Справа № 751/4649/14
Суддя: Маслюк Н. В.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№751/4649/14
Провадження №2-а/751/144/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 року
м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста
Чернігова

у складі: головуючого-судді Маслюк
Н.В.,

при секретарі Чвірова
О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання в
м.Чернігові справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області про визнання незаконним
рішення суб'єкта владних повноважень,

В С Т А Н
О В И В :

ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом до
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Чернігівській області
просить визнати незаконною постанову
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у Чернігівській
області Курилець В.І. від 07.05.2014 року про
закінчення виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №2-а-3854/11, виданого
Новозаводським районним судом м.
Чернігова 27.08.2012 року.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що
постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління ДВС ГУЮ у
Чернігівській області Курилець В.І.
закінчено виконавче провадження з
виконання виконавчого листа №2-а-3854/11 у
зв'язку з частковим виконанням рішення
суду. Вважає, що дана постанова
винесена передчасно, без вчинення
обов'язкових дій, передбачених Законом
України «Про виконавче провадження», а
тому є незаконною.

Позивач у судове засідання не з'явився,
про день та час розгляду справи
повідомлений, в позові зазначив про
розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи повідомлений, на
адресу суду надійшли письмові
запереченні, які залучено до
матеріалів справи (а.с.14).

Суд на підставі ст.128 КАС України,
визнав можливим провести розгляд
справи без участі позивача та
представника відповідача на підставі
наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у
відділі примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у Чернігівській
області перебував виконавчий лист
№2-а-3854/11, виданий 02.11.2012 року
Новозаводським районним судом
м.Чернігова, згідно якого зобов'язано
Головне Управління Пенсійного фонду
України в Чернігівській області
призначити ОСОБА_1 пенсію виходячи з
розміру грошового забезпечення за
останньою штатною посадою перед
звільненням, враховуючи відповідні
оклади за посадою, військовим
(спеціальним) званням, процентну
надбавку за вислугу років, щомісячні
додаткові види грошового забезпечення
(надбавки, доплати, підвищення) та
премії в розмірах, установлених
законодавством відповідно до вимог ч. 3
ст. 43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб"; зобов'язано Головне Управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівській області перерахувати та
виплатити ОСОБА_1 пенсію виходячи з
розміру грошового забезпечення за
останньою штатною посадою перед
звільненням, враховуючи відповідні
оклади за посадою, військовим
(спеціальним) званням, процентну
надбавку за вислугу років, щомісячні
додаткові види грошового забезпечення
(надбавки, доплати, підвищення) та
премії в розмірах, установлених
законодавством відповідно до вимог ч. 3
ст. 43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших осіб"
з 24 грудня 2010 р. та виплатити
недоплачену різницю пенсії з
урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління ДВС ГУЮ у
Чернігівській області Курилець В.І. від
12.03.2014 року відкрито виконавче
провадження по виконанню
вищевказаного виконавчого листа (а.с.21).

Згідно постанови від 07.05.2014 року, на
підставі ч.3 ст. 75 Закону України "Про
виконавче провадження", закінчено
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа №2-а-3854/11,
мотивуючи тим, що рішення суду виконано
частково, проведено перерахунок
необхідної виплати, а в частині
здійснення виплати неможливо виконати
рішення суду без участі боржника (а.с.6).

Європейський суд з прав людини у своїх
рішеннях неодноразово зазначав, що
право на судовий розгляд, гарантоване
статтею 6 Конвенції про захист прав
людини та основоположних свобод також
захищає і виконання остаточних та
обов'язкових судових рішень, які у
країні, яка поважає верховенство права,
не можуть залишатися невиконаними,
завдаючи шкоди одній із сторін (рішення
у справі "Горнсбі проти Греції" від
19.03.1997 року п. 40; рішення у справі "Бурдов
проти Росії" від 07.05.2002 року п. 34, рішення
у справі "Півень проти України" від
29.06.2004 року).

Європейський суд з прав людини нагадує,
що державний орган не може посилатися
на відсутність коштів, щоб не
виплачувати борг, підтверджений
судовим рішенням (п. 35 рішення у справі
"Бурдов проти Росії") .

В силу ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 1 ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, а
частиною 2 цієї статті передбачено, що
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Згідно ч.1 п.11 ст. 49 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
повернення виконавчого документа до
суду чи іншого органу (посадової особи),
який його видав, у випадку,
передбаченому ч.3 ст.75 цього Закону.

За змістом п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України
"Про виконавче провадження", виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
фактичного виконання в повному
обсязі рішення згідно з виконавчим
документом.

Відповідно до ст.75 Закону України "Про
виконавче провадження" після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не пізніше
ніж на наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження. У
разі невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення. Якщо рішення не
виконано і виконання може бути
проведено без участі боржника,
державний виконавець накладає на
боржника штраф відповідно до статті 89
цього Закону та вносить подання
(повідомлення) правоохоронним органам
для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Статтею 89 названого вище Закону
визначено, що у разі невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні дії,
та рішення про поновлення на роботі
державний виконавець виносить
постанову про накладення штрафу на
боржника - фізичну особу від десяти до
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян; на посадових осіб -
від двадцяти до сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на боржника - юридичну особу -
від сорока до шістдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання. У разі повторного
невиконання рішення боржником без
поважних причин державний виконавець у
тому ж порядку накладає на нього штраф
у подвійному розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Проте, старший державний виконавець
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у Чернігівській
області Курилець В.І. не дотримався
вказаних вище приписів Закону.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Представником відповідача не надано
суду достатніх та належних доказів у
підтвердження правомірності винесення
оскаржуваної постанови, не надано
документів, які підтверджують факт
накладення штрафу на боржника та
внесення подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом у
відповідності до ч.3 ст.75 Закону України
"Про виконавче провадження".

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС
України, у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про визнання
неправомірними дій суб'єкта владних
повноважень і про скасування або
визнання не чинним рішення чи окремих
його положень.

Суд вважає, що при винесенні постанови
старшим державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у Чернігівській
області Курилець В.І. про закінчення
виконавчого провадження № 42470745 не було
дотримано вимоги п. 11 ч. 1 ст. 49, ч.3 ст. 75
Закону України "Про виконавче
провадження", а отже оскаржувана
постанова є незаконною.

Згідно ст.181 КАС України позовну заяву
може бути подано до суду у десятиденний
строк з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
її прав, свобод чи інтересів, отже
позивачем не пропущено строк звернення
до суду, оскільки копію оскаржуваної
постанови від 07.05.2014 року він отримав
поштою лише 12.05.2014 року, що
підтверджується копією конверта на
якому наявний штемпель відділення
зв'язку про отримання листа 12.05.2014 року
(а.с.7), а позовна заява подана до суду
16.05.2014 року.

На підставі вищевказаного суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 9-12, 17, 71, 94, 128, 158-163, 167,
181, 186 КАС України, ст.ст.11, 49, 50, 75, 89
Закону України "Про виконавче
провадження", суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати незаконною постанову старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області Курилець В.І. від
07.05.2014 року про закінчення виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №2-а-3854/11, виданого
Новозаводським районним судом м.
Чернігова 27.08.2012 року.

Постанова суду може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Новозаводський районний суд міста
Чернігова шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі проголошення в
судовому засіданні вступної та
резолютивної частини постанови, а
також прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Н.В. Маслюк