Справа № 1570/6395/12
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/59188/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Голубєвої
Г.К., Рибченка А.О.,

при секретарі судового засідання
Мосійчук І.В.,

за участю представника позивача
Блажевича В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Комінтернівському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
19.03.2013 та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 15.10.2013 у
справі № 1570/6395/2012

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нові Бізнес Погляди"

до Державної податкової
інспекції у Комінтернівському районі
Одеської області Державної податкової
служби

про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2012 року Товариством до суду
заявлений позов про скасування
податкового повідомлення - рішення від
03.08.2012 № , яким позивачу за
наслідками перевірки Державною
податковою інспекцією збільшено суму
основного грошового зобов'язання за
платежем "земельний податок" у розмірі 2
102 820,39 грн. та фінансових санкцій у
розмірі 525 875,10 грн..

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 19.03.2013,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 15.10.2013, позовні вимоги задоволено в
повному обсязі.

Не погодившись із судовими рішеннями,
відповідач до Вищого
адміністративного суду України подав
касаційну скаргу, де посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
зазначені судові рішення скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді та пояснення
представників, перевіривши повноту
встановлених обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки
судами, Вищий адміністративний суд
України не вбачає підстав для
задоволення касаційної скарги.

Судами першої і апеляційної інстанцій
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що Державною
податковою інспекцією проведена
планова виїзна перевірка Товаритсва з
питань дотримання вимог податковго,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.04.2010 по 31.03.2012, за підсумками
якої складено акт від 23.07.2012. На
підставі цього акта Державна податкова
інспекція прийняла оспорюване
позивачем податкове
повідомлення-рішення.

У ході вказаної перевірки працівниками
Державної податкової інспекції було
встановлено порушення позивачем ст. 8
Закону України "Про плату за землю", пп.
49.18.3 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу
України, що полягало у заниженні
Товариством податку на землю у 2010 році
на 2 102 820,39 грн. та у несвоєчасній подачі
податкової декларації зі сплати за
землю за 2012 рік. Підставою таких
висновків слугувало те, що Товариство є
власником земельних ділянок з цільовим
призначенням "будівництво та
експлуатація транспортної розв'язки"
загальною площею 19,626 Га (державний акт
Серії ЯЕ № 671956 від 19.10.2007 на земельну
ділянку (кадастровий номер
:01:001:1114) площею 9,263 Га; державний
акт Серії ЯЕ № 671957 від 19.10.2007 на
земельну ділянку (кадастровий номер
:01:001:1115) площею 9,263 Га; державний
акт Серії ЯЖ № 707338 від 26.11.2008 на
земельну ділянку (кадастровий номер
:01:001:2395) площею 1,10 Га), що
розташовані за межами населеного
пункту і придбані ним на підставі
договорів купівлі-продажу у 2007 - 2008
роках, сума яких склала 70 094 013,00 грн. На
думку відповідача у разі придбання
земельної ділянки за межами населеного
пункту на підставі цивільно-правової
угоди земельний податок
розраховується від нормативної
грошової оцінки землі із розрахунку 5 %
від грошової оцінки одиниці площі
ріллі по області, а у разі якщо ціна
земельної ділянки, встановлена угодою,
перевищує зазначену грошову оцінку, то
при розрахунку суми земельного податку
застосовується ціна земельної ділянки,
зазначена в угоді. Відповідач зазначив,
що, в даному випадку, позивач повинен
був сплатити земельний податок за
ставкою 5 % від ціни придбання (70 094 013,00
грн. Х 5 % / 12 Х 9), що становило 2 625 525,48 грн.,
а не 525 705,09 грн., задекларованих та
сплачених позивачем.

Оподаткування земельних ділянок за
межами населених пунктів здійснюється
за ставками, встановленими статтями 8 -
11 розділу четвертого від 03.07.1992 № 2535-XII
"Про плату з землю" (зі змінами та
доповненнями).

Відповідно до ч. 2 ст. 8 цього Закону у
разі придбання земельної ділянки на
підставі цивільно-правової угоди
розмір податку розраховується від
суми, що дорівнює грошовій оцінці
землі, але в будь-якому разі сума, від
якої розраховується розмір податку, не
може бути меншою за ціну земельної
ділянки, зазначену в угоді.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що позивач не
укладав угод/інших договорів цивільно -
правового характеру з придбання
земельних ділянок промисловості,
транспорту, зв'язку та іншого
призначення загальною площею 19,626 Га за
ціною 70 094 013,00 грн. Земельні ділянки,
зазначені у акті як землі
промисловості, транспорту, зв'язку та
іншого призначення, які придбані за
цивільно - правовими угодами від 15.06.2007
та від 18.06.2007, за цільовим призначенням
є землями сільськогосподарського
призначення з кадастровими номерами
:01:001:0628, :01:001:0626, :01:001:0627,
:01:001:0946.

Також судами встановлено, що земельні
ділянки з кадастровими номерами
:01:001:1114, :01:001:1115, :01:001:2395
загальною площею 19,626 Га, належні
позивачеві на праві власності на день
декларування зобов'язань зі сплати
земельного податку на 2010 року, були
предметом дослідження у іншій справі
(№ 2а/1570/1015/2011) за позовом Товариства до
Державної податкової інспекції про
скасування податкового повідомлення -
рішення, яким позивачеві було
донараховано земельний податок за 2009
рік по вказаним земельним ділянкам з
тих же самих підстав, що і у цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Постанова або ухвала суду апеляційної
чи касаційної інстанції за наслідками
перегляду набирають законної сили з
моменту проголошення (ч. 5 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Згідно зі ст. 255 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для органів,
підприємств, установ та організацій,
посадових чи службових осіб, інших
фізичних осіб і підлягає виконанню на
всій території України.

На час розгляду цієї справи судове
рішення (постанова Одеського окружного
адміністративного суду від 29.10.2012 у
справі № 2а/1570/1015/2011 залишена без змін
ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 27.02.2013)
набрало законної сили, а тому судами
попередніх інстанцій у цій справі
згідно з правилами, встановленими ч. 2
ст. 255 Кодексу адміністративного
судочинства України, правомірно не
перевірялись обставини, які були
встановлені судовими рішеннями в
адміністративній справі № 2а/1570/1015/2011.

З огляду на зазначене та з урахуванням
положень ст. 14 Закону № 2535-XII, згідно
якої платники земельного податку
щороку станом на 1 січня і до 1 лютого
поточного року подають до відповідного
органу державної податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою центральним
податковим органом, з розбивкою річної
суми рівними частками за місяцями, що
звільняє від обов'язку подання
щомісячних декларацій, у суду відсутні
правові підстави для висновку про
законність донарахування позивачеві
суми грошового зобов'язання та
фінансових санкцій згідно оскарженого
податкового повідомлення - рішення.

За таких обставин переглянуті судові
рішення першої та апеляційної
інстанцій у справі відповідають
приписам чинного законодавства, а
доводи касаційної скарги визнаються
непереконливими.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Комінтернівському районі
Головного управління Міндоходів в
Одеській області залишити без
задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 19.03.2013 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 15.10.2013 у
справі № 1570/6395/2012 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
крім як з підстав, у строк та в порядку,
визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
Г.К. Голубєва

А.О. Рибченко