Справа № 872/17401/13
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2014 рокусправа № 0870/7446/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Дурасової
Ю.В.

суддів: Іванова С.М.
Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В.

представників сторін:

позивача : Сокрут Максима Миколайовича,

відповідача: Лисенко Ольги
Володимирівни,

прокурора: Зубової Олени
Володимирівни,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів

на постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 30
жовтня 2013 р.

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
"Запоріжтрансформатор"

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів, за участю Прокуратури
Запорізької області, про визнання
протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення від
08.05.2009 № /0 та рішень про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 08.05.2009 № /0 та № /2,
про скасування рішень про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 16.06.2009
№ /0 та № /0, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Запорізького
окружного адміністративного суду з
позовом до податкового органу про
визнання протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення від
08.05.2009 № /0 та рішень про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 08.05.2009 № /0 та № /2,
про скасування рішень про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 16.06.2009
№ /0 та № /0. Позов
обґрунтований тим, що при проведенні
перевірок в квітні та червні 2009 року
податковий орган в акті перевірки
посилався на відсутність
підтвердження підприємством факту
придбання послуг від нерезидента,
оскільки під час проведення повторної
перевірки не надані договори, укладені
між позивачем та нерезидентом Bloomsbury
Travel LTD, додаткові угоди та додатки до
них; акти прийому-передачі виконаних
робіт та відсутність реєстрації
нерезидента Bloomsbury Travel LTD в офіційній
інформаційній базі Великобританії, про
що був отриманий лист Управління СБУ в
Запорізькій області. Проте, на
території Великобританії нерезидент
Bloomsbury Travel LTD зареєстрований, а отримані
податковим органом від СБУ відомості,
спростовані письмовою відповіддю СБУ,
наданою пізніше.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 30.10.2013 року
позовні вимоги задоволені. Свою
позицію суд першої інстанції
обґрунтував тим, що норми ЗУ «Про
оподаткування прибутку підприємств»
передбачають як підставу для не
включення до валових витрат лише
випадок повної відсутності будь-яких
розрахункових документів, платіжних та
інших документів, а тому і неможливість
віднесення до складу валових витрат
підприємства сум, не підтверджених
будь-якими документами взагалі.
Спеціальні норми міжнародного права
визначають правові засади будівництва
атомних електростанції на території
інших держав, в тому числі і постачання
для цілей будівництва будь-яких
матеріалів та устаткування; виключно і
завдяки агенту ВАТ
"Запоріжтрансформатор" одержав
можливість укласти контракт на
постачання устаткування АЕС в Індії; в
зв'язку з відсутністю міжнародної
угоди між Україною та Індією ВАТ
"Запоріжтрансформатор" як і будь-яке
інше українське підприємство не може
укласти прямі договори на постачання
устаткування для АЕС в Індії.

Не погодившись з даним рішенням суду
представник відповідача (податкового
органу) подав апеляційну скаргу. В
апеляційній скарзі просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог - відмовити.
Зазначає, що постанова суду першої
інстанції є такою, що прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Посилається на
те, що податковим органом була
проведена позапланова виїзна
перевірка позивача з питань дотримання
вимог податкового, та валютного
законодавства при господарських
взаємовідносинах з нерезидентом Bloomsbury
Travel LTD (Англія) за період з 01.01.2006 року по
30.09.2006 року. За наслідками перевірки
складено акт від 30.04.2009 року та прийнято
08.05.2009 року податкові
повідомлення-рішення: від 08.05.2009 №
/0 про сплату податку на прибуток
на загальну суму 6 544 490грн. (основний
платіж 3 272 245грн., штрафні санкції 3 272
245грн.); від 08.05.2009 № /2про сплату
штрафної санкції за порушення порядку
декларування валютних цінностей та
іншого майна резидента, яке перебуває
за межами України в сумі 340грн.; від
08.05.2009 року № /0 про сплату пені за
порушення термінів розрахунків в
іноземній валюті в сумі 2 203 517,13грн.;
рішення від 16.06.2009 № /0 про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 16 517 735,85грн. та від
16.06.2009 року № /0 про застосування
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
3 060грн. Перевіркою зроблено висновок
про відсутність можливості надання
послуг товариству
"Запоріжтрансформатор" від нерезидента
«Bloomsbury Travel LTD» у зв'язку з тим, що
документи, які підтверджують фактичне
отримання підприємством фактичних
послуг до перевірки не надані. 18.06.2003
року між позивачем та нерезидентом
«Bloomsbury Travel LTD» була укладена агентська
угода, відповідно до якої нерезидента
«Bloomsbury Travel LTD» було призначено агентом
позивача щодо продажу
трансформаторного обладнання в Індію
для атомної електростанції
«Куданкулам». Виконання умов угоди
було оформлено актами виконаних робіт
б/н від 01.02.2006 року, від 01.03.2006 року та
підтверджується копіями платіжних
доручень в іноземній валюті. В
результаті діяльності агента між
позивачем та ЗАТ «Атомстройекспорт»
(Російська федерація) 05.11.2003 року був
укладений контракт № 77-252/35300,
відповідно до умов якого позивач
прийняв на себе зобов'язання
виготовити, укомплектувати та
поставити блочні трансформатори та
інше допоміжне обладнання, яке
призначене для експорту в республіку
Індія для енергоблоків № 1,2 АЕС
«Куданкулам». Проте, зміст договорів та
укладених на їх виконання документів, а
також обставини, повідомлені
компетентними органами інших країн,
свідчать про фактичну відсутність
надання послуг, що є предметом
агентської угоди під час підписання
Агентської угоди між позивачем та
нерезидентом «Bloomsbury Travel LTD» перелік
обладнання, необхідний та належний до
постачання на АЕС «Куданкулам» не
існував та не міг бути відомий сторонам
угоди.

В запереченні на апеляційну скаргу
позивач просив апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін. Вважає,
що постанова суду першої інстанції є
обґрунтованою та такою, що прийнята з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права. Зазначив, що
правовий аналіз Угоди та Доповнення до
Угоди, які є в матеріалах справи, в
системному зв'язку з міжнародними
договорами та змістом спірного
правовідношення дають підстави
стверджувати, що наявність в Контракті
№77-252/35300 від 05.11.2003 року умови про те, що
Контракт укладений на підставі і у
відповідності до міжнародних угод і на
виконання зобов'язань передбачених
Контрактом № 77-252/26000 між ЗАТ
«Атомстройекспорт» і Корпорацією з
атомної енергії Індії обумовлено
спеціальними нормами міжнародного
права, які серед іншого визначають
правові засади будівництва атомних
електростанцій на території інших
держав, а в тому числі і постачання для
цілей такого будівництва будь-яких
матеріалів та устаткування; виключно і
завдяки агенту ВАТ
"Запоріжтрансформатор" одержав
можливість укласти Контракт на
постачання устаткування для АЕС в
Індії; в зв'язку з відсутністю
міжнародної угоди між Україною та
Індією ВАТ "Запоріжтрансформатор", як і
будь-яке інше Українське підприємство
не може укласти прямі договори на
постачання устаткування для АЕС в
Індії; для ВАТ "Запоріжтрансформатор"
виконання такого договору на стороні
постачальника є надзвичайно важливим в
зв'язку з доходністю товарної операції
і перспективою розвитку ринку збуту.
Всього за період 2005-2006 років ВАТ
"Запоріжтрансформатор" було поставлено
для енергоблоків №1, 2 АЕС «Куданкулам»
обладнання на суму 24277890дол. США. При
цьому, відповідно до даних
управлінського обліку підприємства,
собівартість обладнання з урахуванням
витрат на сировину, виробництво,
пакування, транспортування та
агентських послуг, склала суму в
еквіваленті 20636206,50дол. США. Розмір
чистого прибутку від постачання
обладнання для енергоблоків № 1, 2 АЕС
«Куданкулам» склав 3 641 683,50 дол. США, із
якої було сплачено податок на прибуток,
еквівалентний сумі 910 420,90дол. США.

В судовому засіданні представники
сторін свої позиції щодо апеляційної
скарги та заперечень проти апеляційної
скарги підтримали, надали пояснення
аналогічні викладеним в апеляційній
скарзі та запереченнях на апеляційну
скаргу (викладено вище).

Прокурор в судовому засіданні висловив
позицію, згідно якої зазначив, що
вважає рішення суду першої інстанції
законним та обґрунтованим, та таким, що
не підлягає скасуванню.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
податковим органом проведені в квітні
та червні 2009 року позапланові виїзні
перевірка позивача з питань дотримання
вимог податкового та валютного
законодавства по господарським
відносинам з нерезидентом «Bloomsbury Travel
LTD» за період з 01.01.2006 по 04.06.2009 року. За
наслідками перевірок були складені
акти на підставі яких прийняті
податкові повідомлення-рішення:

- від 08.05.2009 № /0 про сплату
податку на прибуток на загальну суму 6
544 490грн. (основний платіж 3 272 245грн.,
штрафні санкції 3 272 245грн.);

- від 08.05.2009 № /2про сплату
штрафної санкції за порушення порядку
декларування валютних цінностей та
іншого майна резидента, яке перебуває
за межами України в сумі 340грн.;

- від 08.05.2009 року № /0 про
сплату пені за порушення термінів
розрахунків в іноземній валюті в сумі 2
203 517,13грн.;

- рішення від 16.06.2009 № /0 про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 16 517 735,85грн. та від
16.06.2009 року № /0 про застосування
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
3 060грн.

Підставою для визначення податкового
зобов'язання слугував висновок
податкового органу про порушення
позивачем п. 5.1, пп. 5.2.1, пп. 5.3.1, 5.3.9 ст.5,
пп. 11.2.3 ст. 11 ЗУ «Про оподаткування
прибутку підприємств», а саме,
позивачем безпідставно включено до
складу валових витрат на придбання
товарів, робіт 13 088 981,38 грн., які були
сплачені на користь нерезидента «Bloomsbury
Travel LTD» (Великобританія). Підставою для
застосування штрафних санкцій
слугував висновок податкового органу
про порушення позивачем ст. 2 ЗУ «Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті», а саме, позивачем
здійснено оплату за послуги, які
фактично не були надані нерезидентом
Bloomsbury Travel LTD, у зв'язку з чим нараховано
пеню у розмірі 2 203 517,13грн. та у розмірі 16
517 735,85грн.; порушення порядку
декларування, передбаченого ст. 9
Декрету КМУ «Про систему валютного
регулювання та валютного контролю» від
19.02.1993 №15-93, у зв'язку з чим застосовано
штрафи у розмірі 340грн. та у розмірі
3060грн.

Колегія суддів апеляційної
інстанції встановила, що судом першої
інстанції правильно застосовано до
даних правовідносин норми ЗУ «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
що діяв на час виникнення спірних
правовідносин, ЗУ «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні».

Згідно ст. 67 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.
Правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачене законодавством (ч.1 ст. 19
Конституції України).

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 ЗУ «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
що діяв на час виникнення спірних
правовідносин, валові витрати
виробництва та обсягу - це сума
будь-яких витрат платника податку в
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності.

Згідно пп. 5.2.1 п. 5.2. ст. 5 цього ж закону,
до складу валових витрат включаються
суми будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7
цієї статті.

Зі змісту пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 ЗУ «Про
оподаткування прибутку підприємств»
вбачається, що не належить до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість введення і
зберігання яких передбачена правилами
податкового обліку.

Отже, на думку колегії суду апеляційної
інстанції, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, що
норми вказаного Закону передбачають як
підставу для не включення до валових
витрат лише випадок повної відсутності
будь-яких розрахункових документів,
платіжних та інших документів, а тому і
неможливість віднесення до складу
валових витрат підприємства сум, не
підтверджених будь-якими документами
взагалі.

Як свідчать матеріали справи, 18.06.2003
року між позивачем та нерезидентом
«Bloomsbury Travel LTD» укладена агентська
угода. За цією угодою нерезидент «Bloomsbury
Travel LTD» був призначений агентом
позивача щодо продажу
трансформаторного обладнання в Індію
для атомної електростанції
«Куданкулам» (п. 1 агентської угоди).
Агент повинен був знайти ринок збуту
продукції та просувати продукцію до
замовника та передбачуваних покупців,
інформувати позивача про всі вимоги,
запити та замовлення відносно
продукції та допомагати в переговорах
із замовником, встановлювати відносини
з генеральним підрядником та
субпідрядниками, які будують АЕС.
Позивач повинен був справити
нерезиденту «Bloomsbury Travel LTD» винагороду
внаслідок продажу продукції незалежно
від того, чи здійснюється вона на пряму
або через третю компанію (п. 3, 4
агентської угоди). В результаті
діяльності агента між позивачем та ЗАТ
«Атомстройекспорт» (Російська
федерація) 05.11.2003 року укладений
контракт № 77-252/35300 (п. 1 калькуляції від
10.11.2003 до агентської угоди). Відповідно
до умов вказаного контракту позивач
прийняв на себе зобов'язання
виготовити, укомплектувати та
поставити блочні трансформатори та
інше допоміжне обладнання, яке
призначене для експорту в республіку
Індія для енергоблоків № 1,2 АЕС
«Куданкулам».

Надалі на підставі доповнення №1 від
19.08.2005 року до контракту № 77-252/35300
первинний обсяг поставки обладнання
зменшився, при цьому трансформатор
ОДЦ-417000/400-Т1 в кількості 7 одиниць був
виключений із обсягу поставки в ЗАТ
«Атомстройекспорт», а на підставі
доповнення №2 від 17.01.2006 року до
контракту № 77-252/35300 позивач поставив
додатково узгоджене обладнання.

Як встановлено судом першої інстанції,
причиною виключення із обсягу поставки
в ЗАТ «Атомстройекспорт»
трансформатору ОДЦ-417000/400-Т1 в кількості
7 одиниць, стали зобов'язання цього
товариства перед Міністерством
фінансів Російської Федерації по
лімітам грошових коштів на закупку в
Україні (запропоновано поставити 7
блочних трансформаторів шляхом
укладання відповідного договору із
компанією ЗТР-Енеста (Австрія)).
Враховуючи умови п. 4 агентської угоди
від 18.06.2003 про те, що ВАТ
"Запоріжтрансформатор" повинно
сплатити нерезиденту «Bloomsbury Travel LTD»
винагороду внаслідок продажу
продукції незалежно від того, чи
здійснюється вона напряму або через
третю компанію, сторони агентської
угоди 23.01.2006 року уклали додаткову
угоду №2, якою виклали калькуляцію від
10.11.2003 року до агентської угоди в новій
редакції та врахували зміни, що
відбулися. Судом першої інстанції
також встановлено, що ані позивач, ані
відповідач не заперечували проти факту
поставки ВАТ "Запоріжтрансформатор"
трансформаторного обладнання ЗАТ
«Атомстройекспорт» та ЗТР-Енеста для
енергоблоків №1,2 АЕС «Куданкулам» в
погодженому з покупцями обсязі, а також
проти факту повної оплати покупцями
поставленого обладнання.

Як свідчать матеріали справи, при
проведенні перевірок у квітні, червні
2009 року не спростовувався факт
виконання нерезидентом «Bloomsbury Travel LTD»
дій, направлених на укладення
контрактів на поставку
трансформаторного обладнання на
атомну електростанцію в Індію.

Матеріалами справи підтверджено, що
питання дотримання вимог податкового
та валютного законодавства при
господарських взаємовідносинах з
нерезидентом «Bloomsbury Travel LTD» за період з
01.01.2006 року по 30.09.2009 року були
відображені в акті виїзної планової
документальної перевірки дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства позивача від 26.02.2007 року
за період з 01.07.2005 року по 30.09.2006 року.
Порушень податкового законодавства
України, зокрема норм пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 ЗУ
«Про оподаткування прибутку
підприємств», податковим органом під
час здійснення господарських операцій
встановлено не було. Під час розгляду
справи в суді першої інстанції
позивачем було надано документи по
спірним операціям.

Судом першої інстанції досліджено
питання щодо реєстрації та діяльності
контрагента позивача - компанії «Bloomsbury
Travel LTD». На думку колегії суду
апеляційної інстанції, суд першої
інстанції дав правильну оцінку
вказаній обставині, врахувавши дані
Інтерполу, Укрбюро Інтерполу ГУМВС
України в Запорізькій області від
02.02.2010 року та Укрбюро Інтерполу від
04.02.2010 року, листа Королівської
податкової та митної служби
Великобританії від 22.12.2009 року.

Судом першої інстанції також
досліджено питання міжнародного
співробітництва в галузі мирного
використання ядерної енергії, в т.ч.
будівництва атомних електростанцій в
інших державах та постачання для таких
цілей устаткування - норми міжнародних
договорів визначають відповідальність
держав за забезпечення того, щоб таке
співробітництво не сприяло
розповсюдженню ядерної зброї. Таким
чином, наявність в контракті № 77-252/35300
від 05.11.2003 року умови про те, що контракт
укладений на підставі і у
відповідності до зазначених
відповідних міжнародних угод і на
виконання зобов'язань, передбачених
контрактом №77-252/26000 обумовлено
спеціальним міжнародно-правовим
регулюванням правовідносин, які
виникають з приводу будівництва АЕС та
території інших держав, а також
постачання для цілей такого
будівництва будь-яких матеріалів та
устаткування. Угода між СРСР та
Республікою Індія про співробітництво
у будівництві в Індії атомної
електростанції була укладена 20.11.1988
року, але за часів існування СРСР не
була реалізована. Відносини по
співробітництву у будівництві в Індії
атомної електростанції, що
врегульовані Угодою, були реалізовані
лише Російською Федерацією шляхом
укладання 21.06.1998 року Доповнення до
Угоди між Російською Федерацією та
Республікою Індією.

Таким чином, судом першої інстанції
зроблений правильний висновок щодо
спеціальних норм міжнародного права,
які серед іншого, визначають правові
засади будівництва атомних
електростанції на території інших
держав, в тому числі і постачання для
цілей будівництва будь-яких матеріалів
та устаткування; виключно і завдяки
агенту ВАТ "Запоріжтрансформатор"
одержав можливість укласти контракт на
постачання устаткування АЕС в Індії; в
зв'язку з відсутністю міжнародної
угоди між Україною та Індією ВАТ
"Запоріжтрансформатор" як і будь-яке
інше українське підприємство не може
укласти прямі договори на постачання
устаткування для АЕС в Індії.

Отже, в даному випадку відсутні
підстави збільшувати грошові
зобов'язання по сплаті податків та
застосовування штрафних санкцій на
підставі висновків акту перевірки.

Колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що в межах апеляційної скарги
порушень судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржуване судове рішення залишити
без змін.

Керуючись п.1 ч. 1 ст.198, ст. 200, 205, 206
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Запоріжжі Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - залишити без
задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 30 жовтня 2013
р. у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
"Запоріжтрансформатор" до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів, за участю Прокуратури
Запорізької області, про визнання
протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення від
08.05.2009 № /0 та рішень про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 08.05.2009 № /0 та № /2,
про скасування рішень про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 16.06.2009
№ /0 та № /0, - залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили
з моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
Л.М. Нагорна