Справа № 2а-15645/09/2670
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/15403/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у попередньому
судовому засіданні касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі міста Києва на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 19.03.2010 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 01.03.2011 по
справі №2а-15645/09/2670 за позовом суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі
міста Києва про визнання дій
протиправними та визнання недійсним
рішення.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19.03.2010, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 01.03.2011,
позовні вимоги суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 (далі - СПД ФО ОСОБА_1,
позивач) до Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі
міста Києва (далі - ДПІ у Голосіївському
районі м. Києва, відповідач) задоволено.
Скасовано податкове
повідомлення-рішення від 25.05.2009
№/0, яким позивачу визначено суму
податкового зобов'язання по податку на
доходи від підприємницької діяльності
в розмірі 3451,50грн. Присуджено на
користь СПД ФО ОСОБА_1 за рахунок
Державного бюджету України судові
витрати у розмірі 3,40грн.

Не погоджуючись із рішеннями судів
попередніх інстанцій, ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва 19.03.2011
звернулась з касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
який ухвалою від 29.04.2011 прийняв її до
свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19.03.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 01.03.2011, прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування своїх вимог відповідач
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, підпункту 9.12.2 пункту 9.12 статті
9 Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб», статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів, дійшла висновку, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що у період з 21.04.2009 по
13.05.2009 уповноваженими працівниками ДПІ
у Голосіївському районі м. Києва було
проведено планову виїзну перевірку
щодо дотримання позивачем вимог
чинного законодавства з питань
оподаткування за період з 01.01.2006 по
31.12.2008, за результатами якої складено
акт №56/1740/НОМЕР_1 від 13.05.2009.

На підставі вказаного акта перевірки
відповідачем було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 25.05.2009
№/0, яким позивачу визначено суму
податкового зобов'язання за платежем
«податок на доходи від підприємницької
діяльності» в розмірі 3451,50грн.

За наслідками адміністративного
оскарження зазначене податкове
повідомлення-рішення залишено без
змін.

Фактичною підставою для визначення
податкового зобов'язання став висновок
контролюючого органу про порушення
позивачем вимог підпункту 9.12.2 пункту
9.12 статті 9, підпункту 16.3.3 пункту 16.3
статті 16 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» та статті 13
розділу IV Декрету Кабінету Мінітрів
України «Про прибутковий податок з
громадян» від 26.12.1992 №13-92. При цьому,
податковий орган виходив з того, що
позивач перебуваючи на спрощеній
системі оподаткування обліку та
звітності та маючи право здійснювати
підприємницьку діяльність зі сплати
єдиного податку лише у сфері
оптово-роздрібної торгівлі,
посередницьких, маркетингових та
рекламних послуг, відповідно до
договору оренди транспортного засобу
укладеного з ТОВ «Тезбудмезантехніка»
в 2006 році отримав дохід у вигляді плати
за оренду автомобіля в сумі 35400,00грн., з
якої має бути сплачено податок з
доходів фізичних осіб в розмірі
3451,50грн.

Відповідно до статті 1 Указу Президента
України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва»
спрощена система оподаткування, обліку
та звітності запроваджується, зокрема,
для фізичних осіб, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і у трудових
відносинах з якими, включаючи членів їх
сімей, протягом року перебуває не
більше 10 осіб та обсяг виручки яких від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) за рік не перевищує 500 тис.
гривень.

При цьому, виручкою від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг)
вважається сума, фактично отримана
суб'єктом підприємницької діяльності
на розрахунковий рахунок або (та) в касу
за здійснення операцій з продажу
продукції (товарів, робіт, послуг).

Згідно зі статтею 2 Указу Президента
України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва»
суб'єкти малого підприємництва фізичні
особи мають право самостійно обрати
спосіб оподаткування доходів за єдиним
податком шляхом отримання свідоцтва
про сплату єдиного податку.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно Свідоцтва про сплату єдиного
податку серія НОМЕР_2 від 01.01.2006 СПД ФО
ОСОБА_1 надано право сплачувати єдиний
податок за видами діяльності:
оптово-роздрібна торгівля, інші види
діяльності (надання посередницьких,
маркетингових та рекламних послуг).

У зв'язку зі доданням виду діяльності,
позивачем 05.04.2006 до ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва було
подано заяву про прийняття форми №11
(реєстраційна картка на проведення
державної реєстрації змін до
відомостей про фізичну
особу-підприємця, які містяться в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців).
Державним реєстратором 03.04.2006
підтверджено проведення державної
реєстрації змін до відомостей СПД ФО
ОСОБА_1 в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців щодо додавання виду
діяльності, а саме: здавання в оренду
автомобіля.

На підставі витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців від 01.07.2009
позивачем здійснюються такі види
діяльності: надання посередницьких,
маркетингових та рекламних послуг,
оптово-роздрібна торгівля та оренда
автомобілів (код КВЕД 71.10). Згідно
довідки з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців від 01.07.2009 зміни до
відомостей про СПД ФО ОСОБА_1 проведені
03.04.2006.

Враховуючи вищезазначене, позивачем
виконано всі дії щодо внесення даних
про надання нею послуг по оренді
автомобілів до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців.

Згідно з Порядком видачі Свідоцтва про
сплату єдиного податку, затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України від 29.10.1999 №599 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 02.11.1999 за №752/4045,
підставою для видачі Свідоцтва є
подання суб'єктом підприємницької
діяльності - фізичною особою письмової
заяви згідно з додатком 1 до
зазначеного Порядку.

У рядку 2 вказаної заяви зазначається
вид (види) діяльності, яким суб'єкт
підприємницької діяльності передбачає
займатися.

Зазначені суб'єктом малого
підприємництва види діяльності
записуються податковим органом у
Свідоцтві про сплату єдиного податку.

Нормами Указу Президента України «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва» не передбачено
обов'язку суб'єкта малого
підприємництва, який бажає перейти на
спрощену систему оподаткування,
обирати вичерпний перелік видів
підприємницької діяльності, якими він
планує займатися.

У свою чергу, вичерпний перелік умов,
дотримання яких є необхідним для
застосування спрощеної системи
оподаткування, встановлені пунктом 1
Указу. Ці умови не обмежують суб'єкта
малого підприємництва у виборі
здійснюваних ним видів діяльності лише
тими, що зазначені у свідоцтві про
сплату єдиного податку чи в будь-якому
іншому документі.

Отже, суб'єкт малого підприємництва має
право займатися будь-якими видами
підприємницької діяльності, за
винятком тих, що не можуть
здійснюватися з використанням
спрощеної системи оподаткування в силу
прямої законодавчої заборони.

За таких обставин режим оподаткування
єдиним податком поширюється на всі
доходи суб'єкта малого підприємництва,
що обрав спрощену систему
оподаткування, незалежно від видів
підприємницької діяльності, від яких
ці доходи одержані.

Наявність певного рядка в заяві
суб'єкта малого підприємництва про
видачу свідоцтва про сплату єдиного
податку та зміст самого свідоцтва не
можуть слугувати такими обмеженнями,
оскільки відповідно до статті 1 Закону
України «Про систему оподаткування»
механізм справляння податків і зборів
(обов'язкових платежів) не може
встановлюватися або змінюватися
іншими законами України, крім законів
про оподаткування.

Враховуючи наведене, норми Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» поширюються на всі
доходи суб'єкта спрощеної системи
оподаткування, отримані ним як виручка
від реалізації товарів, робіт, послуг у
межах усіх видів здійснюваної ним
підприємницької діяльності.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав вважати, що судами
попередніх інстанцій при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 210, 2201, 223, 224, 230, 231, ч.5 ст.
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі
міста Києва залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 19.03.2010 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 01.03.2011
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ А.М. Лосєв

__________________ Л.І. Бившева