Справа № 2а-236/11/1529
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/30600/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Весельської Т.Ф., Малиніна В.В.
(доповідач), Ситникова О.Ф.,

провівши попередній розгляд
касаційних скарг Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Татарбунарському районі Одеської
області на постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 11 квітня 2012 року, ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 22 серпня 2012 року по справі за
позовом ОСОБА_4 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Татарбунарському районі Одеської
області про визнання неправомірною
бездіяльності, стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2011 року ОСОБА_4 (далі -
позивач) звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в
Татарбунарському районі Одеської
області (далі - відповідач) про визнання
неправомірною бездіяльності щодо
невиплати у повному обсязі виплат на
відшкодування шкоди, стягнення 39 159,00
грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим,
що на підставі постанови Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 16.09.2009 року з відповідача було
стягнуто виплати на відшкодування
шкоди у розмірі 9 658,00 грн. за період з 01
січня по 01 грудня 2008 року, з
урахуванням збільшення мінімальної
заробітної плати. Проте, з 01.01.2009 року
відповідач, при здійсненні виплат,
відмовляється врахувати збільшення
мінімальної заробітної плати,
внаслідок чого утворилась
заборгованість перед позивачем в
розмірі 39 715,00 грн. за період з 01.01.2009
року по 01.01.2011 року.

Постановою Татарбунарського
районного суду Одеської області від
21.03.2011 року відмовлено у задоволенні
позову.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11.04.2012 року
рішення суду першої інстанції
скасовано та прийнято нове рішення про
часткове задоволення позову.

Зобов'язано відповідача здійснити з
01.08.2011 року перерахунок та виплатити
позивачу кошти на відшкодування шкоди
у зв'язку з нещасним випадком на
виробництві на підставі ч.1 ст. 1197 ЦК
України з урахуванням вже виплачених
сум. Залишено без розгляду позовні
вимоги, заявлені за період до 01.08.2011
року.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 22.08.2012 року
роз'яснено постанову суду, що
зобов'язання, встановлене відділенню
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Татарбунарському районі Одеської
області постановою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 11.04.2012 року, щодо здійснення
перерахунку та виплати позивачу коштів
на відшкодування шкоди у зв'язку з
нещасним випадком на виробництві на
підставі ч.1 ст.1197 ЦК України з
урахуванням вже виплачених сум,
підлягає виконанню з 01.08.2001 року без
визначення кінцевого терміну такого
виконання.

Вказуючи, на допущені судами, на
думку відповідача, неповне з'ясування
обставин, які мають значення у справі,
та порушення норм чинного
процесуального та матеріального
законодавства, що призвело до
неправильного вирішення даного спору,
просить їх рішення скасувати та
постановити нове, яким відмовити у
задоволені позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційні
скарги задоволенню не підлягають,
виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.223 КАС
України, суд касаційної інстанції за
наслідками розгляду касаційної скарги
має право залишити касаційну скаргу
без задоволення, а судові рішення - без
змін.

Як свідчать матеріали справи та
встановлено судами, рішенням
Татарбунарського районного суду
Одеської області від 12.07.1994 року на
користь позивача було стягнуто з
Татарбунарського районного
підприємства матеріально-технічного
забезпечення кошти в сумі 39, 90 грн.
щомісячно, виходячи з того, що він
втратив 40% професійної працездатності
безстроково.

В подальшому ПМТЗ було ліквідовано;
відшкодування шкоди, заподіяної
позивачу в результаті нещасного
випадку на виробництві, було покладено
ВВДФСС від НВВ України в
Татарбунарському районі Одеської
області.

Постановою Татарбунарського
районного суду Одеської області від
30.12.2008 року була визнана неправомірною
бездіяльність відповідача по
невиплаті позивачу у повному обсязі
коштів у відшкодування шкоди у зв'язку
з нещасним випадком на виробництві та
стягнуто на його користь у
відшкодування шкоди одноразово суму у
розмірі 9 658, 22 грн., а також безстроково
по 1 030,00 грн. щомісячно.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16.09.2009 року
рішення суду першої інстанції змінено
шляхом виключення стягнення щомісячно
по 1 030,00 грн. безстроково.

Пунктом 1 Постанові Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
розгляду судами цивільних справ" від 27
березня 1992 року №6 зазначено, що
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові ушкодженням його здоров'я
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання,
провадиться згідно із законодавством
про страхування від нещасного випадку.
Це законодавство складається з Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, Закону від 23
вересня 1999 року "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", Закону від 14 жовтня 1992
року "Про охорону праці", КЗпП України, а
також законодавчих та інших
нормативно-правових актів у тій їх
частині, що не суперечить Закону "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Відповідно до ч.1 ст. 34 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" -
визначені раніше сума щомісячної
страхової виплати та пенсія по
інвалідності зменшенню не підлягають.

З матеріалів справи вбачається, що
на підставі постанови Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 16.09.2009 року, позивачу був здійснений
перерахунок пенсії, тобто, на підставі
судового рішення відповідач визначив
належну суму щомісячної страхової
виплати за період з 01 січня по 01 грудня
2008 року, однак у подальшому (з 01 січня 2009
року) зменшив цю суму (повернувшись до
попереднього розміру виплат), що
суперечить нормі ч.1 ст. 34 Закону. Також
вірно застосовано шестимісячний строк
звернення до адміністративного суду.

Крім того, як вірно встановлено
ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 22.08.2012 року,
здійснення перерахунку та виплати
позивачу коштів на відшкодування шкоди
у зв'язку з нещасним випадком на
виробництві з урахуванням вже
виплачених сум, підлягає виконанню з
01.08.2001 року без визначення кінцевого
терміну такого виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене, висновки
судів є правильними, обґрунтованими,
відповідають нормам процесуального
права, підстави для скасування чи зміни
оскаржуваного судового рішення
відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній
скарзі, зазначених висновків судів та
обставин справи не спростовують.

Відповідно до частини першої
статті 224 КАС України суд касаційної
інстанції залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Татарбунарському районі Одеської
області, - залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11 квітня 2012
року, ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 22 серпня 2012
року, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.В.Малинін

Т.Ф.Весельська

О.Ф.Ситников