Справа № 820/3070/14
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 р.Справа № 820/3070/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Бегунца А.О. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання
Лаптій О.Ю.

представника позивача - Черткової М.А.

представника відповідача - Степаненко
О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м. Харкова
на ухвалу Харківського окружного
адміністративного суду від 08.04.2014р. по
справі № 820/3070/14

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Харкова

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Харкові

про визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач Управління Пенсійного фонду в
Ленінському районі м. Харкова,
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Харкові, в
якому просить:

- визнати дії Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Харкові щодо
внесення змін до обліку осіб, яким
виплачена пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за травень 2008 року -
грудень 2012 року збільшивши загальну
суму витрат на 1365013,59 грн. незаконними;

- зобов'язати відповідача
відкоригувати облік осіб, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за травень 2008 - грудень 2012
року збільшивши загальну суму витрат
на 1365013,59 грн.;

- зобов'язати відповідача підписати
акти щомісячної звірки витрат за
особовими справами потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за травень 2008 - грудень 2012
року з урахуванням щомісячної
державної адресної допомоги;

- зобов'язати відповідача визнати суму
витрат ПФУ на доставку та виплату
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання громадян,
які отримали трудове каліцтво або
професійне захворювання на території
СРСР такими, що підлягають
відшкодуванню ПФУ в розмірі 188784,95 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує,
що з травня 2008 року по грудень 2012 року
між Управлінням Пенсійного фонду та
відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Харкові були
підписані з таблицею розбіжностей Акти
щомісячної звірки витрат за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії і
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Але відповідач
відмовився відшкодовувати позивачу
витрати на виплату державної адресної
допомоги та витрати по її доставці з
травня 2008 року по грудень 2012 року на
загальну суму 1365013,59 грн., а також
витрати на виплату пенсій по
інвалідності, внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання громадян,
які отримали трудове каліцтво або
професійне захворювання на території
СРСР в розмірі 188 784,95 грн., чим на думку
позивача, порушив вимоги Постанови КМУ
№ 265 від 26.03.2008 року «Деякі питання
пенсійного забезпечення громадян» та
п.5 Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України та Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року N 5-4/4
(далі - Порядок N 5-4/4).

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 08.04.2014 року
провадження по справі було закрито.

Позивач не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати ухвалу
Харківського окружного
адміністративного суду від 08.04.2014 року,
яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказує, що постановляючи
оскаржувану ухвалу, суд першої
інстанції дійшов до помилкового
висновку щодо наявності встановлених
законом підстав для закриття
провадження по справі. Зазначив, що
підставою для постановлення
оскаржуваної ухвали слугували
висновки суду першої інстанції щодо
наявності рішення суду з того самого
спору і між тими самими сторонами, а
саме, постанови Харківського окружного
адміністративного суду від 04.07.2013 року
по справі № 820/4392/13-а, якою було
відмовлено в задоволенні позову
Управлінню Пенсійного фонду в
Ленінському районі м. Харкова до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Харкові про
стягнення сум витрат щомісячної
державної адресної допомоги, що
виплачувалися інвалідам, інвалідність
яких настала внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання на загальну
суму 1597665,65 грн. Разом з тим, оскільки
предмет позову по даній справі та по
справі № 820/4392/13-а є різними, то правові
підстави для закриття провадження
відсутні.

Відповідач правом надання письмових
заперечень на апеляційну скаргу не
скористався.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги апеляційної
скарги, просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні, наполягаючи на законності
та обґрунтованості ухвали суду першої
інстанції, просив залишити апеляційну
скаргу позивача без задоволення, а
оскаржувану ухвалу без змін.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача та представника
відповідача, перевіривши рішення суду
та доводи апеляційної скарги,
дослідивши письмові докази, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Закриваючи провадження по справі, суд
виходив з того, що є така, що набрала
законної сили, постанова суду з того
самого спору і між тими самими
сторонами.

Колегія суддів погоджується з даними
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою звернення до суду з даним
позовом є відмова відповідача
відшкодовувати позивачу витрати на
виплату державної адресної допомоги та
витрати по її доставці за період з
травня 2008 року по грудень 2012 року на
загальну суму 1365013,59 грн. та витрати на
виплату пенсій по інвалідності,
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання громадянам, які отримали
трудове каліцтво або професійне
захворювання на території СРСР в
розмірі 188 784,95 грн., чим на думку
позивача вбачається порушення вимог
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 265 від 26.03.2008 року «Деякі підстави
пенсійного забезпечення громадян» та
п.5 Порядку № 5-4/4 від 04.03.2003 року.

Порядком № 5-4/4 від 04.03.2003 року визначено
механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України. Згідно з порядком Управління
Пенсійного фонду в районах і містах
області та Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування у цих районах і містах
проводять звірку про визначення сум
витрат і подають акт звірки Головному
обласному управлінню пенсійного фонду
та Обласному управлінню виконавчої
дирекції Фонда соціального
страхування. Головне управління
обласного Пенсійного фонду та обласне
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування у
встановлений Положенням термін
узгоджують суми, що підлягають
відшкодуванню і подають свою довідку,
відповідно, до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування. Фонд
соціального страхування на
централізованому рівні до 25 числа
місяця наступним за звітним,
перераховує відповідні кошти
пенсійного фонду. Спільні рішення щодо
відшкодування коштів на виплату
адресної допомоги допомоги Пенсійним
Фондом України та Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві не приймалися, відповідні
зміни до Порядку №5-4/4 не вносилися.

Тобто, сторони позбавлені права на
проведення розрахунків на своєму
рівні. Обраний позивачем по даній
справі спосіб захисту порушеного права
не відповідає змісту прав Управління
ПФУ щодо відшкодування понесених ним
витрати.

Колегія суддів зауважує, що згідно
позиції Верховного суду України, що
була викладена за наслідками перегляду
справ вказаної категорії (постанови
від 20.03.2007 року 321-1087во06, від 6.06.2011 року №
21-116а11, від 20.06.2011 року №21-76а11, 05.12.2011 року
№21-204а11, від 19.03.2012 року № 21-364а11, від
26.03.2012 року №21-61а12), полягає зокрема у
тому, що Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному Фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затверджений постановою
правління Пенсійного Фонду України та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
4.03.2003 року № 5-4/4, на який посилається
управляння ПФУ, обґрунтовуючи позовні
вимоги, не регулює спірні відносини,
які виникли у цьому випадку, оскільки
встановлене цим Порядком правило щодо
підписання актів звірки розрахунків
підлягає застосуванню лише за
відсутності спору. У разі наявності
спору та незгоди на підписання актів
розрахунків з боку Фонду вимоги про
стягнення таких сум мають вирішуватися
у судах адміністративної юрисдикції
шляхом пред'явлення органами ПФУ
позову про стягнення цих сум, а не
шляхом пред'явлення вимог про
підписання актів звірки.

Відповідно до ч.1.ст.244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом(судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковими для всіх суб'єктів
владних повноважень, які застосовують
у своїй діяльності нормативно-правовий
акт, що містить зазначені норми права,
та для всіх судів України. Суди
зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, що викладені в
позовній заяві вимоги позивача по
даній справі фактично стосуються
відшкодування відповідачем сум витрат
на виплату державної адресної допомоги
та витрат по її доставці за період з
травня 2008 року по грудень 2012 року на
загальну суму 1365013,59 грн. та витрати на
виплату пенсій по інвалідності,
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання громадянам, які отримали
трудове каліцтво або професійне
захворювання на території СРСР в
розмірі 188 784,95 грн.

В свою чергу згідно з постановою
Харківського окружного
адміністративного суду від 04.07.2013 року
по справі № 820/4392/13-а відмовлено в
задоволенні позовних вимог Управління
Пенсійного фонду в Ленінському районі
м. Харкова до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Харкові про
стягнення сум витрат щомісячної
державної адресної допомоги, що
виплачувалися інвалідам, інвалідність
яких настала внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання на загальну
суму 1597665,65 грн.

Як вбачається із змісту вказаного
рішення заявлена позивачем до
стягнення сума виникла внаслідок
відмови відповідача прийняти до заліку
суму виплаченої державної адресної
допомоги за періоди: 2007-й, 2008-й, 2009-й,
2010-й, 2011-й, 2012-й роки та січень, лютий,
березень, квітень 2013 року. Судом першої
інстанції встановлено та не
заперечувалось відповідачем, що сума
відшкодування по справі № 820/4392/13-а
співпадає за періодами та сумою, яка
заявлена по даній справі.

Тобто, з матеріалів справи вбачається,
що позивачем були заявлені вимоги, щодо
вирішення питання про відшкодування
суми витрат, стягнення якої вже було
предметом спору по іншій справі.

Таким чином колегія суддів дійшла
висновку, що станом на час розгляду
справи наявне рішення суду з того
самого спору і між тими самими
сторонами.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 157 КАС України, суд
своєю ухвалою закриває провадження у
справі, якщо є такі, що набрали законної
сили, постанова чи ухвала суду з того
самого спору і між тими самими
сторонами.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо наявності станом на час
розгляду справи рішення суду з того
самого спору і між тими самими
сторонами, та як наслідок
правомірності закриття провадження по
адміністративній справі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивачем,
в порушення вищезазначених вимог, не
було надано належних та допустимих
доказів, в підтвердження факту, що
предмети розгляду по даній справі та по
справі № 820/4392/13-а є різними.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала
Харківського окружного
адміністративного суду від 08.04.2014 року
по справі №820/3070/14 відповідає вимогам
ст. 159 КАС України, а тому відсутні
підстави для її скасування та
задоволення апеляційних вимог
апелянта, позивача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 199, 200, 205, 206,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Харкова залишити без
задоволення.

Ухвалу Харківського окружного
адміністративного суду від 08.04.2014р. по
справі №820/3070/14 за позовом Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Харкова до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Харкові про
визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик
А.П.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Калиновський В.А. Повний текст ухвали
виготовлений 30.05.2014 р.