Справа № 2а-/0308/1194/12 2а/0308/352/12
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 р.
Справа № 100073/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання:
Губач Х.І.

з участю позивача:
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 02 квітня 2012 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради
про визнання незаконними та скасування
окремих положень Регламенту Луцької
міської ради,-

В С Т А Н О В И
Л А:

24.01.2012 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання незаконними
та скасувати положення, закріпленні 2-3
реченням ч.5 ст.17 Регламенту Луцької
міської ради ухваленого згідно рішення
Луцької міської ради від 17.12.2010 року
№2/2.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
оскаржуваними положеннями відповідач
закріпив принцип примусового
переведення депутата з однієї
постійної комісії в іншу без його
згоди, що у свою чергу не відповідає
вимогам котрі закріпленні в Закону
України «Про місцеве самоврядування»
та «Про статус депутатів місцевих рад».

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 02 квітня 2012
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що відповідно ч.1-3 ст.47 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» єдиним можливим способом
формування постійних комісій місцевої
ради - це обрання їх складу з числа
депутатів ради. Така законодавча
процедура повністю узгоджується з п.1
ч.2 ст.19 Закону України «Про статус
депутатів місцевих рад», у
відповідності із яким депутат має
право (а не обов'язок) обирати і бути
обраним до органів ради.

У ході апеляційного розгляду позивач
ОСОБА_1 надав пояснення та просить
задовольнити апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст.
196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог позивача, суд першої інстанції
виходив з того, що як вбачається
оскаржуваних положень Регламенту, за
Луцькою міською радою не встановлено
право на переведення депутата із
однієї постійної комісії в іншу без
згоди депутата, а лише зазначено, що
вирішення такого питання здійснються
за рішенням ради. Наявність чи
відсутність згоди депутата ради на
його переведення взагалі не
деталізується оскаржуваними позивачем
положеннями Регламенту.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1
являється депутатом Луцької міської
ради УІ скликання.

Рішенням Луцької міської ради №16/5 від
30.11.2011 року внесено зміни до рішення
Луцької міської ради від 17.12.2010 року №2/2
та викладено в новій редакції
Регламент Луцької міської ради VІ
скликання (далі - Регламент) (а.с.42).

Частиною 5 ст.56 Регламенту передбачено
можливість визнання недійсними
окремих положень регламенту в судовому
порядку.

Згідно положень 2-3 речення ч.5 ст.17
Регламенту депутати можуть бути
обрані, переведені (виведені із складу
однієї із постійних комісій Ради та
введені в склад іншої постійної
комісії Ради) за рішенням Ради. Питання
про переведення депутата в іншу
комісію можуть бути ініційовані
Міським головою, головою депутатської
фракції (групи) та самим депутатом
(а.с.58).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються питання утворення і
ліквідація постійних та інших комісій
ради, затвердження та зміна їх складу,
обрання голів комісій.

Частинами 1, 2 ст.47 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
передбачено, що постійні комісії ради є
органами ради, що обираються з числа її
депутатів, радою на строк її
повноважень у складі голови і членів
комісії. Всі інші питання структури
комісії вирішуються відповідною
комісією.

Статтями 18, 19 Закону України «Про
статус депутатів місцевих рад»
передбачено як право депутата обирати
і бути обраним до органів відповідної
ради, так і обов'язок депутата брати
участь у роботі ради, постійних комісій
та інших її органів, до складу яких він
входить.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст.42 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
міський голова скликає сесії ради,
вносить пропозиції та формує порядок
денний сесій ради і головує на
пленарних засіданнях ради.

Із змісту вищезазначених правових норм
в їх системному зв'язку випливає, що
право ініціювати питання щодо
визначення складу постійних комісій
ради наділений міський голова та самі
депутати ради, а склад такої комісії
визначається виключно радою на її
пленарному засіданні.

Колегія суддів погоджується з думкою
суду першої інстанції, що оскаржувані
позивачем положення ч.5 ст.17 Регламенту
в частині визначенні порядку
формування та зміни складу постійних
комісій ради відповідають вимогам
вищезазначених норм законів.

Оспорюючи зазначені положення ч.5 ст.17
Регламенту, позивач посилався на те, що
дані положення закріплюють принцип
примусового переведення депутата із
однієї постійної комісії в іншу без
його згоди, що не відповідає вимогам
зазначених законів.

Однак, як вбачається оскаржуваних
положень Регламенту, за Луцькою
міською радою не встановлено право на
переведення депутата із однієї
постійної комісії в іншу без згоди
депутата, а лише зазначено, що
вирішення такого питання здійснються
за рішенням ради. Наявність чи
відсутність згоди депутата ради на
його переведення взагалі не
деталізується оскаржуваними позивачем
положеннями Регламенту.

Суд першої інстанції правильно
зазначив, з чим погодилась колегія
суддів, що доводи позивача про
встановлення принципу примусового
переведення депутата із однієї
постійної комісії в іншу без його
згоди, є власним тлумаченням позивача
сутності положень, викладених ч.5 ст.17
Регламенту, та вимог вищезазначених
норм права.

Згідно статті 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, оскільки
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив фактичні
обставини справи та надав їм у
оскаржуваному судовому рішенні
належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 02 квітня 2012 року у справі
№2а/0308/352/2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І.Довга

І.І.Запотічний