Справа № 806/2027/14
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
Житомир справа № 806/2027/14

час прийняття: 10 год. 10 хв.
категорія 5.2.2

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лавренчук О.В.,

за участі секретаря Бортнік О. Г.,

за участі представника позивача
Таргонського І. М.,

за участі представника відповідача
Ковальчука П. П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Житомирський маслозавод"
до Житомирської митниці Міндоходів про
визнання протиправними та скасування
рішень,

встановив:

Публічне акціонерне товариство
"Житомирський маслозавод" звернулось
до суду з позовом, в якому просить
визнати протиправними та скасувати
рішення Житомирської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості № 101060000/2014/300125/2 від 21
лютого 2014 року, №101060000/2014/300138/2 від 26
лютого 2014 року, №
101060000/2014/300152/2, №101060000/2014/300154/2 від 5
березня 2014 року, №
101060000/2014/300161/2 від 07 березня 2014 року, №
10106000/2014/300164/2 від 11 березня 2014
року.

В обґрунтуванні заявлених позовних
вимог зазначено, що між позивачем та
Приватним підприємством «В і Є
Транслогістик» укладено договір №
14/18/01-11 від 18 січня 2011 року (а.с. 32-35) про
надання послуг по декларуванню та
митному оформленню товарів, подано
відповідачу до митного оформлення
митні декларації: №101060000/2014/002127, МД
№101060000/2014/002319, МД №101060000/2014/002686, МД
№101060000/2014/002682, МД №101060000/2014/002962, МД
№101060000/2014/002837. Згідно вказаних МД
позивачем ввезено на територію України
заморожені продукти харчування.
Одночасно з зазначеними деклараціями
подано необхідні документи на
підтвердження митної вартості товару.
При коригуванні митної вартості
товарів Житомирська митниця
використала резервний метод.
Застосування резервного методу при
коригуванні митної вартості товарів,
згідно вказаних вантажно-митних
декларацій, призвело у подальшому до
надмірного перерахування
підприємством до бюджету податку на
додану вартість та мита, що на думку
позивача, є протиправним, оскільки
підприємством на вимогу митного органу
у визначені законодавством строки
надано всі підтверджуючі документи, а
тому висновки відповідача щодо не
надання належних документів на
підтвердження заявленої митної
вартості товарів не ґрунтуються на
фактичних обставинах справи.

Представник позивача у судовому
засідання позов підтримав та просив
його задовольнити.

Представник відповідача заперечував
проти заявлених позовних вимог та
просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що між Публічним
акціонерним товариством "Житомирський
маслозавод" (Покупець) та Спілкою з
обмеженою відповідальністю «OERLEMANS FOODS
SIEMIATYCZE SP. Z.o.o», Польща (Продавець),
укладено зовнішньоекономічний
контракт на поставку товару від 20.12.2012
р. № 2012-12 (а. с.21-27).

Відповідно до п. 1.1. даного контракту
продавець зобов'язався за плату
окремими партіями поставити і передати
у власність Покупця, а Покупець
зобов'язується прийняти від Продавця і
оплатити заморожені продукти
харчування (овочі, овочеві суміші,
гриби, фрукти, ягоди, напівфабрикати).

Згідно п. 1.2. контракту асортимент та
ціна одиниці Товару узгоджуються
сторонами і вказуються в Генеральній
специфікації, яка є невід'ємною
частиною даного контракту.

Умови поставки товару FCA - склад
Продавця, що знаходиться у м. Сємятиче,
Польща, згідно ІНКОТЕРМС 2010, відповідно
до п. 3.1 Контракту.

Відповідно до п. 5.2. контракту, оплата
вартості кожної чергової партії товару
проводиться Покупцем протягом 45
(сорока п'яти) календарних днів, з дати
завантаження, на підставі
фактури-специфікації Продавця.

Встановлено, що між Публічним
акціонерним товариством "Житомирський
маслозавод" (Замовник) та Приватним
підприємством «В і Є Транслогістик»
(Виконавець) укладено договір про
надання послуг по декларуванню та
митному оформленню товарів №14/18/01-11
від 18.01.2011 року (а.с.32-35).

На підставі вказаного договору
Приватним підприємством «В і Є
Транслогістик» заявлено до митного
оформлення поставлений позивачу від
«OERLEMANS FOODS SIEMIATYCZE SP. Z.o.o» товар, а саме:
заморожені продукти харчування, згідно
наступних митних декларацій:
№101060000/2014/002127 (а.с. 45-47), МД №101060000/2014/002319
(а.с. 62-65), МД №101060000/2014/002686 (а.с. 80-83), МД
№101060000/2014/002682 (а.с. 97-99), МД №101060000/2014/002962
(а.с. 125-129), МД №101060000/2014/002837 (а.с. 112-114).

Визначення митної вартості товарів,
які імпортуються в Україну,
здійснюється за методами, визначеними
ст. 57 Митного кодексу України, а саме: 1)
основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); 2) другорядні: а) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; б) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; в) на
основі віднімання вартості; г) на
основі додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Встановлено, що митна вартість товарів
згідно зазначених ВМД, визначена
позивачем за ціною господарської
операції, вчиненої у відповідності до
вимог зовнішньоекономічного контракту
від 20.12.2012 р. № 2012-12, тобто за основним
методом.

На підтвердження обґрунтованості
заявленої у зазначених деклараціях
митної вартості товарів позивачем
подано митному органу наступні
документи:

- Зовнішньоекономічний контракт № 2012-12
від 20.12.2012 р. ( а.с.21-225);

- Договір про перевезення № 4 від 01.10.
2013р. ( а.с. 36-38).

- Міжнародні автомобільні накладні (CMR);

- Рахунки-фактури про надання
транспортно-експедиційних послуг від
виконавця договору про
транспортно-експедиційні послуги;

- Рахунки-фактури (інвойси);

- Пакувальні листи;

- Інформацію про позитивні результати
здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару (наявність на товаросупровідних
документах відбитку штампу) № 2730 від
23.12.2013 р.;

- Інформацію про позитивні результати
здійснення фітосанітарного контролю
товару (наявність на товаросупровідних
документах відбитку штампу) № 2730 від
23.12.2013 р.;

- Інформацію про позитивні результати
здійснення радіологічного контролю
товару (для товарів і транспортних
засобів, що не підлягають екологічному
контролю) № 2730 від 23.12.2013 р.;

- Сертифікати про походження товару
загальної форми № PL/MF/AК 0683700 від 20.02.2014
р., № PL/MF/AК 0683660 від 25.02.2014 р., № PL/MF/AК 0683664
від 03.03.2014 р. ,№ PL/MF/AК 0683655 від 03.03.2014 р., №
PL/MF/AК 0683667 від 05.03.2014 р., № PL/MF/AК 0683669 від
07.03.2014 р.;

- Довідки про не страхування вантажу;

- Сертифікати продукту;

- Копії митних декларацій країни
відправлення.

- прайс-лист від 01.02.2014 року;

- виписку з бухгалтерської
документації;

-висновки про вартісні характеристики
товарів;

- генеральну специфікацію до товару.

Встановлено, що посадовими особами
Житомирської митниці під час
здійснення митного контролю товарів
згідно зазначених митних декларацій у
позивача витребувані додаткові
документи на підтвердження заявленої
митної вартості товарів, а саме:

- каталоги, прейскуранти виробника
товару.

Однак, в рішеннях про корегування
митної вартості товарів, як недолік
зазначено, що митна вартість товарів не
може бути визначена за ціною договору
(контракту), оскільки документи, подані
до митного оформлення, містять
розбіжності, а саме:
фактури-специфікації та договір № 2012-12
від 20.12.2012 року підписані різними
особами.

Судом встановлено, що декларантом на
вимогу контролюючого органу в межах
терміну гарантійних зобов'язань було
надано копію прайс-листа «OERLEMANS FOODS
SIEMIATYCZE SP. Z.o.o» від 01.02.2014 року, оскільки
каталоги виробника відсутні. Щодо
висновків інспектора стосовно того, що
фактури-специфікації та додаткова
угода підписані різними особами,
декларант у своїх заявах про надання
необхідних відомостей та документів
для підтвердження заявленої митної
вартості, пояснив, що фактура
специфікація підписана уповноваженим
представником постачальника Ewa Drywuisrf та
скріплена печаткою підприємства
постачальника, а контракт № 2012-12 від
20.12.2012 року та додаткова угода № 2 від
29.10.2013 року (а.с. 27) підписані директором
підприємства постачальника Bogdan Krynsky,
однак, як зазначає представник
позивача, це не може вплинути на
визначення числового значення митної
вартості.

Частиною третьою статті 54 Митного
кодексу України встановлено, що за
результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів орган доходів і
зборів визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Встановлено, що Житомирською митницею
Міндоходів, прийняті рішень про
коригування митної вартості товарів,
№101060000/2014/300125/2 від 21.02.2014 року (а.с.52-54),
№101060000/2014/300138/2 (а.с.71-72), від 26.02.2014 року;
№101060000/2014/300152/2 від 05.03.2014року (а.с.88-89),
№101060000/2014/300154/2 від 05.03.2014 року (а.с103-104),
№101060000/2014/300161/2 від 07.03.2014 року (а.с.118),
№ 101060000/2013/300164/2 (а.с.135-136) від 11.03.2014
року згідно яких митну вартість
визначено за резервним методом.

Згідно зазначених рішень
контролюючого органу, митна вартість
не може бути визначена за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операцій),
оскільки документи, зазначені у ч.3 ст.53
МКУ містять розбіжності, а також в
зв'язку з неподанням декларантом на
письмову вимогу митного органу
додаткових документів, що
підтверджують заявлену митну вартість
товару.

Коригування митної вартості стало
підставою для видання карток відмови у
прийнятті митних декларацій, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення: №101060000/2013/00143
(а.с.55), №10106000/2013/00150 (а.с.73), №101060000/2014/00175
(а.с.90), №101060000/2014/00176 (а.с.105), №101060000/2014/00184
(а.с.119), №101060000/2014/00187 (а.с.137).

Відповідно до ч.7 ст. 55 Митного кодексу
України, у випадку незгоди декларанта
або уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів орган доходів і зборів за
зверненням декларанта або
уповноваженої ним особи випускає
товари, що декларуються, у вільний обіг
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю цих товарів,
визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною органом доходів і
зборів, шляхом надання гарантій
відповідно до розділу X цього Кодексу.
Строк дії таких гарантій не може
перевищувати 90 календарних днів з дня
випуску товар

Встановлено, що позивач із визначеною
відповідачем митною вартістю товару не
погодився та скористався наданим
частиною сьомою статті 55 Митного
кодексу України правом на випуск
товарів, що декларуються, у вільний
обіг на умовах фінансової гарантії.

Згідно ч.8 ст. 55 Митного кодексу
України, протягом 80 днів з дня випуску
товарів декларант або уповноважена ним
особа може надати органу доходів і
зборів додаткові документи для
підтвердження заявленої ним митної
вартості товарів, що декларуються.

З матеріалів справи вбачається та
представником позивача підтверджено,
що в межах терміну гарантійних
зобов'язань позивач звернувся до
Житомирської митниці із заявами: від
27.03.2014 року №863 (а.с. 60-61), №864 (а.с. 78-79), №865
(а.с. 95-96), №866 (а.с. 110-111), № 867 (а.с. 123-124),
№868 (а.с. 143-144) про подання додаткових
документів та відомостей для
підтвердження заявленої митної
вартості та скасування спірних рішень
про коригування митної вартості
товару.

Як вбачається з матеріалів справи, в
якості додаткових документів, які
підтверджують заявлену декларантом
митну вартість товару, митному органу
надано: копію прайс-листа «OERLEMANS FOODS
SIEMIATYCZE SP. Z.o.o» від 01.02.2014 року та надано
пояснення щодо неспівпадіння підписів
на фактурах-спеціфікаціях та на
контракті № 2012-12 від 20.12.2012 року.

За результатами розгляду поданих
позивачем додаткових документів та
пояснень Житомирською митницею листом
від 01.04.2014 року за № 9/2/9/1804 (а.с. 42-44)
відмовлено у визнанні заявленої
позивачем митної вартості товарів за
ціною господарської операції.

В листі Житомирської митниці вказано,
що надані, у якості додаткових
документів - виписка з бухгалтерської
документації, копія листа ДП
«УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА» № 588 від
11.02.2014 р., копії прайс-листа «OERLEMANS FOODS
SIEMIATYCZE SP. Z.o.o» від 15.11.2013 р. Житомирською
митницею зроблені висновки, що
документи, подані в якості додаткових,
взяті до уваги, але не можуть бути
підставою для підтвердження заявленої
декларантом митної вартості товарів
(а.с. 43).

Суд не погоджується з зазначеними
висновками контролюючого органу, з
огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Порядок визначення митної вартості
товарів, методи визначення митної
вартості товарів, що переміщуються
через митний кордон України
передбачено Митним кодексом України та
іншими актами законодавства,
прийнятими у відповідності до вимог
цього Кодексу.

Статтею 48 Митного кодексу України,
зокрема зазначено, що митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Частиною першою статті 51 Митного
кодексу України встановлено, що митна
вартість товарів, що переміщуються
через митний кордон України,
визначається декларантом відповідно
до норм цього Кодексу.

При цьому, згідно з приписами пункту 2
частини другої статті 52 Митного
кодексу України, декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товару, зобов'язані
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню.

Частиною четвертою статті 52 Митного
кодексу України передбачено, що у
випадках, визначених цим Кодексом, для
заявлення митної вартості товарів, що
переміщуються через митний кордон
України відповідно до митного режиму
імпорту, митному органу, який проводить
митне оформлення цих товарів, разом з
митною декларацією та іншими
необхідними для митного оформлення
зазначених товарів документами в
установленому порядку подається
декларація митної вартості.

Статтею 53 Митного кодексу України
встановлено, що у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, зокрема, є:
декларація митної вартості та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Відповідно до частини п'ятої статті 53
Митного кодексу України, забороняється
вимагати від декларанта або
уповноваженої ним особи будь-які інші
документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Дана норма кореспондується з
положеннями статті 318 МК України, якою
встановлено, що митний контроль
передбачає виконання митними органами
мінімуму митних формальностей,
необхідних для забезпечення
додержання законодавства України з
питань державної митної справи.

З аналізу наведених вище правових норм
вбачається, що Митним кодексом
передбачено вичерпний перелік підстав,
коли митний орган має право
витребовувати від декларанта
додаткові документи, а також вичерпний
перелік документів, що подається
декларантом митному органу для
підтвердження заявленої митної
вартості товарів та обраного методу її
визначення.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу
України передбачено, що разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8)висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Судом встановлено, що позивачем в межах
строку дії гарантійних зобов'язань
були надані відповідачу додаткові
документи та відомості, які
підтверджують правильність числового
визначення митної вартості товару
декларантом за першим методом (за ціною
угоди).

Відповідно до статті 55 Митного кодексу
України, прийняте органом доходів і
зборів письмове рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які
заявлену декларантом митну вартість не
може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у
тому числі щодо числових значень
складових митної вартості, митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, інших умов, що
могли вплинути на ціну товарів), яка
призвела до виникнення сумнівів у
правильності визначення митної
вартості та до прийняття рішення про
коригування митної вартості, заявленої
декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання
додаткових документів, передбачених
частиною третьою статті 53 цього
Кодексу, за умови надання яких митна
вартість може бути визнана органом
доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення
митної вартості товарів, скоригованої
органом доходів і зборів, та фактів, які
вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої
ним особи на випуск у вільний обіг
товарів, що декларуються:

- у разі згоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування митної вартості товарів -
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю, визначеною органом
доходів і зборів;

- у разі незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів - за умови сплати митних
платежів згідно із заявленою митною
вартістю товарів та надання гарантій
відповідно до розділу X цього Кодексу в
розмірі, визначеному органом доходів і
зборів відповідно до частини сьомої
цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої
ним особи оскаржити рішення про
коригування заявленої митної вартості
до органу вищого рівня відповідно до
глави 4 цього Кодексу або до суду.

прийняте митним органом письмове
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, поряд з іншим,
має містити: наявну в митного органу
інформацію (у тому числі щодо числових
значень складових митної вартості,
митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів, інших
умов, що могли вплинути на ціну
товарів), яка призвела до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості та до прийняття
рішення про коригування митної
вартості, заявленої декларантом, та
обґрунтування числового значення
митної вартості товарів, скоригованої
органом доходів і зборів, та фактів, які
вплинули на таке коригування.

Визнаючи джерелом інформації
попередні митні декларації, посадові
особи митниці порушили зазначені вище
вимоги законодавства та наказу
Міністерства фінансів України №598 від
24.05.2012, яким затверджені Правила
заповнення рішення про коригування
митної вартості товарів. А саме, в
рішеннях не зазначено який саме товар
було використано у якості джерела
інформації, які числові значення
митної вартості таких товарів,
відсутнє обґрунтування числового
значення митної вартості товарів,
відсутнє її коригування, не зазначені
факти, які вплинули або повинні були
вплинути на таке коригування, щодо
обсягів, умови поставки, фактурної
вартості, країни походження, методи
визначення митної вартості тощо.

Щодо неприйняття додаткових
документів, наданих позивачем митному
органу, то суд зазначає наступне.

Що стосується прайс-листів для
підтвердження заявленої митної
вартості товару, то суд звертає увагу
на те, що прайс-листи продукції
складаються виробником товару у
процесі здійснення його господарської
діяльності та не є технічними
товаросупровідними документами,
оскільки в процесі господарської
діяльності можуть змінювати зазначену
в них ціну товару. Обов'язкової вимоги
щодо отримання від суб'єкта
зовнішньоекономічної діяльності -
виробника товару, вказаної вище
документації чинним законодавством, що
регулює порядок виконання
зовнішньоекономічних операцій, не
передбачено.

Таким чином, відомості, наведені в
прайс-листах фірми виробника товару, не
мають імперативного характеру, а отже
можуть прийматися митним органом лише
як джерело додаткової інформації. Крім
того, суд зазначає, що позивачем на
вимогу митного органу в якості
додаткових документів надавались
прайс-листи «OERLEMANS FOODS SIEMIATYCZE SP. Z.o.o» від
01.02.2014 року (а.с. 31).

Щодо посилання митного органу у
оскаржуваних рішеннях на інформацію
цінової бази ЄАІС ДМСУ щодо товарів,
митне оформлення яких вже здійснено,
стосовно того, що вартість схожих
товарів є вищою в порівнянні з митною
вартістю оцінюваних товарів, то суд
зазначає наступне.

Зі змісту оскаржуваних рішень не
вбачається який саме товар покладався
за основу порівняння, чи має він
ідентичну марку, артикул, країну
походження, умови поставки, або істотно
відрізняється за своїми
характеристиками та якістю та
використовується в іншій ціновій
категорії. А відтак, посилання на
порівняльні митні декларації є
безпідставним та не ґрунтується на
нормах чинного законодавства України.

Відповідно до правової позиції ВСУ,
викладеної у постанові від 09.10.2012 року
по справі № 21-306а12 (номер в Єдиному
Державному реєстрі судових рішень
26811743) за умови не наведення митним
органом доказів того, що документи,
подані декларантом для митного
оформлення товару, є недостатніми чи
такими, що у своїй сукупності
викликають сумнів у достовірності
наданої інформації; а також
витребування цим органом всього
переліку документів, передбачених
пунктом 11 Порядку № 1766, без зазначення
обставин, касаційний суд дійшов
правильного висновку про
протиправність рішення цього органу
щодо застосування шостого (резервного)
методу визначення митної вартості
товару без послідовного застосування
попередніх п'яти, як це встановлено
частиною п'ятою статті 266 МК, та без
обґрунтування неможливості їх
застосування.

Судом встановлено, що як на момент
здійснення митного оформлення, так і
протягом дії гарантійних зобов'язань
позивачем до митного органу були
надані всі необхідні документи для
підтвердження визначення митної
вартості за першим методом (за ціною
контракту).

Враховуючи фактичні обставини справи,
позивачем надано вичерпний перелік
документів, які містять всі необхідні
відомості, що підтверджують числові
значення митної вартості товарів
ввезених позивачем, суд приходить до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог в частині скасування спірних
рішень про коригування митної вартості
товарів.

З огляду на викладене, рішення
Житомирської митниці Міністерства
доходів і зборів України про
коригування митної вартості товарів №
101060000/2014/300125/2 від 21 лютого 2014
року, №101060000/2014/300138/2 від 26 лютого 2014
року, №
101060000/2014/300152/2, №101060000/2014/300154/2 від 5
березня 2014 року, №
101060000/2014/300161/2 від 07 березня 2014 року, №
10106000/2014/300164/2 від 11 березня 2014 року
є неправомірними та підлягають
скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.158-162, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
рішення Житомирської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості № 101060000/2014/300125/2 від 21 лютого 2014
року, № 101060000/2014/300138/2 від 26
лютого 2014 року, № 101060000/2014/300152/2,
№ 101060000/2014/300154/2 від 5 березня 2014 року,
№ 101060000/2014/300161/2 від 07 березня 2014
року, № 10106000/2014/300164/2 від 11 березня 2014
року.

Відшкодувати з Державного бюджету
України на користь публічного
акціонерного товариства "Житомирський
маслозавод" 1096,20 грн. сплаченого
судового збору.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.В.
Лавренчук