Справа № 135/371/14-а
Суддя: Волошина Т. В.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 135/371/14-а
Провадження у справі № 2-а/135/23/14
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без
розгляду

01.04.2014 Ладижинський
міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Волошиної
Т.В.,

за участі секретаря Масняк О.О.,

представника позивача Веселовського
М.А.,

представника відповідача Власенко Л.В,

третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом в.о.
прокурора м. Ладижина Вінницької
області до виконавчого комітету
Ладижинської міської ради, треті особи
на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4
про визнання протиправним та
скасування рішення виконавчого
комітету Ладижинської міської ради
"Про розгляд заяв громадян" № 813 від
25.11.2010 -

В С Т А Н О В И В:

11.03.2014 року на розгляд Ладижинського
міського суду Вінницької області
надійшла позовна заява прокурора м.
Ладижина Вінницької області до
виконавчого комітету Ладижинської
міської ради, треті особи на стороні
відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання протиправним та скасування
рішення виконавчого комітету
Ладижинської міської ради "Про розгляд
заяв громадян" № 813 від 25.11.2010».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
прокуратурою міста Ладижин з 20.01.2014 по
25.01.2014 проводилось виконання доручення
прокуратури Вінницької області про
проведення перевірки за зверненням
жителя м. Ладижин ОСОБА_9 з приводу
можливих неправомірних дій посадових
осіб Ладижинської міської ради при
розподілі житла та з інших питань.

В ході виконання доручення та
вивченням зібраних матеріалів для
надання інформації на адресу
прокуратури області встановлено, що
надання службового житла виконавчим
комітетом Ладижинської міської ради
проводилось з порушенням вимог
житлового законодавства.

Так, рішенням виконавчого комітету
Ладижинської міської ради № 813 від
25.11.2010 року, ОСОБА_3, надано квартиру
загальною площею 36,2 кв.м. АДРЕСА_1 зі
статусом «гуртожиток для проживання
сімей». Цим же рішенням ОСОБА_4 надано
квартиру загальною площею 36,2 кв.м.
АДРЕСА_2 зі статусом «гуртожиток для
проживання сімей».

Однак, в ході перевірки встановлено, що
відповідно до свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 14.05.2004,
об'єкт, розташований за адресою:
будинок АДРЕСА_1, площею 4754,0 кв.м., що
знаходиться у власності
територіальної громади м. Ладижин в
особі Ладижинської міської ради, має
статус «нежитлова будівля».

Таким чином, будинок АДРЕСА_1, маючи
статус «нежитлової будівлі» незаконно
віднесений виконавчим комітетом
Ладижинської міської ради до житлового
фонду, яка не мала права вчиняти дії
передбачені ст. 15 ЖК УРСР відносно цієї
будівлі та надавати кімнати (квартири)
в цьому будинку для проживання
будь-кому.

Враховуючи викладене, прокурор вважає,
що рішення виконавчого комітету
Ладижинської міської ради № 813 від
25.11.2010 року «Про розгляд заяв громадян»
є протиправним та порушує інтереси
держави таким чином, що незаконним
рішенням в нежитловій будівлі
комунальної власності кімнати
передавались особам для проживання,
хоча фактично дані приміщення могли
бути використані для інших, в т.ч. і
суспільних або державних потреб.

Поряд з цим, у позовній заяві прокурор
просив поновити строк звернення до
суду, посилаючись на те, що перевірка за
дорученням прокуратури Вінницької
області на підставі звернення жителя м.
Ладижин ОСОБА_9 з приводу можливих
неправомірних дій посадових осіб
Ладижинської міської ради при
розподілі житла та з інших питань
прокуратурою міста проводилась
востаннє з 20 по 25 січня 2014 року. Саме в
ході цієї перевірки встановлено
незаконність рішення виконавчого
комітету Ладижинської міської ради №
813 від 25.11.2010 щодо надання житла в
будинку АДРЕСА_1 саме з підстав,
викладених у позовній заяві та
враховуючи, що дані обставини не могли
бути виявлені прокурором у 2005 році без
отримання свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 14.05.2004,
об'єкт, розташований за адресою:
будинок АДРЕСА_1, площею 4754,0 кв.м., яке
потрапило до відома прокурора лише в
січні 2014 року.

Ухвалою судді Ладижинського міського
суду від 13.03.2014 позовну заяву залишено
без розгляду і надано позивачу строк
для усунення недоліків до 19.03.2014.

У вказаний вище строк недоліки
позовної заяви усунуті і ухвалою від
20.03.2014 відкрито провадження у даній
адміністративній справи.

До початку розгляду справи по суті
представник відповідача Ладижинської
міської ради Власенко Л.В. надала суду
письмове клопотання про залишення
позову без розгляду в зв'язку з
пропуском строку звернення до суду без
поважних причин, яке обґрунтувала тим,
що прокурор обґрунтовуючи поважність
пропуску строку звернення до суду
свідомо вводить в оману суд, вказуючи
на те, що про рішення виконавчого
комітету Ладижинської міської ради
«Про розгляд заяв громадян» №813 від
25.11.2010 року, а також про те що будинок
АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про
право власності на нерухоме майно від
14.05.2004 року зареєстрований як
нежитловий прокуратурі міста стало
відомо лише в ході перевірки, яка
проводилась з 20 по 25 січня 2014 року.
Натомість вказує про те, що прокуратурі
м. Ладижина, а також і прокуратурі
Вінницької області ще з 2009 року добре
відомо, що буд. АДРЕСА_1 відповідно до
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 14.05.2004 року
зареєстрований як нежитловий і що в
даному будинку громадянам надавалось
житло, оскільки цими прокуратурами
проводились перевірки за зверненнями
жителів будинку АДРЕСА_1 з приводу
продажу частини підвального
приміщення, а також з приводу надання
мешканцям будинку підвальних
приміщень для облаштування кладочок,
що підтверджується доданими до
клопотання письмовими зверненнями
громадян та відповіді прокуратури.
Також вказує на те, що про рішення
виконавчого комітету Ладижинської
міської ради «Про розгляд заяв
громадян» №813 від 25.11.2010 року
прокуратурі м.Ладижин також було
відомо ще до перевірки проведеної в 2014
році, оскільки перевірки з приводу
законності прийняття даного рішення
проводились прокуратурою м. Ладижин
раніше, зокрема така перевірка
проводилась в 2012 році.

У судовому засіданні представник
прокурора Веселовський М.А. клопотання
про поновлення строку звернення до
адміністративного суду підтримав,
заперечував проти задоволення
клопотання представника відповідача
про залишення позову без розгляду,
зазначаючи при цьому про те, що
пропущений з поважної причини строк
звернення до суду відповідно до ст. 100
КАС України підлягає поновленню. На
обґрунтування поважності причин
пропуску вказав на те, що оскільки
протягом 2008-2014 років склад прокуратури
м. Ладижина змінювався неодноразово,
різні посадові особи проводили
перевірки і можливо в силу якихось
суб'єктивних факторів не могли
встановити ті обставини, які були
встановлені прокуратурою м. Ладижина з
20 січня по 25 січня 2014 року. В ході
проведення перевірки на доручення
прокуратури Вінницької області
прокурором було звернуто увагу саме на
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, а саме на об'єкт
розташований за адресою: АДРЕСА_1, в
якому чітко вказано, що даний об'єкт це
нежитлова будівля. Дане свідоцтво про
право власності також закріплюється
рішенням виконавчого комітету
Ладижинської міської ради № 166 від
29.03.2004 року. Про існування свідоцтва
право власності на нерухоме майно від
14.05.2004 прокуратурі м. Ладижина стало
відомо лише в 2014 році під час
проведення перевірки з 20 по 24 січня 2014
року. Окрім того, вказав на те, що
прокуратурою м. Ладижина дійсно раніше
проводилися перевірки, які були
приблизно схожими за своїм змістом,
однак конкретно у тих документах, які
зберігаються в архіві прокуратури м.
Ладижина не було знайдено жодного
документу схожого на свідоцтво про
право власності, яке свідчить про
статус нежитлової будівлі по АДРЕСА_1.
Чому прокуратурою м. Ладижина давались
відповіді на звернення громадян із
зазначенням, що дана будівля має статус
нежитлової не може пояснити, оскільки
він не вивчав досконально матеріали
перевірки, які були зібрані у
попередніх роках з 2009 по 2012 роки.
Перевірки проводилися з різних питань
і конкретно стверджувати, що не
досліджувалось саме питання статусу
будівлі по АДРЕСА_1 він не може.

Третя особа на стороні відповідача
ОСОБА_3 підтримав у судовому засіданні
клопотання представника відповідача,
пояснивши, що прокуратурі м. Ладижина
було добре відомо про статус будівлі,
оскільки сама прокуратура м. Ладижина з
2004 року, з моменту створення її у м.
Ладижині, розмішена в будинку АДРЕСА_1
про що свідчить поштова адреса на
офіційний бланках прокуратури м.
Ладижина. Також прокуратурі м. Ладижина
достовірно відомо, які саме підрозділи
державних установ там знаходяться, а
також що з другого по п'ятий поверхи там
проживають люди. До прокуратури м.
Ладижина неодноразово звертались
жителі будинку АДРЕСА_1 щодо підвальних
приміщень і законності прийняття
рішень про підвальні приміщення, в яких
підписувались з зазначенням адрес у
вказаній будівлі НОМЕР_1. Також
більшість цих звернень, наприклад до
Генеральної прокуратури і до
прокуратури Вінницької області
підписувались самими мешканцями
даного будинку з перерахуванням кімнат
з другого по п'ятий поверхи. Окрім того,
зазначив, що прокуратурою м. Ладижина
неодноразово проводилися перевірки та
надавалися відповіді щодо статусу
даної будівлі. У відповідях
прокуратури Вінницької області і
прокуратури м. Ладижина, які додані
виконавчим комітетом є посилання
конкретно на свідоцтво на право
власності від 14.05.2004. Тому вважає, що і
прокуратура м. Ладижина і прокуратура
Вінницької області знали про
існування даного свідоцтва, якщо
посилалися на нього у своєму
листуванні. Окрім того, прокурором м.
Ладижина неодноразово проводилась
перевірка з питань статусу будівлі,
витребовувались копії всіх рішень і
відбирались пояснення.

Третя особа на стороні відповідача
ОСОБА_4 також підтримала у судовому
засіданні клопотання представника
відповідача про залишення позовної
заяви без розгляду у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду.

Дослідивши питання поважності причин
пропуску строку звернення прокурора до
адміністративного суду, розглянувши
клопотання, документи, подані на
обґрунтування зазначеного клопотання,
заслухавши думку учасників процесу,
суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), адміністративний
позов може бути подано до суду в межах
строку звернення до адміністративного
суду, встановленого цим Кодексом або
іншими законами.

Частиною 2 ст. 99 КАС України визначено,
що для звернення до адміністративного
суду суб'єкта владних повноважень
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня виникнення підстав,
що дають суб'єкту владних повноважень
право на пред'явлення передбачених
законом вимог. Цим Кодексом та іншими
законами можуть також встановлюватися
інші строки для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї документів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Так, рішенням виконавчого комітету
Ладижинської міської ради № 813 від
25.11.2010 року ОСОБА_3, надано квартиру
загальною площею 36,2 кв.м. АДРЕСА_1 зі
статусом «гуртожиток для проживання
сімей».

Також цим же рішенням ОСОБА_4 надано
квартиру загальною площею 36,2 кв.м.
АДРЕСА_2 зі статусом «гуртожиток для
проживання сімей» (а.с.23).

Прокуратурою міста Ладижин з 20.01.2014 по
25.01.2014 проводилось виконання доручення
прокуратури Вінницької області про
проведення перевірки за зверненням
жителя м. Ладижин ОСОБА_9 з приводу
можливих неправомірних дій посадових
осіб Ладижинської міської ради при
розподілі житла та з інших питань.

В ході перевірки встановлено, що
відповідно до свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 14.05.2004
об'єкт, розташований за адресою:
будинок АДРЕСА_1, площею 4754,0 кв.м., що
знаходиться у власності
територіальної громади м. Ладижин в
особі Ладижинської міської ради, має
статус «нежитлова будівля». Таким
чином, будинок АДРЕСА_1, маючи статус
«нежитлової будівлі» незаконно
віднесений виконавчим комітетом
Ладижинської міської ради до житлового
фонду, яка не мала права вчиняти дії
передбачені ст. 15 ЖК УРСР відносно цієї
будівлі та надавати кімнати (квартири)
в цьому будинку для проживання
будь-кому.

11.03.2014 року прокурор м. Ладижина
Вінницької області звернувся до
Ладижинського міського суду з позовом
до виконавчого комітету Ладижинської
міської ради, треті особи на стороні
відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання протиправним та скасування
рішення виконавчого комітету
Ладижинської міської ради "Про розгляд
заяв громадян" № 813 від 25.11.2010».

При зверненні до суду, в.о. прокурора м.
Ладижина Вінницької області у позовній
заяві просить поновити пропущений ним
строк звернення до адміністративного
суду, посилаючись на те, що про
незаконність рішення виконавчого
комітету Ладижинської міської ради №
813 від 25.11.2010 щодо надання житла в
будинку АДРЕСА_1 прокуратурі м.
Ладижина стало відомо лише під час
прокурорської перевірки проведеної з
20.01.2014 по 25.01.2014 під час виконання
доручення прокуратури Вінницької
області від 20.01.2014 року №07/1-2586-01,
оскільки не могли бути виявлені
прокурором у 2005 році без отримання
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 14.05.2004, яке потрапило
до відома прокурора лише в січні 2014
року.

Однак, як вбачається із матеріалів
адміністративної справи прокуратурою
м. Ладижина Вінницької області
надавалася відповідь за № 65/8 від 04.01.2010
депутату Ладижинської міської ради
Косяку Є.С., в якій зазначено, що
прокуратурою м. Ладижина розглянуто
депутатське звернення про надання
інформації щодо законності дій
Ладижинської міської ради Вінницької
області попереднього скликання, що
уповноважила укласти договір
купівлі-продажу підвальних приміщень
будинку АДРЕСА_1. Встановлено, що
відповідно до рішення Ладижинської
міської ради №700 від 25.12.2003 року у
власність територіальної громади
міста з балансу Ладижинської ТЕС ВАТ
«Західенерго» прийнято готель
«Акація» - буд. АДРЕСА_1. В подальшому
оформлено свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 14.05.2004
року, об'єкт - буд. НОМЕР_1, нежитловий, в
тому числі підвал, площею 794,3 кв. м,
форма власності - комунальна. З окремих
кімнат буд. НОМЕР_1 знято статус «кімнат
гуртожитку» та надано статус «житлових
приміщень». Проведеною прокуратурою
міста перевіркою порушень вимог
законів не встановлено. Підстав для
внесення документів прокурорського
реагування немає.

Із запиту прокурора м. Ладижина радника
юстиції Гирби В.М. від 30.10.2012 № 74/569 до
виконавчого комітету Ладижинської
міської ради вбачається, що
прокуратурою м. Ладижина на виконання
термінового завдання прокуратури
області проводилась перевірка за
зверненням народного депутата
Верховної Ради України Матвієнка А.С. в
інтересах ОСОБА_9 щодо правомірності
надання службового житла на території
Ладижинської міської ради, у зв'язку з
чим прокурор м. Ладижина на підставі ст.
8, 20 Закону України «Про прокуратуру»
просив до 16.00 год. 30.10.2012 надати до
прокуратури м. Ладижина інформацію
щодо умов та підстав надання
Ладижинською міською радою квартир
громадянам, зокрема, ОСОБА_3

На виконання даного запиту виконавчий
комітет Ладижинської міської ради
відповіддю від 02.11.2012 № 2-20-3402, яка
отримана прокуратурою м. Ладижина
02.11.2012, що стверджується штампом
прокуратури, повідомив про умови та
підстави надання житла громадянам,
зокрема, ОСОБА_3 - на підставі рішення
виконкому № 813 від 25.11.2010 надана кімната
зі статусом «службове житло». Дане
рішення є предметом оскарження.

З повідомлення прокуратури Вінницької
області від 14.06.2011 № 07/1-1525-11 наданого гр.
ОСОБА_10 та іншим вбачається, що
прокуратура області повідомляє про
розгляд колективних заяв мешканців
будинку АДРЕСА_1, в тому числі і
надіслана Генеральною прокуратурою
України, щодо законності дій
Ладижинської міської ради при
укладанні договору купівлі-продажу
підвальних приміщень зазначеного
будинку. Встановлено, що будинок
АДРЕСА_1 побудований як готель, і
відповідно до змісту ст. 4 Житлового
Кодексу Української РСР не належить до
складу житлового фонду, тому, що був
спроектований, побудований, зданий в
експлуатацію та зареєстрований не як
житловий. Підстави для внесення
документів прокурорського реагування
на даний час відсутні.

Виходячи з того, що прокуратура м.
Ладижина Вінницької області та
прокуратура Вінницької області на
протязі 2010 - 2012 років в результаті
обміну вказаною вище інформацією, яка
ґрунтувалась на прокурорських
перевірках, неодноразово посилалась на
нежитловий статус будинку АДРЕСА_1, у
тому числі і на саме свідоцтво про
право власності на нерухоме майно від
14.05.2004 року, суд не бере до уваги той
факт, що дане свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 25.04.2004
прокурору м. Ладижина потрапило до
відома лише під час прокурорської
перевірки у 2014 році, тому приходить до
висновку, що позивачем пропущений
строк звернення до суду, встановлений
нормами КАС України, без поважних на те
причин.

Окрім того, суд зауважує, що і про умови
та підстави надання житла ОСОБА_3 на
підставі рішення виконкому № 813 від
25.11.2010 надана кімната зі статусом
«службове житло», яке є предметом
оскарження прокуратурі м. Ладижина
також було відомо ще 02.11.2012.

Враховуючи вказане, слід зазначити, що
поважними причинами визнаються лише
такі обставини, які є об'єктивно
непереборними та не залежать від
волевиявлення сторони і пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
сторонами процесуальних дій та
підтверджені належними доказами.

За таких обставин, позовна заява в.о.
прокурора м. Ладижина Вінницької
області до виконавчого комітету
Ладижинської міської ради, треті особи
на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4
про визнання протиправним та
скасування рішення виконавчого
комітету Ладижинської міської ради
"Про розгляд заяв громадян" № 813 від
25.11.2010» та додані до неї матеріали не
містять жодних доказів поважності
причин пропуску строку звернення до
суду, тому суд приходить до висновку, що
позивачем пропущено встановлений ч. 2
ст. 99 КАС України шестимісячний строк
звернення до суду, а підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до суду поважними, не
встановлено.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України,
суд своєю ухвалою залишає позовну
заяву без розгляду, якщо позовну заяву
подано з пропущенням встановленого
законом строку звернення до
адміністративного суду і суд не
знайшов підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними.

Згідно ч. 2 ст. 100 КАС України, позовна
заява може бути залишена без розгляду
як на стадії вирішення питання про
відкриття провадження в
адміністративній справі без
проведення судового, так і в ході
підготовчого провадження чи судового
розгляду справи.

Крім того, суд звертає увагу в.о.
прокурора м. Ладижина, який в позовній
заяві просить поновлення строк
звернення до адміністративного суду,
що відповідно до ч. 4 ст. 102 КАС України
на строки звернення до
адміністративного суду положення щодо
поновлення процесуального строку не
поширюється.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 155, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача
задовольнити.

Позовну заяву в.о. прокурора м. Ладижина
Вінницької області до виконавчого
комітету Ладижинської міської ради,
треті особи на стороні відповідача
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
протиправним та скасування рішення
виконавчого комітету Ладижинської
міської ради "Про розгляд заяв
громадян" № 813 від 25.11.2010 про визнання
протиправним та скасування рішення
виконавчого комітету Ладижинської
міської ради "Про розгляд заяв
громадян" № 813 від 25.11.2010 залишити без
розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили в порядку, визначеному
ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали. У
разі якщо ухвалу було постановлено в
письмовому провадженні або згідно з
частиною третьою статті 160 цього
Кодексу, або без виклику особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя