Справа № 2а-8352/10/0870
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/60739/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів: Лосєва А.М.,
Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Запоріжжі Державної податкової
служби

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 27.02.2012

та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 06.09.2012

у справі № 2а-8352/10/0870

за позовом Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Дніпроенерго»

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Запоріжжі Державної податкової служби

про визнання неправомірною та
скасування другої податкової вимоги,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 27.02.2012,
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 06.09.2012,
задоволено позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Дніпроенерго» (надалі - позивач, ПАТ
«ДТЕК Дніпроенерго») до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Запоріжжі
Державної податкової служби (надалі -
відповідач, СДПІ по роботі з великими
платниками податків у м. Запоріжжі ДПС)
про визнання неправомірною та
скасування другої податкової вимоги
від 11.10.2010 № 2/26.

Позиція судів першої та апеляційної
інстанцій полягає в тому, що СДПІ по
роботі з великими платниками податків
у м. Запоріжжі ДПС безпідставно
сформувала другу податкову вимогу на
суму 5 093 162,70 грн., оскільки сума
податкового зобов'язання, щодо
стягнення якої сформовано податкову
вимогу, була оскаржена у судовому
порядку та не була узгоджена.

Вважаючи, що рішення судів попередніх
інстанцій прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
відповідач звернувся до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, у якій просить
скасувати постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
27.02.2012 та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 06.09.2012 і відмовити в задоволенні
позову в повному обсязі.

Позивач надав письмові заперечення на
касаційну скаргу, в яких обґрунтовує
законність спірних судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що СДПІ по роботі з
великими платниками податків у м.
Запоріжжі ДПС звернулась до суду із
позовом до ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» про
стягнення пені у розмірі 5 093 162,70 грн.
Рішенням Господарського суду
Запорізької області від 30.11.2009, яке
набрало законної сили, у справі № 13/413/09
у задоволенні позову відмовлено.

Із зазначеного рішення суду
вбачається, що предметом спору у справі
є стягнення пені за несвоєчасно
сплачену заборгованість за
субкредитною угодою, укладеною з
Міністерством фінансів України в
рамках спільних із Світовим банком
проектів у розмірі 5 093 162,70 грн. Судом,
зокрема, встановлено, що нарахування
пені ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» за
несвоєчасну сплачену заборгованість у
розмірі 5 093 162,70 грн. є неправомірним,
оскільки таке нарахування суперечить
умовам Договору № 2014-3.

Не зважаючи на це, СДПІ по роботі з
великими платниками податків у м.
Запоріжжі ДПС на підставі подання
Державного казначейства у м. Запоріжжі
Головного управління Державного
казначейства України в Запорізькій
області від 09.08.2010 № 38 в порядку,
встановленому Законом України від
21.12.2000 № 2181-ІІІ «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (надалі - Закон України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»),
сформовано та направлено позивачу
першу податкову вимогу № 1/19 від 20.08.2010
на суму 5 093 162,70 грн.

11.10.2010 відповідачем було сформовано
другу податкову вимогу № 2/26 на ту ж
саму суму заборгованості.

Переглянувши судові рішення у межах
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
Вищий адміністративний суд України
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення касаційної
скарги, з огляду на наступне.

За приписами пп. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» в редакції, що була чинною на
момент формування податкових вимог, у
разі коли платник податків не сплачує
узгоджену суму податкового
зобов'язання в установлені строки,
податковий орган надсилає такому
платнику податків податкові вимоги.

Податковий борг (недоїмка) - це
податкове зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгоджене платником
податків або узгоджене в
адміністративному чи судовому порядку,
але не сплачене у встановлений строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
податкового зобов'язання.

Податкове зобов'язання платника
податків, нараховане контролюючим
органом відповідно до п. 4.2 та 4.3 ст. 4
цього Закону, вважається узгодженим у
день отримання платником податків
податкового повідомлення, за винятком
випадків, визначених підпунктом 5.2.2
цього пункту (пп. 5.2.1 вказаного Закону).

Пунктом 2.12 Порядку направлення
органами державної податкової служби
України податкових вимог платникам
податків, затвердженого наказом ДПА
України від 03.07.2001 № 266 (надалі -
Порядок), встановлено, що узгоджене
податкове зобов'язання:

а) податкове зобов'язання, самостійно
визначене платником податків у
податковій декларації, вважається
узгодженим з дня подання такої
податкової декларації;

б) податкове зобов'язання платника
податків, нараховане податковим
органом, вважається узгодженим у день
отримання платником податку
податкового повідомлення (за винятком
випадків, коли платник податків у
встановлені Законом терміни
розпочинає процедуру апеляційного
узгодження);

в) податкове зобов'язання платника
податків, нараховане податковим
органом (якщо такий платник податків у
встановлені Законом терміни
розпочинає процедуру апеляційного
узгодження), вважається узгодженим у
день закінчення процедури
адміністративного оскарження або у
день прийняття судом рішення по суті, а
в разі оскарження платником податків
рішення суду в апеляційному порядку (за
умови прийняття апеляційної скарги
апеляційним господарським судом до
провадження) у день прийняття
відповідної постанови апеляційним
господарським судом;

г) податкове зобов'язання платника
податків, нараховане податковим
органом, вважається узгодженим з дня
звернення платника податків до
податкового органу із заявою про
розстрочення (відстрочення) такого
податкового зобов'язання.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», у разі
коли сума податкового зобов'язання
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 4 цього Закону,
такий контролюючий орган надсилає
платнику податків податкове
повідомлення, в якому зазначаються
підстава для такого нарахування,
посилання на норму податкового закону,
відповідно до якої був зроблений
розрахунок або перерахунок податкових
зобов'язань, сума податку чи збору
(обов'язкового платежу), належного до
сплати, та штрафних санкцій за їх
наявності, граничні строки їх
погашення, а також попередження про
наслідки їх несплати в установлений
строк та граничні строки, передбачені
законом для оскарження нарахованого
податкового зобов'язання (штрафних
санкцій за їх наявності).

Відповідно до п. 4.3 Порядку направлення
органами державної податкової служби
України податкових вимог платникам
податків перша податкова вимога
формується структурним підрозділом
стягнення податкового боргу
податкового органу не пізніше п'ятого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати узгодженої
суми податкового зобов'язання
(отримання відповідного подання від
іншого контролюючого органу) за формою
згідно з додатком 1 (для платників
податків - юридичних осіб) або за формою
згідно з додатком 2 (для платників
податків - фізичних осіб).

За приписами пп. 6.2.3 п. 6.2 ст. 6 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» податкові вимоги
надсилаються:

а) перша податкова вимога - не раніше
першого робочого дня після закінчення
граничного строку сплати узгодженої
суми податкового зобов'язання. Перша
податкова вимога містить повідомлення
про факт узгодження податкового
зобов'язання та виникненню права
податкової застави на активи платника
податків, обов'язок погасити суму
податкового боргу та можливі наслідки
непогашення його у строк;

б) друга податкова вимога - не раніше
тридцятого календарного дня від дня
направлення (вручення) першої
податкової вимоги, у разі непогашення
платником податків суми податкового
боргу у встановлені строки. Друга
податкова вимога додатково до
відомостей, викладених у першій
податковій вимозі, може містити
повідомлення про дату та час
проведення опису активів платника
податків, що перебувають у податковій
заставі, а також про дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

Відповідно до п. 4.4 вказаного Порядку,
якщо платник податків не погасив у
повному обсязі суму податкового боргу
протягом 30 календарних днів від дня
направлення (вручення) йому першої
податкової вимоги, структурний
підрозділ стягнення податкового боргу
не пізніше п'ятого робочого дня,
починаючи з останнього із зазначених 30
календарних днів, формує другу
податкову вимогу за формою згідно з
додатком 3 (для платників податків -
юридичних осіб) або за формою згідно з
додатком 4 (для платників податків -
фізичних осіб). Якщо друга податкова
вимога формується на підставі подання
іншого контролюючого органу, - то не
пізніше п'ятого робочого дня від дня
отримання відповідної інформації про
непогашення суми податкового боргу.

Вирішуючи спірні правовідносини між
сторонами, суди першої та апеляційної
інстанцій вірно застосували норми
процесуального права, а саме: положення
ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного
судочинства України, відповідно до
якої обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Так, за результатом розгляду справи №
2а-6867/10/0870 першу податкову вимогу від
20.08.2010 № 1/19 визнано протиправною,
оскільки набуло законної сили судове
рішення, яким відмовлено СДПІ по роботі
з великими платниками податків у м.
Запоріжжі ДПС у задоволенні позову
щодо стягнення з ПАТ «ДТЕК
Дніпроенерго» заборгованості за
субкредитною угодою № 2014-3 від 26.11.1996 у
розмірі 5 093 162,70 грн.

Отже, сума податкової заборгованості у
розмірі 5 093 162,70 грн., визначена у першій
податковій вимозі від 20.08.2010 № 1/19 та у
другій податковій вимозі від 11.10.2010 №
2/26, не була узгоджена жодним чином, а
тому не набула статусу податкового
боргу.

Таким чином, враховуючи вимоги статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України суди
погоджується з висновком судів першої
та апеляційної інстанцій про
протиправність другої податкової
вимоги № 2/26 від 11.10.2010, з огляду на
відсутність підстав для нарахування
ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» пені у розмірі
5 093 162,70 грн., що було встановлено
судовим рішенням у іншій справі, та
підстав формування податкових вимог.

З огляду на викладене, доводи
касаційної скарги не дають підстав
вважати, що при прийнятті оскаржуваних
рішень судами першої та апеляційної
інстанцій було порушено норми
матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини 3 статті 220-1
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 210, 214, 215, 220, 220-1, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Запоріжжі Державної податкової
служби залишити без задоволення.

2. Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 27.02.2012 та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 06.09.2012 у справі № 2а-8352/10/0870 залишити
без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя(підпис)А.М. Лосєв
Судді:(підпис)Л.І. Бившева (підпис) Т.М.
Шипуліна