Справа № 805/3498/14
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2014 р.
Справа № 805/3498/14

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Зінченка О.В.,

суддів - Кошкош О.О., Галатіної О.О.,

при секретарі судового засідання Усові
Д.В.,

з участю представників:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - не з'явився,

третьої особи 1, Міністерства юстиції
України, - Попова О.О.,

третьої особи 2, Державної виконавчої
служби України, - Вабчук С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Державної
казначейської служби України, за
участю третіх осіб - Міністерства
юстиції України, Державної виконавчої
служби України про визнання
бездіяльності неправомірною,
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О
В И В:

У березні 2014 року ОСОБА_4 (далі - позивач,
ОСОБА_4) звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом до Державної
казначейської служби України (далі -
відповідач, ДКС України), третіх осіб -
Міністерства юстиції України (далі -
третя особа 1, МЮ України), Державної
виконавчої служби України (далі - третя
особа 2, ДВС України) про визнання
бездіяльності Державної казначейської
служби України в частині невиконання
своїх обов'язків із списання коштів з
відповідної бюджетної програми
Державного бюджету України на рахунок
позивача неправомірною, зобов'язання
Державну казначейську службу України
виконати рішення Європейського суду з
прав людини по справі «Case of Makara and others
v.Ukraine» за результатами розгляду заяви
№ 68597/11 шляхом списанням коштів з
відповідної бюджетної програми
Державного бюджету України на вказаний
позивачем банківський рахунок,
реквізити якого надано Державній
виконавчій службі у виконавчому
провадженні № 41658325.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначив, що 12 грудня 2013
року Європейським судом з прав людини у
справі «Case of Makara and others v.Ukraine» (Application no.
40934/06 and other applications)» за результатом
розгляду заяви № 68597/11 ухвалене рішення
(далі - рішення суду), яким
державу-відповідача зобов'язано: до
виконання постанови Краматорського
міського суду Донецької області від 26
жовтня 2009 року у адміністративній
справі № 2а-5120/2009 року про присудження
на користь позивача грошових коштів, а
також до виплати позивачу відповідної
грошової сатисфакції через тривале
невиконання вказаної вище постанови
Краматорського міського суду
Донецької області. При цьому, наведеним
рішенням Європейського суду з прав
людини від 12 грудня 2013 року встановлено
загальний строк його виконання
протягом трьох місяців.

З урахуванням викладеного, 23 січня 2014
року постановою державного виконавця
відкрите виконавче провадження (ВП №
41658325) з виконання вищезгаданого
рішення Європейського суду з прав
людини, безпосереднє виконання якого
покладене на Державну казначейську
службу України, і має здійснюватись
шляхом списання коштів з відповідної
бюджетної програми Державного бюджету
України на вказаний позивачем рахунок.
Проте, позивач зазначає, що до цього
часу належну грошову суму у вказаних
розмірах йому не сплачено, та ним
безпосередньо не отримано, принаймні,
як зазначає позивач, на поточний
банківський рахунок з обслуговування
соціальних виплат, реквізити якого ним
були надані до Державної виконавчої
служби, така грошова сума з 12 грудня 2013
року по теперішній час не
зараховувалась.

Також позивач додаткового зазначив, що
протягом тривалого часу відповідачем
ніяких заходів щодо усунення
негативних наслідків своєї
неправомірної бездіяльності
добровільно не вжито, внаслідок чого
позивач має суттєві перешкоди у
виконанні вищезазначеного рішення
суду, наслідком чого стало невиконання
цього рішення у встановлений
тримісячний термін. На підставі
вищевикладеного, керуючись статтями 6,
9, 11, 71, 86, 105 Кодексу адміністративного
судочинства України, статтею 55,
частиною 1 пункту 1 статті 92 Конституції
України, частиною 4 статті 8 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини», просив визнати
неправомірною бездіяльність Державної
казначейської служби України в частині
невиконання своїх обов'язків із
списання коштів з відповідної
бюджетної програми Державного бюджету
України на рахунок позивача;
зобов'язати Державну казначейську
службу України виконати рішення
Європейського суду з прав людини по
справі «Case of Makara and others v.Ukraine» за
результатами розгляду заяви № 68597/11
шляхом списання коштів з відповідної
бюджетної програми Державного бюджету
України на вказаний позивачем
банківський рахунок, реквізити якого
ним було надано Державній виконавчій
службі у виконавчому провадженні №
41658325 (арк. справи 2-3).

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 24 березня
2014 року відкрите провадження у даній
справі та призначено її до розгляду у
відкритому судовому засіданні на 11
годину 00 хвилин 09 квітня 2014 року (арк.
справи 1).

У судовому засіданні представник
позивача надав пояснення аналогічні
викладеним в позовній заяві та просив
суд задовольнити адміністративний
позов у повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не
з'явився, але був належним чином
повідомлений судом про дату, час і
місце розгляду даної адміністративної
справи (арк. справи 18), уповноваженого
представника не направив, заяв чи
клопотань про відкладення розгляду
справи або про розгляд справи за його
відсутності до суду не надав.

Враховуючи приписи частини 4 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд вважає за можливе
розглянути дану адміністративну
справу за відсутністю представника
відповідача, на підставі наявних у
справі доказів.

Представники третіх осіб, які не
заявляють самостійні вимоги на предмет
спору, заперечували проти задоволення
позовних вимог позивача.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Позивач - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса:
АДРЕСА_1. Відповідно до посвідчення,
виданого Краматорським управлінням
соціального захисту населення
Донецької області від 26 травня 2009 року
Серії НОМЕР_2, позивач є інвалідом 2
групи і має право на пільги,
встановлені законодавством України
для ветеранів війни - інвалідів війни
зі строком дійсності - довічно (арк.
справи 4).

Відповідач - Державна казначейська
служба України є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра фінансів України, входить до
системи органів виконавчої влади та
утворюється для реалізації державної
політики у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів.
Здійснює свою діяльність на підставі
Положення «Про державну казначейську
службу України», затвердженого указом
Президента України від 13 квітня 2011 року
№ 460/2011. Казначейство України у своїй
діяльності керується Конституцією та
законами України, актами Президента
України та Кабінету Міністрів України,
наказами Міністерства фінансів
України (далі - Мінфін України), іншими
актами законодавства України, а також
дорученнями Президента України і
Міністра.

Як вбачається з матеріалів
адміністративної справи, заявник,
поряд з іншими, звернувся до
Європейського суду з прав людини (далі -
Європейський суд) із заявою від 24
жовтня 2011 року № 68597/11 на тривале
невиконання Україною рішень
національних судів, ухвалених на його
(їхню) користь, та на відсутність
ефективних національних засобів
юридичного захисту щодо цих скарг (арк.
справи 10-11).

12 грудня 2013 року рішенням
Європейського суду з прав людини, у
справі «Макара та інші проти України»
(«Case of Makara and others v.Ukraine», Application no. 40934/06 and
249 other applications) Європейський суд,
враховуючи усталену практику розгляду
справ щодо невиконання національних
рішень, встановив порушення Україною
пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та
статті 1 Першого протоколу до
Конвенції. Ретельно дослідивши решту
скарг заявників у світлі всіх наявних
матеріалів та настільки, наскільки
вони охоплюються його компетенцією,
дійшов висновку про відсутність
будь-яких ознак порушень прав і свобод,
передбачених Конвенцією чи
протоколами до неї. З урахуванням чого,
Європейський суд одноголосно вирішив
наступне:

1.об'єднати заяви, наведені у додатку 1;

2.оголосив прийнятими скарги заявників,
наведених у додатку 1, за пунктом 1
статті 6, статтею 13 Конвенції та за
статтею 1 першого протоколу до
Конвенції щодо тривалого невиконання
рішень, ухвалених на їхню користь, та
щодо відсутності ефективних
національних засобів юридичного
захисту щодо цих скарг, а решту скарг у
заявах оголошує неприйнятими;

3.Постановив, що було порушення пункту 1
статті 6 Конвенції та статті 1 Першого
протоколу до Конвенції;

4.Постановив, що було порушення статті 13
Конвенції;

5.Постановив, що (а) протягом трьох
місяців держава-відповідач має
виконати рішення національних судів,
ухвалених на користь заявників, які
залишаються невиконаними, та сплатити 2
000 (дві тисячі) Євро кожному заявнику
або його/її спадкоємцю за заявами,
наведеними у Додатку 1, в якості
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, а також компенсації
судових витрат, які мають бути сплачені
разом з будь-якими податками, що можуть
нараховуватись, та конвертовані в
національну валюту за курсом на день
здійснення платежу; (b) зі спливом
зазначеного тримісячного строку і до
остаточного розрахунку на ці суми
нараховується простий відсоток (simple
interest) розмірі граничної позичкової
ставки Європейського центрального
банку, яка діятиме в період несплати, до
якої має бути додано три відсоткові
пункти (арк. справи 6-10, 12).

Законом України «Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського суду з прав людини»
регулюються відносини, що виникають у
зв'язку з обов'язком держави виконати
рішення Європейського суду з прав
людини у справах проти України; з
необхідністю усунення причин
порушення Україною Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод і протоколів до неї; з
впровадженням в українське
судочинство та адміністративну
практику європейських стандартів прав
людини; зі створенням передумов для
зменшення числа заяв до Європейського
суду з прав людини проти України.

Відповідно до статті 2 наведеного
Закону рішення Європейського суду з
прав людини є обов'язковим для
виконання Україною відповідно до
статті 46 Конвенції. Порядок виконання
Рішення визначається цим Законом,
Законом України «Про виконавче
провадження», іншими
нормативно-правовими актами з
урахуванням особливостей, що
передбачені цим Законом.

Статтями 3, 5 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» визначено, що виконання
рішення здійснюється за рахунок
Державного бюджету України. Протягом
десяти днів від дня одержання
повідомлення про набуття рішенням
статусу остаточного, орган
представництва надсилає стислий
виклад Рішення стягувачеві,
Уповноваженому Верховної Ради України
з прав людини, всім державним органам,
посадовим особам та іншим суб'єктам,
безпосередньо причетним до справи, за
якою постановлено Рішення.

Порядок звернення до виконання рішення
Європейського суду з прав людини в
частині виплати відшкодування
визначений статтею 7 згаданого Закону.

Так, протягом десяти днів від дня
отримання повідомлення Суду про
набуття Рішенням статусу остаточного
Орган представництва: а) надсилає
Стягувачеві повідомлення з
роз'ясненням його права подати до
державної виконавчої служби заяву про
виплату відшкодування, в якій мають
бути зазначені реквізити банківського
рахунка для перерахування коштів; б)
надсилає до державної виконавчої
служби оригінальний текст і переклад
резолютивної частини остаточного
рішення Суду у справі проти України,
яким визнано порушення Конвенції,
оригінальний текст і переклад
резолютивної частини остаточного
рішення Суду щодо справедливої
сатисфакції у справі проти України,
оригінальний текст і переклад рішення
Суду щодо дружнього врегулювання у
справі проти України, оригінальний
текст і переклад рішення Суду про
схвалення умов односторонньої
декларації у справі проти України.
Автентичність перекладу засвідчується
Органом представництва.

Державна виконавча служба упродовж
десяти днів з дня надходження
документів, зазначених у пункті "б" цієї
частини, відкриває виконавче
провадження.

Неподання Стягувачем заяви про виплату
відшкодування не є перешкодою для
виконання Рішення (частина 2 статті 7
Закону).

При цьому, відповідно до абзацу 9
частини першої статті 1 зазначеного
Закону органом представництва є орган,
відповідальний за забезпечення
представництва України в
Європейському суді з прав людини та
координацію виконання його рішень.
Таким органом, відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України «Про заходи
щодо реалізації Закону України від 31
травня 2005 року N 784 «Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини», є
Міністерство юстиції України через
Урядового уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини.

Згідно статті 8 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» виплата Стягувачеві
відшкодування має бути здійснена у
тримісячний строк з моменту набуття
Рішенням статусу остаточного або у
строк, передбачений у Рішенні. У разі
порушення строку, зазначеного в
частині першій цієї статті, на суму
відшкодування нараховується пеня
відповідно до Рішення.

Протягом одного місяця від дня
відкриття виконавчого провадження за
Рішенням Орган представництва
надсилає до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів,
постанову про відкриття виконавчого
провадження та документи, передбачені
у пункті "б" частини першої статті 7
цього Закону (частина третя статті 8
Закону).

Центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, протягом 10 днів від
дня надходження зазначених у частині
третій цієї статті документів здійснює
списання на вказаний Стягувачем
банківський рахунок, а в разі його
відсутності - на депозитний рахунок
державної виконавчої служби коштів з
відповідної бюджетної програми
Державного бюджету України. Порядок
збереження коштів на депозитному
рахунку державної виконавчої служби
визначається Законом України "Про
виконавче провадження" (частина
четверта статті 8 Закону).

Підтвердження списання відшкодування,
отримане від центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, та
підтвердження виконання всіх вимог,
зазначених у резолютивній частині
остаточного рішення Суду у справі
проти України, яким визнано порушення
Конвенції, резолютивній частині
остаточного рішення Суду щодо
справедливої сатисфакції у справі
проти України, у рішенні Суду щодо
дружнього врегулювання у справі проти
України, у рішенні Суду про схвалення
умов односторонньої декларації у
справі проти України, є для державної
виконавчої служби підставою для
закінчення виконавчого провадження
(частина п'ята статті 8 Закону).

Водночас, Порядком використання
коштів, передбачених у державному
бюджеті для здійснення платежів,
пов'язаних з виконанням рішень
закордонних юрисдикційних органів,
прийнятих за наслідками розгляду справ
проти України, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 07
березня 2007 року за № 408, визначений
механізм використання коштів,
передбачених Мін'юсту (далі - головний
розпорядник) у державному бюджеті за
програмою "Платежі на виконання рішень
закордонних юрисдикційних органів,
прийнятих за наслідками розгляду справ
проти України" (далі - бюджетні кошти).

Згідно наведеного Порядку
відповідальним виконавцем зазначеної
програми є Мін'юст. Бюджетні кошти
спрямовуються на: виплату грошових сум
за рішеннями закордонних
юрисдикційних органів - міжнародного
судового, в тому числі Європейського
суду з прав людини, міжнародного
арбітражного органу, згода на
здійснення юрисдикції яким щодо
України надана відповідно до
укладеного належним чином
міжнародного договору України або в
інший спосіб згідно із законами
України, а також судового, арбітражного
органу іноземної держави, - прийнятими
проти держави Україна.

За змістом приписів пунктів 3-5
вказаного Порядку, підставою для
здійснення платежів, пов'язаних з
виконанням рішень закордонних
юрисдикційних органів, є, серед іншого,
рішення закордонного юрисдикційного
органу. Суми платежів та вид валюти
визначаються відповідно до рішення
закордонного юрисдикційного органу.
Для здійснення платежів, зазначених у
підпунктах 1, 2 і 4 пункту 2 головний
розпорядник подає до Казначейства,
уповноваженого банку платіжний
документ, який повинен містити такі
відомості: найменування справи, за якою
закордонним юрисдикційним органом
прийнято рішення проти України;
найменування стягувача (стягувачів);
банківський реквізит стягувача
(стягувачів) (за наявності). До
платіжного документа для здійснення
платежів, зазначених у підпунктах 1 і 2
пункту 2, додаються: постанова про
відкриття виконавчого провадження;
рішення закордонного юрисдикційного
органу в офіційному перекладі;
повідомлення стягувача (стягувачів)
про банківський реквізит, на який
необхідно зарахувати стягнуті кошти
(за наявності); постанова державного
виконавця - у разі стягнення
виконавчого збору; вимога державного
виконавця - у разі стягнення пені,
неустойки та штрафу або у разі
додаткової сплати інших коштів,
передбачених рішенням юрисдикційного
органу.

Як встановлено судом, 23 січня 2014 року
постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Єжовим Максимом
Валерійовичем на підставі рішення
Європейського суду з прав людини №40934/06
від 12 грудня 2013 року відкрито виконавче
провадження № 41658325, згідно якого: (а)
протягом трьох місяців
держава-відповідач має виконати
рішення національних судів, ухвалених
на користь заявників, які залишаються
невиконаними, та сплатити 2 000 (дві
тисячі) євро кожному заявнику або
його/її спадкоємцю за заявами,
наведеними у Додатку 1, в якості
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, а також компенсації
судових витрат, які мають бути сплачені
разом з будь-якими податками, що можуть
нараховуватись, та конвертовані в
національну валюту за курсом на день
здійснення платежу; (b) зі спливом
зазначеного тримісячного строку і до
остаточного розрахунку на ці суми
нараховується простий відсоток (simple
interest) розмірі граничної позичкової
ставки Європейського центрального
банку, яка діятиме в період несплати, до
якої має бути додано три відсоткові
пункти. Стягувачем є ОСОБА_4, боржник -
Держава (арк. справи 14).

Разом із цим, вимогою державного
виконавця №1208-5/11 від 04 березня 2014 року
зобов'язано Департамент
планово-фінансової діяльності,
бухгалтерського обліку та звітності
Міністерства юстиції України в строк
до 12 березня 2014 року відповідно до
Порядку використання коштів,
передбачених у державному бюджеті для
здійснення платежів, пов'язаних з
виконанням рішень закордонних
юрисдикційних органів, прийнятих за
наслідками розгляду справ проти
України, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 07
березня 2007 року за № 408, провести дії
спрямовані на виконання рішення №40934/06,
виданого 12 грудня 2013 року Європейським
судом з прав людини у справі «Макара та
інші проти України».

Як пояснив у судовому засіданні
представник третьої особи -
Міністерства юстиції України,
Департаментом планово-фінансової
діяльності, бухгалтерського обліку та
звітності Міністерства юстиції
України у визначений державним
виконавцем строк, документи,
передбачені у пункті "б" частини першої
статті 7 Закону України «Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини» та
вищенаведеним Порядком, підготовлені
та направлені відповідачеві для
виконання Рішення.

Зі змісту адміністративного позову
вбачається, що рішення Європейського
суду з прав людини від 12 грудня 2013 року
у справі «Макара та інші проти України»
(«Case of Makara and others v.Ukraine») відповідачем у
добровільному порядку не виконано,
зокрема, як вказав позивач та
підтвердив його представник у судовому
засіданні, на банківський рахунок,
реквізити якого надані позивачем
Державній виконавчій службі у
виконавчому провадженні № 41658325, кошти
присуджені означеним Рішенням станом
на час розгляду даної адміністративної
справи не зараховувались.

Стаття 71 КАС України передбачає, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд зазначає, що відповідачем не надано
доказів виконання рішення
Європейського суду з прав людини по
справі «Case of Makara and others v.Ukraine», шляхом
списанням коштів з відповідної
бюджетної програми Державного бюджету
України на вказаний позивачем
банківський рахунок, хоча три місяці,
які надавались для його виконання
сплили, а тому суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 до
Державної казначейської служби
України є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5
Закону України «Про судовий збір» від
сплати судового збору звільняються
інваліди I та II груп, законні
представники дітей-інвалідів і
недієздатних інвалідів I та II груп. Як
вбачається з довідки до акту огляду
МСЕК серії 10 ААБ № 275958 від 20 січня 2012
року позивач є інвалідом 1 групи за
загальним захворюванням, а тому
судовий збір не сплачував, а інші
документально підтверджені судові
витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 41-42, 47-51, 56-59,
69-71, 79, 86-87, 94, 99, 104-107, 122-143, 151-154, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с
т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_4 до
Державної казначейської служби
України, третіх осіб - Міністерства
юстиції України, Державної виконавчої
служби України про визнання
бездіяльності неправомірною,
зобов'язання вчинити певні дії, -
задовольнити повністю.

Визнати неправомірною бездіяльність
Державної казначейської служби
України в частині невиконання своїх
обов'язків із списання коштів з
відповідної бюджетної програми
Державного бюджету України.

Зобов'язати Державну казначейську
службу України виконати рішення
Європейського суду з прав людини по
справі «Case of Makara and others v.Ukraine» за
результатами розгляду заяви № 68597/11
шляхом списання коштів з відповідної
бюджетної програми Державного бюджету
України на банківський рахунок ОСОБА_4,
реквізити якого було надано Державній
виконавчій службі у виконавчому
провадженні № 41658325.

Вступну та резолютивну частини
постанови виготовлено у нарадчій
кімнаті і проголошено у судовому
засіданні 09 квітня 2014 року.

Постанова у повному обсязі складена 14
квітня 2014 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Головуючий суддя
Зінченко О.В.

Судді
Кошкош О.О.

Галатіна О.О.