. Такий обов'язок
покладається на органи
працевлаштування, що перелічені в
частині першій ст. 18 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні".

Однак, на підприємство покладається
обов'язок створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів та
формувати про таку кількість створених
робочих місць органи працевлаштування
інвалідів.

Наказом державного комітету
статистики №420 від 19.12.05 року
затверджена форма статистичної
звітності №3-ПН "Звіт про наявність
вакансій", яка подається
підприємствами, установами та
організаціями щомісячно на адресу
державної служби зайнятості (в
редакції чинній до 31.05.2013 року).

Наказом Міністерства соціальної
політики України від 31.05.2013 року №316,
затверджено форму звітності №3-ПН
"Інформація про попит на робочу силу
(вакансії)" та порядку її подання
(чинний з 31.05.2013 року ).

Відповідно до звіту форми № 10-ПІ на
підприємстві у спірний період
працювало 41 штатних працівника та було
створено 2 робоче місце для інваліда.

Тобто, підприємство виконало норматив
робочих місць для інвалідів на
виконання вимог ст. 19 Закону, оскільки 4%
від кількості працівників (41) становить
2 особи.

Також, судом встановлено, що на адресу
Харківського міського центру
зайнятості відповідачем вчасно
направлялись звіти за формою 3-ПН про
наявність вакансій. Так, вказаними
звітами підприємство інформувало
орган державної служби зайнятості про
наявність вакантних робочих місць для
працевлаштування інвалідів.

Доказів, які б свідчили про те, що
підприємство відмовило у прийнятті на
роботу інвалідам, які були направлені
центром зайнятості, позивачем не були
представлені і у справі відсутні.

Викладене вище свідчить про виконання
відповідачем вимог щодо створення
робочих місць відповідно до нормативів
встановлених ст. 19 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів" та належне інформування
центру зайнятості про наявність
вільних робочих місць на його
підприємстві та потребу у направленні
йому центром зайнятості інвалідів для
працевлаштування.

Згідно ч.1 ст. 217 Господарського кодексу
України господарськими санкціями
визнаються заходи впливу на
правопорушника у сфері господарювання,
в результаті застосування яких для
нього настають несприятливі
економічні та/або правові наслідки.

Відповідно до ч.1 ст. 218 Господарського
кодексу України підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Судом встановлено, що відповідачем
були виконані вимоги Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" щодо вжиття
заходів для працевлаштування
інвалідів. Доказів, які б свідчили про
те, що підприємство відмовило у
прийнятті на роботу інвалідам, які
безпосередньо зверталися до
підприємства відповідача або які були
направлені переліченими у ст. 18 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні"
органами позивачем не були
представлені і у справі відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд не
вбачає підстав для задоволення
позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснюється у
відповідності до положень статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву Харківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Селянського фермерського
господарства "Ревік" про стягнення
санкцій та пені - залишити без
задоволення.

Постанова може бути оскаржена в
Харківський апеляційний
адміністративний суд через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня її
проголошення, копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено
02.06.2014р.

Суддя

С.О. Чудних