Справа № 806/2265/14
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року
Житомир справа № 806/2265/14

час прийняття: 10 год. 50 хв.
категорія 3.1

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черноліхова С.В.,

за участі секретаря Павлюк В.О.,

за участі представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Житомирського
міського управління юстиції у
Житомирській області про визнання
протиправним та скасування висновку,
зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у
якому просила визнати протиправним і
скасувати висновок відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Житомирського
міського управління юстиції у
Житомирській області про відмову у
внесенні змін до актового запису
цивільного стану від 25 січня 2014 року,
зобов'язати відповідача внести в
актовий запис про одруження ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 № 485 від 12 травня 1999 року запис у
графу "національність нареченої"
"полька" та внести зміни в актовий запис
про народження ОСОБА_5 № 2605 від 09 грудня
1997 року у графу "національність матері"
з "українка" на "полька". В обгрунтування
своїх вимог позивачка зазначила, що
зверталася до відповідача із заявою, у
якій просила доповнити графу
"національність нареченої" в актовому
записі № 485 від 12 травня 1999 року записом
"полька" і виправити в актовому записі
№ 2605 від 09 грудня 1997 року
національність матері з "українка" на
"полька". У задоволенні вказаної заяви
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Житомирського міського управління
юстиції у Житомирській області
відмовлено, про що складено висновок
від 25 січня 2014 року. З таким висновком
суб'єкта владних повноважень позивачка
не погоджується, оскільки рішенням
Любарського районного суду
Житомирської області від 24 вересня 2013
року встановлено, що її батько ОСОБА_6
за національністю є поляком. Крім того,
при внесенні у персональні дані ОСОБА_2
відомостей про її національність ніхто
не запитував ні її батьків, ні її, запис
було здійснено самовільно, що потягло
за собою зміну національної
приналежності.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю і просив їх задовольнити.

Представник відповідача до суду не
прибув. Надіслав письмові заперечення
проти позову, у яких просив розглядати
справу за його відсутності. Також
зазначив, що заперечує проти позову у
частині скасування висновку від 25
січня 2014 року, оскільки при реєстрації
шлюбу ОСОБА_5 з ОСОБА_4 та при народженні
ОСОБА_5 помилки допущено не було,
зазначена національність відповідала
поданим документам. Разом з тим
представник відділу вказав, що не
заперечує проти задоволення позову у
частині зобов'язання його внести
доповнення і зміни до актових записів.

Заслухавши пояснення представника
позивачки, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_2 зверталася до
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Житомирського міського управління
юстиції у Житомирській області із
заявою, у якій просила внести в актовий
запис про одруження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 №
485 від 12 травня 1999 року запис у графу
"національність нареченої" "полька" та
зміни в актовий запис про народження
ОСОБА_5 № 2605 від 09 грудня 1997 року у графу
"національність матері" з "українка" на
"полька".

25 січня 2014 року відповідачем надано
висновок про відмову у задоволенні
заяви позивачки. Відмову мотивовано
тим, що в актовому записі про
народження ОСОБА_2 значиться
національність батька "поляк",
національність матері - "українка". В
актовому записі про шлюб заявниці
відсутні відомості про національність
наречених, яка документально не
підтверджена. Тобто, при реєстрації
шлюбу помилки допущено не було. В
зв'язку з цим, немає підстав для
внесення змін до національності матері
в актовому записі про народження
дитини заявниці з "українка" на "полька".

Проте до зазначених висновків
відповідача суд ставиться критично з
огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, Цивільним
кодексом України, Кодексом
адміністративного судочинства
України, Правилами внесення змін до
актових записів цивільного стану, їх
поновлення та анулювання,
затвердженими наказом Міністерства
юстиції України від 12 січня 2011 року №
96/5 і зареєстрованими в Міністерстві
юстиції України 14 січня 2011 року за N
55/18793 (надалі - Правила).

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органі місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Виходячи зі змісту статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), завданням
адміністративного судочинства є
захист прав та інтересів фізичних та
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових та
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до статті 6 КАС України, до
адміністративного суду має право
звернутись з адміністративним позовом
особа, яка вважає, що порушено її права,
свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин.

Згідно з пунктом 1 статті 9 КАС України,
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1.1 Правил,
внесення змін до актових записів
цивільного стану, які складено
органами державної реєстрації актів
цивільного стану України, проводиться
відділами державної реєстрації актів
цивільного стану районних, районних у
містах, міських (міст обласного
значення), міськрайонних управлінь
юстиції у випадках, передбачених
чинним законодавством. У разі відмови у
внесенні змін до актових записів
цивільного стану, у висновку відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану вказуються причини відмови та
зазначається про можливість
оскарження його у судовому порядку.

Отже, відмова органів державної
реєстрації актів цивільного стану у
внесенні змін до актових записів
цивільного стану, їх поновленні та
анулюванні може бути оскаржена в
судовому порядку.

Відповідно до пункту 1.5. Правил, заяви
про внесення змін до актових записів
цивільного стану, їх поновлення та
анулювання приймаються відділами
державної реєстрації актів цивільного
стану в порядку, визначеному цими
Правилами.

Згідно з пунктом 2.5 Правил, заява про
внесення змін до актового запису
цивільного стану подається: особою,
щодо якої складено актовий запис; одним
із батьків неповнолітнього
(малолітнього).

Пунктом 2.6 вказаних Правил встановлено,
що разом із заявою про внесення змін до
актового запису цивільного стану
заявником подаються: свідоцтва про
державну реєстрацію актів цивільного
стану, у яких зазначені неправильні,
неповні відомості або відомості, які
підлягають зміні; інші документи,
необхідні для розгляду заяви та
вирішення питання по суті.

На підтвердження достовірності
представлених заявником документів
про державну реєстрацію актів
цивільного стану відділом державної
реєстрації актів цивільного стану,
дипломатичним представництвом чи
консульською установою України,
додаються до матеріалів справи повні
витяги з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян, копії
відповідних актових записів
цивільного стану, на підставі яких
вирішується питання щодо необхідності
внесення змін або відмови в цьому
(пункт 2.7 Правил).

В той же час, згідно з пунктом 2.11 Правил,
факти, зазначені у заяві, а також записи
у свідоцтвах про державну реєстрацію
актів цивільного стану та в інших
поданих заявником документах, якщо
вони викликають сумніви щодо їх
достовірності, можуть бути перевірені
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану шляхом направлення
запитів до відповідних установ,
організацій для затребування
необхідних документів.

Відповідно до пункту 2.12 Правил, на
підставі зібраних документів та за
наслідками перевірки відділ державної
реєстрації актів цивільного стану,
дипломатичне представництво чи
консульська установа України складає
обґрунтований висновок про внесення
змін до актового запису (або декількох
актових записів) цивільного стану або
про відмову в цьому за формою,
наведеною в додатку 2. У разі відмови у
внесенні змін до актового запису
цивільного стану у висновку мають бути
чітко вказані причини відмови та
зазначено про можливість її оскарження
в судовому порядку.

Як вбачається із свідоцтва про
народження ОСОБА_4 (після одруження -
ОСОБА_2), у графах про національність
батьків відомості відсутні. Відсутні
записи про національність і в
свідоцтві про одруження ОСОБА_3 з
ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 від 09 грудня 1997
року.

Разом з тим, у свідоцтві про народження
ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 від 09 грудня 1997
року у графах "національність батька"
ОСОБА_3 і "національність матері" ОСОБА_4
зазначено українці.

Згідно з витягом з Державного реєстру
актів цивільного стану громадян про
державну реєстрацію народження, батько
позивачки ОСОБА_6 за національністю
"поляк".

Відповідно до частини 2 статті 300
Цивільного кодексу України, фізична
особа має право на збереження своєї
національної, культурної, релігійної,
мовної самобутності, а також право на
вільний вибір форм та способів прояву
своєї індивідуальності, якщо вони не
заборонені законом та не суперечать
моральним засадам суспільства.

Згідно із статтею 11 Закону України "Про
національні меншини в Україні",
громадяни України мають право вільно
обирати та відновлювати
національність.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону
України "Про державну реєстрацію актів
цивільного стану", внесення змін до
актового запису цивільного стану
проводиться відповідним органом
державної реєстрації актів цивільного
стану за наявності достатніх підстав.

Згідно з статтею 3 Рамкової конвенції
Ради Європи про захист національних
меншин (ратифікована Законом України №
703/97-ВР від 09 грудня 1997 року), кожна
особа, яка належить до національної
меншини, має право вільно вирішувати,
вважатися їй чи не вважатися такою, і
таке рішення або здійснення прав у
зв'язку з ним не повинно зашкоджувати
такій особі.

За таких обставин, позивачка має право
ідентифікувати себе в актовому записі
про народження її сина ОСОБА_5 № 2605 від
09 грудня 1997 року щодо національності,
адже її батько ОСОБА_6 був поляком і
ОСОБА_2 вважає себе особою цієї
національності, що є її правом.

Відмовляючи у внесенні змін до актових
записів № 2605 від 09 грудня 1997 року і № 485
від 12 травня 1999 року, відповідач
посилався на те, що при реєстрації
шлюбу позивачки з ОСОБА_3 помилки
допущено не було, у зв'язку з чим
відсутні підстави для внесення змін до
актового запису про народження ОСОБА_5

При цьому суд зазначає, що такі
твердження суб'єкта владних
повноважень є необгрунтованими,
оскільки ОСОБА_2 ставилося питання не
про виправлення помилок, а про внесення
відомостей про її національність до
актового запису про одруження та
внесення змін до актового запису про
народження, які, відповідно до Правил,
за своєю правовою природою є різними.

З огляду на те, що актовий запис про
одруження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 № 485 від 12
травня 1999 року містить незаповнені
графи про їх національність, суд
вважає, що належним способом захисту
порушеного права позивачки є
зобов'язання відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Житомирського
міського управління юстиції у
Житомирській області внести в нього
запис у графу "національність
нареченої" "полька".

Відповідно до пункту 2.13 Правил, однією
з підстав для внесення змін в актові
записи цивільного стану є постанова
адміністративного суду.

Відповідно до пункту 2.18 Правил, зміни
до актового запису цивільного стану
проводяться за місцем зберігання
відповідного запису.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
відповідач, відмовляючи у внесенні
змін до актових записів діяв не в межах
та не у спосіб, встановлені діючим
законодавством, а тому позовні вимоги
про скасування висновку відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Житомирського міського управління
юстиції у Житомирській області від 25
січня 2014 року, зобов'язання відповідача
внести в актовий запис про одруження
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 № 485 від 12 травня 1999
року запис у графу "національність
нареченої" "полька" та внести зміни в
актовий запис про народження ОСОБА_5 №
2605 від 09 грудня 1997 року у графу
"національність матері" з "українка" на
"полька" є обгрунтованими і підлягають
задоволенню.

Керуючись статтями 86, 94, 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати
висновок відділу державної реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Житомирського міського
управління юстиції у Житомирській
області про відмову у внесенні змін до
актового запису цивільного стану від 25
січня 2014 року.

Зобов'язати відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Житомирського
міського управління юстиції у
Житомирській області внести в актовий
запис про одруження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 №
485 від 12 травня 1999 року запис у графу
"національність нареченої" "полька".

Зобов'язати відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Житомирського
міського управління юстиції у
Житомирській області внести зміни в
актовий запис про народження ОСОБА_5 №
2605 від 09 грудня 1997 року у графу
"національність матері" з "українка" на
"полька".

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 73, 08 грн. сплаченого
судового збору.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Суддя
С.В.
Черноліхов

Повний текст постанови виготовлено: 29
травня 2014 р.