Справа № 813/8369/13а
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року
Справа №
876/657/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі :

головуючого судді
Святецького В.В.

суддів
Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання
Прокопенко О.В.,

представника позивача
Равлюка Т.І.,

представника відповідача
Ткачука Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
державної податкової інспекції у
Пустомитівському районі Головного
управління Міндоходів у Львівській
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 17
грудня 2013 року у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю ,,Корпорація КРТ" до
державної податкової інспекції у
Пустомитівському районі Головного
управління Міндоходів у Львівській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

08 листопада 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю (ТзОВ)
,,Корпорація КРТ" звернулось до суду з
адміністративним позовом, в якому
просило визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення державної
податкової інспекції (ДПІ) у
Пустомитівському районі Головного
управління Міндоходів у Львівській
області від 30 жовтня 2013 року № .

Постановою від 17 грудня 2013 року
Львівський окружний адміністративний
суд позов задовольнив в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, ДПІ у
Пустомитівському районі подала
апеляційну скаргу, оскільки вважає, що
постанова прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
при неповному з'ясуванні обставин, які
мають значення для справи, що призвело
до неправильного вирішення спору.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд
першої інстанції не звернув належної
уваги на ті обставини, що господарські
операції підприємства позивача з ПП
,,Львівтехмонтаж" носять характер
безтоварних операцій, оскільки вони
вчинені лише з метою отримання
податкової вигоди при фактичній
відсутності господарських
взаємовідносин між сторонами, тобто
відсутній сам факт виконання робіт. На
думку податкового органу ПП
,,Львівтехмонтаж" не могло придбати у
своїх контрагентів ТзОВ ,,Нові
технології ТПВ", ТзОВ ,,Фінанс Пан Трейд"
товар (отримати послуги) для подальшого
використання у своїй господарській
діяльності, оскільки останні не мають
ліцензії на провадження господарської
діяльності з проектування, монтажу,
технічного обслуговування засобів
протипожежного захисту та систем
опалення, оцінки протипожежного стану
об'єктів.

Таким чином, відповідач вважає
безпідставним формування позивачем
податкового кредиту по господарських
операціях з ПП ,,Львівтехмонтаж", а тому
нарахування позивачу податкових
зобов'язань з ПДВ та застосування
штрафних санкцій є правомірним.

З огляду на викладене, податковий орган
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі.

Представник податкового органу в
судовому засіданні апеляційного суду
підтримав вимоги апеляційної скарги та
просить їх задовольнити в повному
обсязі.

Представник позивача заперечив вимоги
апеляційної скарги та просить залишити
скаргу без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи та
доводи скарги, апеляційний суд вважає,
що скарга не належить до задоволення з
таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що за
наслідками позапланової виїзної
документальної перевірки ТзОВ
,,Корпорація КРТ" з питань
правомірності формування податкового
кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ
по взаєморозрахунках з ПП
,,Львівтехмонтаж" за період з 01.01.2012 року
по 30.06.13 року, оформленої актом №
166/2211/37786903 від 16 вересня 2013 року, ДПІ у
Пустомитівському районі 30 жовтня 2013
року прийняла податкове
повідомлення-рішення за № , яким
визначила позивачу суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 137799,00 грн., з яких
91866,00 грн. основного платежу та 45933,00 грн.
штрафних (фінансових) санкцій.

Висновки податкового органу базуються
на тому, що підприємство позивача
порушило вимоги пунктів 192.1, 192.3 статті
192, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198
Податкового кодексу України, що
призвело до завищення податкового
кредиту за серпень 2012 року на суму 91866,00
грн. та відповідно заниження
податкового зобов'язання з ПДВ на
вказану суму.

В основу таких висновків покладені
доводи про неможливість здійснення
операцій з виконання монтажних робіт
та налагоджування автоматичних систем
протипожежного захисту, оскільки факт
придбання товарів (послуг) ПП
,,Львівтехмонтаж" в інших контрагентів -
ТзОВ ,,Нові технології ТПВ" та ТзОВ
,,Фінанс Пан Трейд" не підтверджується
первинними документами, вказані
підприємства наділені ознаками
фіктивності.

Задовольняючи позовні вимоги та
скасовуючи оскаржене податкове
повідомлення-рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що операції з
придбання підприємством позивача у
зазначеного контрагента робіт
(товарів) мали реальний характер, а тому
позивач правомірно сформував
податковий кредит.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку апеляційного суду відповідають
фактичним обставинам справи, нормам
матеріального і процесуального права
та є вірними.

Так, ч. 2 ст.19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу (ПК) України
визначено, що податковим кредитом є
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Статтею 198 ПК України встановлено, що
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної діяльності
(пункт 198.1).

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною
(пункт 198.2).

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду (пункт 198.3).

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу) (пункт 198.6).

Відповідно п. 201.10 ст.201 ПК України,
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, право на нарахування
податкового кредиту обумовлюється
наявністю факту придбання платником
податку товарів, робіт, послуг,
основних фондів, нематеріальних
активів, в ціні яких платником
податку-покупцем сплачений
(нарахований) податок на додану
вартість, та їх використання у власній
господарській діяльності.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону
України ,,Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

На підставі викладеного апеляційний
суд дійшов висновку, що будь-які
документи мають силу первинних
документів лише в разі фактичного
здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

Наведені обставини свідчать про те, що
для підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

З матеріалів справи, апеляційний суд
вбачає, що 07 травня 2012 року та 19 липня 2012
року ТзОВ ,,Корпорація КРТ" (Замовник) та
ПП ,,Львівтехмонтаж" (Підрядник) уклали
договори № 034/12 та № 042/12, за умовами
яких підрядник зобов'язався своїми та
залученими силами виконати монтаж та
налагоджування автоматичних систем
протипожежного захисту в приміщеннях
торгово-офісного центру за адресою м.
Львів, пл. Соборна, 14/15 та
багатоквартирного житлового будинку з
вбудовано-прибудованими об'єктами
торгівлі за адресою м. Львів, вул.
Люблінська, 160.

Право ПП ,,Львівтехмонтаж" на
проектування, монтаж, технічне
обслуговування засобів протипожежного
захисту та систем опалення, оцінки
стану об'єктів підтверджується
ліцензією Державного департаменту
пожежної безпеки МНС України.

Відповідно до висновку Управління
державного нагляду з питань пожежної
безпеки Головного управління
Держтехногенбезпеки у Львівській
області проектна документації на
вогнезахисну обробку металевих,
дерев'яних конструкцій для захисту
приміщення торгово-офісного центру за
адресою м. Львів, пл. Соборна, 14/15
відповідає вимогам нормативних
документів.

Виконання робіт та їх прийняття на
об'єкті торгово-офісного центру за
адресою м. Львів, пл. Соборна, 14/15
оформлено актом за травень 2012 р.
виконаних робіт, вартість яких
становить 176197,19 грн. та актом за
вересень 2012 р. на суму 850349,04 грн.; на
об'єкті в багатоквартирному будинку в
м. Львів, вул. Люблінська, 160 - оформлено
актом за липень 2012 року на суму 114462,73
грн..

Розрахунок проведено в безготівковій
формі повністю, що підтверджується
платіжними дорученнями та не
заперечується відповідачем.

Головне Управління МНС у Львівській
області провело перевірку виконаних
робіт з вогнезахисного обробляння на
об'єкті за адресою м. Львів, пл. Соборна,
14/15 та прийняло їх виконання, що
затверджено актом № 3285 від 29.05.2012 року.

На підставі виписаних ПП
,,Львівтехмонтаж" податкових накладних
від 18.05.12 року № 33 на суму 176197,19 грн. та
від 30.07.12 р. № 39 на суму 375000,00 грн. ТзОВ
,,Корпорація КРТ" включило до
податкового кредиту за серпень 2012 року
ПДВ на загальну суму 91866,20 грн..

Відповідність вказаних документів
вимогам Закону України ,,Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", а податкових
накладних - вимогам ст.201 ПК України
податковим органом не спростовується.

На підставі викладеного апеляційний
суд визнає вірними та обґрунтованими
висновки суду першої інстанції щодо
реального характеру господарських
операцій між підприємством позивача та
його контрагентом, оскільки вони
підтверджені належними та допустимими
доказами, первинними документами
бухгалтерського та податкового обліку.

Таким чином, позивач на законних
підставах відніс до складу податкового
кредиту суми ПДВ по господарських
операціях з ПП ,,Львівтехмонтаж".

За таких обставин апеляційний суд не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги, оскільки наведені
обставини спростовують доводи
апеляційної скарги про
невідповідність постанови суду першої
інстанції нормам матеріального та
процесуального права.

Статтею 159 КАС України визначено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення з
одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний
суд визнає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив обставини
справи та ухвалив законне рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, доводи апеляційної скарги
їх не спростовують, а тому підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції немає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 1 ч. 1
ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у
Пустомитівському районі Головного
управління Міндоходів у Львівській
області залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 17 грудня 2013
року у справі № 813/8369/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції, а в разі складення ухвали в
повному обсязі відповідно до статті 160
КАС України - з дня складення ухвали в
повному обсязі.

Ухвала в повному обсязі складена 26
травня 2014 року.

Головуючий суддя
В.В. Святецький

Судді
О.М. Довгополов

Л.Я. Гудим