Справа № 826/4393/14
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/4393/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

22 травня 2014 року 11:41 №826/4393/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Давиденко Л.В., за участю представників сторін, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом

підприємства з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фалбі»

до

державної податкової інспекції у Святошинському районі головного управління Міністерства доходів та зборів у місті Києві

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 22 травня 2014 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України. Під час проголошення вступної та резолютивної частин постанови сторонам роз’яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту постанови, визначеного статтею 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Державною податкової інспекції у Святошинському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві проведено перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності подання платіжних доручень до установ банку підприємством з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фалбі» за 2013 – 2014 роки.

За наслідками перевірки державною податкової інспекції у Святошинському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві складено акт від 17.03.2014 №834/26-57-15-01-20, яким зафіксовано порушення позивачем пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України та прийнято податкові повідомлення-рішення:

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно з пунктом 203.2 статті 203 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно із наведеними вище приписами Податкового кодексу України зазначені суми грошових зобов’язань із податку на додану вартість мали бути сплачені позивачем протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку.

Разом з тим, в порушення вимог пунктів 57.1 статті 57, 203.2 статті 203 Податкового кодексу України позивач несвоєчасно сплатив узгоджені податкові зобов’язання з податку на додану вартість, що ним і не заперечується.

Щодо доводів позивача про несвоєчасність сплати самостійно задекларованих податкових зобов’язань через проблеми з розрахунковим рахунком товариства, суд наголошує на тому, що відповідальність за порушення строків сплати податків чинним законодавством України не ставиться у залежність від причин таких порушень.

Доводи позивача про наявність у підприємства переплати, а також сплата відповідних грошових зобов’язань також не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

За посиланням позивача в позовній заяві переплата із відповідного податку виникла у позивача вже після проведення перевірки контролюючим органом і винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 17.03.2014, а саме – 19.03.2014.

Слід зазначити, що позивачем не надано суду доказів щодо наявності такої переплати (акт звірки із органом державної податкової служби).

Враховуючи, що на момент виникнення спірних правовідносин відповідної переплати із податку на додану вартість за підприємством не обліковувалось (що позивачем не заперечувалось), у відповідача не було підстав застосування приписів пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України щодо погашення податкової заборгованості за рахунок надміру сплачених сум такого платежу.

Платіжні доручення, які надані позивачем на підтвердження факту сплати самостійно задекларованих грошових зобов’язань із податку на додану вартість свідчать про порушення позивачем строків сплати відповідних грошових зобов’язань, та фактично підтверджують висновки акту перевірки від 17.03.2014 №834/26-57-15-01-20 щодо порушення позивачем пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України.

За таких обставин, підприємством з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фалбі» не було своєчасно сплачено самостійно нараховані податкові зобов’язання з податку на додану вартість, а тому державною податковою інспекцією у Святошинському районі головного управління Міністерства доходів та зборів у місті Києві правомірно застосовано до позивача штрафні санкції передбачені пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 14, 69, 70, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.

Повний текст постанови складено 27.05.2014