Справа № 2а-6803/10/1870
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/14540/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула в письмовому провадженні
касаційну скаргу Державної податкової
інспекції в місті Суми на постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.02.2011 по
справі №2а-6803/10/1870 за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції в місті Суми про
скасування податкового
повідомлення-рішення.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 26.10.2010, у
задоволенні позовних вимог фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції в місті Суми про
скасування податкового
повідомлення-рішення - відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що позивач при купівлі товарів у
населення не утримувала та не
перераховувала до бюджету податку з
доходів фізичних осіб.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.02.2011
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 26.10.2010
скасовано та прийнято нову постанову,
якою позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення від
12.07.2010 №/0/53118.

Задовольняючи позовні вимоги суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що відповідачем не доведено
правомірність спірного податкового
повідомлення-рішення.

Не погоджуючись із рішенням суду
апеляційної інстанції, Державна
податкова інспекція в місті Суми 09.03.2011
звернулась з касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
який ухвалою від 21.03.2011 прийняв її до
свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 16.02.2011 та залишити в силі постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 26.10.2010.

В обґрунтування своїх вимог Державна
податкова інспекція в місті Суми
посилається на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, підпункту 9.12.3 пункту 9.12 статті
9, підпункту 8.1.1 пункту 8.1 статті 8,
підпункту 4.2.1 пункту 4.2 та підпункту 4.3.36
пункту 4.3 статті 4, пункту 19.2 статті 19,
пункту 20.2 статті 20 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»,
статті 86 та 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Державною податковою
інспекцією у місті Суми проведено
позапланову виїзну перевірку
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за
період з 30.11.2007 по 31.03.2010.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем пункту підпункту 4.2.1 пункту
4.2 статті 4, підпункту 8.1.1 пункту 8.1
статті 8, пункту 19.2 статті 19, пункту 17.2
статті 17 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб».

За результатами перевірки складено акт
від 05.07.2010 №5215/17-1016//145 та прийнято
податкове повідомлення-рішення від
12.07.2010 №/0/53118 про нарахування
позивачу податкового зобов'язання з
доходів фізичних осіб у сумі 6440,40грн., у
тому числі 2146,80грн. - за основним
платежем, 4293,60грн. - штрафні санкції.

Фактичною підставою для прийняття
спірного податкового
повідомлення-рішення слугував
висновок податкового органу, що
позивач при купівлі у жовтні 2008 року,
лютому та квітні 2009 року пух-пера у
населення здійснювала виплату доходу
громадянам, проте не утримувала та не
перераховувала до бюджету податку з
доходів фізичних осіб з відповідного
доходу.

Відповідно до підпункту 4.2.1 пункту 4.2
статті 4 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» до складу
загального місячного оподатковуваного
доходу включаються доходи у вигляді
заробітної плати, інші виплати та
винагороди, нараховані (виплачені)
платнику податку відповідно до умов
трудового або цивільно-правового
договору.

Згідно з підпунктом 9.12.3 пункту 9.12
статті 9 зазначеного Закону фізична
особа - суб'єкт підприємницької
діяльності або фізична особа, яка
сплачує ринковий збір, вважається
податковим агентом найманої нею особи
або фізичної особи, що перебуває з нею у
цивільно-правових відносинах, стосовно
будь-яких оподатковуваних доходів,
нарахованих на користь такої особи,
включаючи будь-які доходи, які кінцево
оподатковуються при їх виплаті.

Відповідно до підпункту 8.1.1 пункту 8.1
статті 8 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» податковий
агент, який нараховує (виплачує)
оподатковуваний дохід на користь
платника податку, утримує податок від
суми такого доходу за його рахунок,
використовуючи ставку податку,
визначену у відповідних пунктах статті
7 цього Закону.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач в 2008-2010 роках
перебувала на спрощеній системі
оподаткування.

Відповідно до Указу Президента «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 28.06.1999 №746/99 суб'єкт
господарювання-фізична особа, що
перебуває на спрощеній системі
оподаткування не зобов'язаний вести
бухгалтерський та податковий облік та
зберігати первинні документи, які б
підтверджували проведення
господарських операцій. Натомість
фізичні особи-підприємці зобов'язані
вести книги обліку доходів та витрат.

Так, судом апеляційної інстанції
встановлено, що відповідачем зроблено
висновок про придбання позивачем
товару саме у фізичних осіб на основі
припущень без наявності первинних
документів.

Окрім того, висновок податкового
органу про вартість закупок пух-пера у
населення зроблено також без наявності
первинних документів. Сума виплат
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
громадянам за товар визначено
Державною податковою інспекцією у
місті Суми на рівні цін за якими
позивач реалізовувала відповідний
товар.

За таких обставин, висновок суду
апеляційної інстанції щодо
недоведеності Державною податковою
інспекцією у місті Суми правомірності
податкового повідомлення-рішення від
12.07.2010 №/0/53118 є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судами
попередніх інстанцій при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції в місті Суми залишити без
задоволення.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.02.2011 по
справі №2а-6803/10/1870 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку, на підставі та у
строки, передбачені статтями 235 - 238, 240
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв