Справа № 2-1468/10
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/58012/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Заїки М.М.,

суддів
Стародуба О.П.,

Штульман І.В.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в місті
Антрациті та Антрацитівському районі
Луганської області на рішення
Антрацитівського міськрайонного суду
Луганської області від 28 травня 2010 року
та ухвалу Апеляційного суду Луганської
області від 12 квітня 2012 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в місті
Антрацит Луганської області про
визнання незаконними дій та
зобов'язання призначити пенсію на
пільгових умовах,

встановила:

У квітні 2010 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в місті
Антрацит Луганської області про
визнання незаконними дій та
зобов'язання призначити пенсію на
пільгових умовах.

Рішенням Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 28.05.2010, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Луганської
області від 12.04.2012 позов задоволено.
Визнано незаконним рішення управління
Пенсійного фонду України в м.Антрацит
№ 289 від 05.10.2009 про відмову ОСОБА_2 в
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах незалежно від віку.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м.Антрацит призначити
на виплатити ОСОБА_2 пенсію за віком на
пільгових умовах незалежно від віку з
дати звернення.

У касаційній скарзі управління
Пенсійного фонду України в місті
Антрациті та Антрацитівському районі
Луганської області просить рішення
Антрацитівського міськрайонного суду
Луганської області від 28.05.2010 та ухвалу
Апеляційного суду Луганської області
від 12.04.2012 скасувати, та прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

Перевіривши доводи касаційної
скарги, рішення судів першої та
апеляційної інстанції щодо
правильності застосування ними норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанції встановлено, що позивач з
01.10.1984 працював на гірничих роботах з
повним робочим днем, пов'язаних з
видобутком вугілля.

Однак, коли позивач звернувся до
органів Пенсійного фонду йому було
відмовлено в призначенні пенсії на
пільгових умовах в зв'язку з тим, що
позивачем не відпрацьовано
необхідного пільгового стажу на
підземних роботах за Списком 1.

Відповідно до статті 14 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
працівники, безпосередньо зайняті
повний робочий день на підземних і
відкритих гірничих роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) по видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт і рудників та в
металургії, - за списком робіт і
професій, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, мають право на
пенсію незалежно від віку, якщо вони
були зайняті на цих роботах не менше 25
років, а працівники провідних професій
на цих роботах: робітники очисного
вибою, прохідники, вибійники на
відбійних молотках, машиністи гірничих
виймальних машин, сталевари, горнові,
агломератники, вальцювальники
гарячого прокату, оброблювачі
поверхневих дефектів металу (вогневим
засобом вручну) на гарячих дільницях,
машиністи кранів металургійного
виробництва (відділень нагрівальних
колодязів та стриперних відділень), - за
умови, якщо вони були зайняті на цих
роботах не менше 20 років. Такий же
порядок пенсійного забезпечення
поширюється і на працівників,
безпосередньо зайнятих повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничо-рятувальних
частин) на шахтах по видобутку вугілля,
сланцю, руди та інших корисних копалин,
що реструктуризуються або знаходяться
в стадії ліквідації, але не більше 2
років.

Відповідно до статті 62 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач працював
прохідником з повним робочим днем під
землею в період з 13.01.2003 по 05.11.2007 про, що
є відповідний запис у трудовій книжці.

Таким чином, суди першої і апеляційної
інстанції дійшли вірного висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з урахуванням позивачем періоду роботи
прохідником у ЗАТ «Інтербудтоннель»,
оскільки дане робоче місце атестоване
як місце з потенційними джерелами
шкідливих і небезпечних виробничих
факторів, що можуть несприятливо
впливати на стан здоров'я працюючих, а
також на їхніх нащадків як тепер, так і
в майбутньому.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає. Із урахуванням наведених
обставин рішення Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 28 травня 2010 та ухвалу
Апеляційного суду Луганської області
від 12 квітня 2012 необхідно залишити без
змін, оскільки вони є законними і
обґрунтованими та постановлені з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст.220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в місті
Антрациті та Антрацитівському районі
Луганської області залишити без
задоволення, а рішення
Антрацитівського міськрайонного суду
Луганської області від 28 травня 2010 та
ухвалу Апеляційного суду Луганської
області від 12 квітня 2012 у справі за
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в місті
Антрацит Луганської області про
визнання незаконними дій та
зобов'язання призначити пенсію на
пільгових умовах - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.М. Заїка

Судді
О.П. Стародуб

І.В.
Штульман