Справа № 2а-22952/08/1270
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Колтун В.А.
Суддя-доповідач - Яковенко М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року справа
№2а-22952/08/1270

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Яковенка М.М., Гайдара А.В.,
Ханової Р.Ф., розглянувши у письмовому
провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Свердловського міського
суду Луганської області від 18 квітня 2014
року у справі № 2а-22952/08/1270 за позовом
ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду
України в м. Свердловську Луганської
області про визнання дій незаконними
та зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,-

В С Т А Н О В И
В:

09 жовтня 2008 року Позивач звернувся до
суду з позовом до УПФ України в місті
Свердловську Луганської області, в
якому посилається на те, що він є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії,
інвалідом 2 групи за захворюванням,
пов'язаним із роботами по ліквідації
наслідків аварії. Позивачеві була
призначена пенсія у зв'язку із
встановленням інвалідності.

На своє звернення у листопаді 2006 року
до УПФ України в місті Свердловську
Луганської області з проханням
перерахувати пенсію за інвалідністю,
виходячи з 8 мінімальних пенсій за
віком, додаткової пенсії, виходячи із 75%
мінімальної пенсії за віком, позивач
отримав лист про відмову у перерахунку
пенсії. У зв'язку із зазначеним позивач
просить визнати незаконними дії
посадових осіб УПФУ в місті
Свердловську Луганської області щодо
нарахування та виплати пенсії,
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату пенсії з 01.11.2006
року, відповідно до ст. 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком, та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком.

Постановою Свердловського міського
суду Луганської області від 18 квітня 2014
року у справі № 2а-22952/08/1270 у задоволенні
позову відмовлено (а.с.89).

Не погодившись з таким рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу в якій
зазначив, що постанова суду прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, без належного
врахування всіх обставин справи, у
зв'язку з чим просить скасувати рішення
суду першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позов у
повному обсязі (а.с.91).

Розгляд справи здійснювався в порядку
письмового провадження, з урахуванням
приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне апеляційну скаргу
задовольнити частково з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої та
апеляційної інстанції, що позивач
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на
обліку у відповідача, є отримувачем
пенсії як особа, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
згідно Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи", його визнано інвалідом 2
групи (категорія 1).

Розділ 8 Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (надалі Закон №796)
передбачає правила призначення та
виплати пенсій і компенсацій особам,
віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4. Стаття 49
цього розділу визначає пенсії особам,
віднесеним до вказаних категорій у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Стаття 50 Закону №796 передбачає, що
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
відповідних розмірах, зокрема
інвалідам другої групи - 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком. Виплата
зазначеної пенсії відповідно до статті
53 даного Закону здійснюється повністю
незалежно від заробітку, пенсії чи
іншого доходу.

Нормами статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визначені
підстави та умови призначення
державних пенсій особам, віднесеним до
категорії 1 та у зв'язку з втратою
годувальника. Зазначені норми
розповсюджуються на позивача як
віднесеного до категорії 1.

Згідно частини третьої ст. 54 Закону №796
обчислення і призначення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
із заробітку за межами зони відчуження
провадиться на загальних підставах
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Частина четверта статті 54 цього Закону
передбачає, що в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчим по 2
групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком.

Визначення прожиткового мінімуму,
закладення правової основи для його
встановлення, затвердження та
врахування при реалізації державою
конституційної гарантії громадян на
достатній життєвий рівень, дає Закон
України «Про прожитковий мінімум» від
15 липня 1999 року № 966-14, а також Законом
України „Про державні соціальні
стандарти та державні соціальні
гарантії" від 5 жовтня 2000 року № 2017-111,
згідно статті 1 якого прожитковий
мінімум використовується для
визначення, у тому числі мінімального
розміру пенсії за віком, який
відповідно до статті 28 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Частиною 3 статті 4 даного Закону (в
редакції Закону № 2505-4 від 25 березня 2005
і діє з 31 березня 2005 року) передбачено,
що прожитковий мінімум на одну особу, а
також окремо для тих, хто відноситься
до основних соціальних і демографічних
груп населення, щороку затверджується
Верховною Радою України в законі про
Державний бюджет України на
відповідний рік. Прожитковий мінімум
публікується в офіційних виданнях
загальнодержавної сфери
розповсюдження.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
від 28 грудня 2007 року № 107-VI (надалі -
Закон № 107) внесені зміни, в тому числі
до Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (пункт 28 розділу ІІ).

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнані
неконституційними, серед іншого, і
положення пункту 28 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», якими з 1
січня 2008 року були внесені зміни до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», зокрема, і до статей 50, 54.
Отже, з моменту втрати чинності
відновилася дії ст.50 та 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія судів дійшла до висновку, що
виходячи з загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, позивачу повинна
сплачуватися державна та додаткова
пенсія у розмірі визначеному в статтях
50 та 54 Закону №796 з вирахуванням
мінімального розміру пенсії за віком,
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, встановленого
законами про Державний бюджет України
на відповідний рік.

В той же час колегія суддів зазначає, що
під час апеляційного провадження
з'ясовано, що Законом України від 14
червня 2011 року № 3491-6 «Про внесення змін
до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» доповнені
прикінцеві положення пункту 4 певним
змістом, яким серед іншого установлено,
що у 2011 році норми і положення статей
39,50,51,52,54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.
Зазначені норми набрали чинності з дня,
наступного за днем його опублікування,
а саме з 19 червня 2011 року, оскільки
опублікуванні в газеті «Голос України»
за 18 червня 2011 року №110 (5110). На
виконання пункту 7 Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» від
14 червня 2011 року № 3491-6 Кабінет
Міністрів України прийняв постанову
від 6 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка відповідно до
пункту 5 Указу Президента України «Про
порядок офіційного оприлюднення
нормативно-правових актів та набрання
ними чинності» від 10 червня 1997 року №
503/97 набрала чинності з 23 липня 2011 року.

У зв'язку з прийняттям зазначеного
нормативно-правового акту, колегія
суддів звертає увагу на терміни
застосування положень ст.ст. 50, 54
Закону № 796 до 23 липня 2011 року у порядку
та розмірах встановлених наведеним
законом, а з 23 липня 2011 року у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Враховуючи викладене, колегія суддів
зазначає, що ОСОБА_2 має право на
перерахування пенсії як інвалід ЧАЕС 2
групи в розмірі 8 мінімальних пенсій за
віком та додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю в розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком, 09 жовтня
2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня
2008 року по 22 липня 2011 року.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
позивач пропустив строк звернення до
суду, передбачений статтею 99 КАС
України, згідно якої (в редакції 22.04.2008
року) для звернення до
адміністративного суду для захисту
прав, свобод та інтересів особи
встановлено річний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно ч.1 ст. 100 КАС України (в
редакції 22.04.2008 року), пропущений строк
звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідач наполягав на застосуванні
строків позовної давності, підстав для
поновлення строків звернення до суду
не має.

З огляду на вищевказане колегія суддів
зазначає, що слід відмови позивачу в
задоволенні позовних вимог в частині з
01.11.2006 року до 08.10.2007 року.

З огляду на вищенаведене, суд
припустився порушень норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення спору по суті
заявлених вимог. В даному випадку
вимоги позивача підлягають частковому
задоволенню.

Керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 197,
198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Постанову Свердловського міського
суду Луганської області від 18 квітня 2014
року у справі № 2а-22952/08/1270 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Визнати протиправною відмову
Управління пенсійного фонду України в
м. Свердловську Луганської області в
перерахунку основної та додаткової
пенсії по інвалідності ОСОБА_2
відповідно до ст. ст. 50, 54 п. 4 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждати
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в м. Свердловську
Луганської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії у
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком з 09 жовтня
2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня
2008 року по 22 липня 2011 року, включно з
урахуванням виплачених сум.

В задоволенні позову в частині з 01
листопада 2006 року по 08 жовтня 2007 року
відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками розгляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів після набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
М.М. Яковенко

Судді
Р.Ф. Ханова

А.В.Гайдар