Справа № 437/16404/13-а
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бугера О.В
Суддя-доповідач - Яманко В.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року
справа №437/16404/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі: головуючого судді Яманко В. Г.,
суддів Казначеєва Е. Г., Васильєвої І. А.,
розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Ленінського районного суду м.
Луганська від 9 квітня 2014 року у справі
№ 437/16404/13-а (суддя Бугера О. В.) за
позовом ОСОБА_2 до Луганської міської
ради, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог, товариство з
обмеженою відповідальністю
«Аква-Ленд-Луганськ» про визнання
протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Ленінського районного суду м.
Луганська з позовом (арк. спр. 2-4) до
Луганської міської ради про визнання
протиправним та скасування рішення
Луганської міської ради від 27
листопада 2012 року № 30/68 про надання в
оренду терміном на 49 років земельної
ділянки площею 0,0392 га ТОВ
«Аква-Ленд-Луганськ» під розміщену
будівлю медпункту за адресою: м.
Луганськ, вул. Українська, 11.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Луганська від 21 січня 2013 року (арк. спр.
21) задоволено клопотання позивача про
забезпечення адміністративного позову
та призупинено виконання рішення
Луганської міської ради від 27
листопада 2012 року № 30/68.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Луганська від 14 лютого 2013 року (арк. спр.
44) залучено до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог, ТОВ
«Аква-Ленд-Луганськ».

Постановою Ленінського районного суду
м. Луганська від 15 квітня 2013 року (арк.
спр. 107-109) позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено в повному обсязі. Визнано
протиправним та скасовано рішення
Луганської міської ради від 27
листопада 2012 року № 130/68 про передачу
ТОВ «Аква-Ленд-Луганськ» в оренду
терміном на 49 років земельної ділянки
площею 0,0392 га під розміщення будівлі
медпункту за адресою: м. Луганськ, вул.
Українська, 11.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 5 червня 2013
року (арк. спр. 167-168) апеляційну скаргу
ТОВ «Аква-Ленд-Луганськ» залишено без
задоволення, постанову Ленінського
районного суду м. Луганська від 15
квітня 2013 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 10 жовтня 2013 року (арк. спр.
188-189) касаційну скаргу ТОВ
«Аква-Ленд-Луганськ» задоволено
частково. Ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 5 червня 2013 року та постанову
Ленінського районного суду м.
Луганська від 15 квітня 2013 року
скасовано та направлено справу до суду
першої інстанції на новий розгляд.

18 лютого 2014 року позивач надав уточнену
позовну заяву (арк. спр. 220-222) про
визнання протиправним та скасування
рішення Луганської міської ради від 27
листопада 2012 року № 30/68. В
обґрунтування позову позивач вказав,
що підставою для скасування рішення
відповідача є те, що будівля медпункту
є власністю третьої особи, проте
вказана будівля розташована на
земельній ділянці, на якій також
розташована артезіанська свердловина,
що належить позивачу та яка
використовується на підставі дозволу
про спеціальне водокористування.

Постановою Ленінського районного суду
м. Луганська від 9 квітня 2014 року (арк.
спр. 285-289) в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі.

Позивач не погодився з прийнятим
судовим рішенням, подав апеляційну
скаргу, в якій просив скасувати
постанову суду першої інстанції та
задовольнити позов в повному обсязі
(арк. спр. 293-297).

Сторони та третя особа про дату, час,
місце судового розгляду повідомлені,
представників до суду не направили.

Третьою особою надано через канцелярію
суду апеляційної інстанції
заперечення проти апеляційної скарги
позивача (арк. спр. 306-310) з вимогами про
залишення постанови суду першої
інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю -
доповідача, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

Статутом ТОВ «Аква-Ленд-Луганськ» (арк.
спр. 6-13, 61-76) встановлено, що його
учасниками є ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2

Згідно технічного паспорту від 19
грудня 2008 року власником
культурно-оздоровчого комплексу,
розташованого за адресою: м. Луганськ,
вул. Українська, 11 (арк. спр. 54-56) є ТОВ
«Аква-Ленд-Луганськ». Свідоцтвом про
право власності від 12 березня 2009 року
(арк. спр. 78-79, 255, 272) підтверджено
належність культурно-оздоровчого
комплексу, розташованого за адресою: м.
Луганськ, вул. Українська, 11, ТОВ
«Аква-Ленд-Луганськ» на праві
приватної власності, зокрема Д-1 -
медпункт загальною площею 16,4 кв. м. За
експлікацією до технічного паспорту
(арк. спр. 57) до складу
культурно-оздоровчого комплексу
входять наступні об'єкти: А-1 - літнє
кафе, Б-1 - вбиральня, В - 1 - вбиральня, Г-1 -
насосна свердловина, Д-1 - медпункт, Е -
тераса для відвідувачів, З - літній душ,
К, К-1 - кабіна для перевдягання, М -
танцювальний майданчик, Ж - басейн, П -
зливна яма, 01-010 - альтанки, N - огорожа,
Р1-Р25 - альтанки, Н1-Н30 - навіси, С -
свердловина.

На підставі заяви ТОВ
«Аква-Ленд-Луганськ» від 2 лютого 2012
року (арк. спр. 90), рішенням Луганської
міської ради № 22/29 від 30 березня 2012 року
(арк. спр. 91, 256, 273) наданий дозвіл ТОВ
«Аква-Ленд-Луганськ» на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,392 га за
адресою: м. Луганськ, вул. Українська, 11
під розміщену будівлю медпункту.

22 березня 2012 року позивачу Державним
управлінням охорони навколишнього
природного середовища в Луганській
області видано дозвіл на спеціальне
водокористування (арк. спр. 151-153)
строком з 22 березня 2012 року по 22 березня
2015 року. Згідно паспорту свердловини №
1 (арк. спр. 155-163) зазначена свердловина
розташована за адресою: АДРЕСА_1, парк
ім. Горького, культурно-оздоровчий
центр, правобережна поіменна тераса р.
Лугань, відомча належність - ОСОБА_2 За
довідкою Східного державного
регіонального геологічного
підприємства № 03-411 від 4 червня 2013 року
(арк. спр. 154) на балансі ОСОБА_2
рахується водозабір підземних вод, що
складається з однієї експлуатаційної
свердловини № 1, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, яка станом на час
видачі узгодження умов спеціального
водокористування перебувала в реєстрі
свердловин України.

8 червня 2012 року позивачем подано
начальнику міськомзему м. Луганська та
Луганському міському голові листи, в
яких позивач доводив до відома, що в
межі відповідної земельної ділянки,
проект на відведення якої
розробляється за замовленням ТОВ
«Аква-Ленд-Луганськ» знаходиться
господарсько-технічний об'єкт -
свердловина питного водопостачання з
контрольно-вимірювальним обладнанням
(арк. спр. 14, 15).

26 червня 2012 року Управлінням
Держкомзему у м. Луганськ наданий
позивачу лист № 3588/4-3-14 з повідомленням
про те, що викладена позивачем у
зверненні інформація про наявність
свердловини буде врахована в
подальшому (арк. спр. 16).

Виконавчим комітетом Луганської
міської ради на повідомлення позивача
від 8 червня 2012 року був направлений 6
липня 2012 року лист № 07-Н3425-2 (арк. спр. 50),
за яким відомості, надані позивачем
прийнято до відома та будуть враховані
в подальшому. Також листом від 6 липня
2012 року № 07-Н3425-2 виконавчим комітетом
Луганської міської ради повідомлено
позивача, що з доданих ним документів
до його листа неможливо визначити
фактичне місце розташування
свердловини, з огляду на відсутність
відомостей щодо оформлення позивачем
права власності на вказаний об'єкт.

Листом міського комунального
підприємства Бюро технічної
інвентаризації (далі - КП БТІ) № 15/43-927
від 6 серпня 2012 року (арк. спр. 95, 259, 270)
повідомлено директора ТОВ
«Аква-Ленд-Луганськ», що представником
КП БТІ за замовленням ОСОБА_2 від 11
червня 2012 року для внесення поточних
змін в технічний паспорт на об'єкт
нерухомості за адресою: АДРЕСА_1,
досліджено всю забудову, в тому числі
розподільчий колодязь, розташований за
вказаною адресою, але будівля
медпункту з розміщеною в ньому
свердловиною, що належить ТОВ
«Аква-Ленд-Луганськ», в дослідження
включено не було, оскільки не належить
ОСОБА_2, що ним не спростовується.

Висновком Комісії з розгляду питань,
пов'язаних з погодженням документації
із землеустрою від 4 жовтня 2012 року (арк.
спр. 93) погоджений проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки ТОВ
«Аква-Ленд-Луганськ» площею 0,392 га за
адресою: м. Луганськ, вул. Українська, 11
під розміщену будівлю медпункту (арк.
спр. 87-89).

Рішенням Луганської міської ради від 27
листопада 2012 року № 30/68 (арк. спр. 94-95,
256а, 273а) затверджений проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки ТОВ «Аква-Ленд-Луганськ» під
розміщену будівлю медпункту за
адресою: м. Луганськ, вул. Українська, 11
та передано ТОВ «Аква-Ленд-Луганськ» в
оренду терміном на 49 років земельну
ділянку площею 0,392 га, яка за своїм
цільовим призначенням (категорією)
відноситься до земель рекреаційного
призначення, під розміщену будівлю
медпункту за адресою: м. Луганськ, вул.
Українська, 11, в межах визначених
проектом.

На підставі зазначеного рішення між
Луганською міською радою в особі
Управління Луганської міської ради з
питань земельних ресурсів Жадан І. Л.
(орендодавець) та ТОВ
«Аква-Ленд-Луганськ», від імені якого
на підставі статуту діяв директор
Авілов В. П. (орендар) укладений договір
оренди земельної ділянки від 25 грудня
2012 року (арк. спр. 58-60, 251, 268). Вказаний
договір засвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_8

Пунктом 7 зазначеного договору вказано,
що строк дії договору складає 49 років.

Договір оренди до Книги реєстрації
державних актів про право власності на
землю та на право постійного
користування землею, договорів оренди
землі не внесений, оскільки ухвалою
суду було забезпечено позов та
зупинено виконання рішення.

Згідно листа КП БТІ № 15/43/92 від 1 лютого
2013 року (арк. спр. 94) в матеріалах
інвентаризаційної справи на об'єкт
нерухомості, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, відсутні відомості щодо
реєстрації за ОСОБА_2 права власності
на свердловину, розташовану за
вказаною адресою.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 10 жовтня 2013 року (арк. спр.
188-189) встановлено, що судами першої та
апеляційної інстанцій при первинному
розгляді даної справи дійшли хибного
висновку, що рішення ТОВ
«Аква-Ленд-Луганськ» про оренду землі
приймають загальні збори, оскільки з
пункту 13 розділу 6 статуту укладати та
підписувати господарські та інші
договори, вчиняти правочини від імені
товариства уповноважений його
директор (арк. спр. 71). Крім того, суд
касаційної інстанції вказав на
помилковість висновку суду
апеляційної інстанції при первинному
розгляді справи про порушення
спеціального права користування
свердловиною, яке належить позивачу,
оскільки такий дозвіл не посвідчує
речове право водокористувача на
земельну ділянку, а отже наявність
такого дозволу не вказує на порушення
права на земельну ділянку позивача.
Також, суди першої та апеляційної
інстанцій при первинному розгляді
справи не надали оцінки листу БТІ №
15/43/92.

За частиною 5 статті 227 КАС України
висновки і мотиви, з яких скасовані
рішення, є обов'язковими для суду
першої чи апеляційної інстанції при
розгляді справи.

Стосовно питання дослідження місця
розташування відповідної свердловини,
на спеціальне водокористування якої
позивач має дозвіл, колегія суддів
зазначає наступне.

За статтею 1 Водного кодексу України
водний об'єкт - природний або створений
штучно елемент довкілля, в якому
зосереджуються води (море, річка, озеро,
водосховище, ставок, канал, водоносний
горизонт); водозабір - споруда або
пристрій для забору оди з водного
об'єкта.

Відповідно до статті 48 Водного кодексу
України спеціальне водокористування -
це забір води з водних об'єктів із
застосуванням споруд або технічних
пристроїв, використання води та
скидання забруднюючих речовин у водні
об'єкти, включаючи забір води та
скидання забруднюючих речовин із
зворотними водами із застосуванням
каналів.

Частиною 1 статті 49 Водного кодексу
України встановлено, що спеціальне
водокористування здійснюється на
підставі дозволу.

Згідно з пунктом 5 Порядку погодження
та видачі дозволів на спеціальне
водокористування, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 13 березня 2002 року № 321, у дозволі
зазначаються: 1) найменування органу, що
його видав; 2) найменування та реквізити
водокористувача - юридичної особи
(прізвище, ім'я, по батькові, адреса
водокористувача - фізичної особи); 3)
термін, на який видано дозвіл; 4) ліміти
забору води, використання води та
скидання забруднюючих речовин; 5) умови
спеціального водокористування; 6) інші
відомості (у разі потреби).

Технічним паспортом (арк. спр. 57) ТОВ
«Аква-Ленд-Луганськ» підтверджено, що
за адресою: м. Луганськ вул. Українська,
11 в приміщенні медпункту, який
позначений у технічному паспорті, як
об'єкт нерухомості під літерою Д-1,
знаходиться свердловина під літерою С.

Згідно дозволу на спеціальне
водокористування (арк. спр. 151-153)
строком з 22 березня 2012 року по 22 березня
2015 року та паспорту свердловини № 1
(арк. спр. 155-163), вона розташована за
адресою: АДРЕСА_1, парк ім. Горького,
культурно-оздоровчий центр,
правобережна пойменна тераса р. Лугань,
відомча належність - ОСОБА_2 За довідкою
Східного державного регіонального
геологічного підприємства № 03-411 від 4
червня 2013 року (арк. спр. 154) на балансі
ОСОБА_2 рахується водозабір підземних
вод, що складається з однієї
експлуатаційної свердловини № 1,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка
станом на час видачі узгодження умов
спеціального водокористування
перебувала в реєстрі свердловин
України. Згідно листа КП БТІ № 15/43-927 від
6 серпня 2012 року (арк. спр. 95, 259, 270), БТІ за
замовленням ОСОБА_2 від 11 червня 2012 року
для внесення поточних змін в технічний
паспорт на об'єкт нерухомості за
адресою: АДРЕСА_1, досліджено всю
забудову, в тому числі розподільчий
колодязь, розташований за вказаною
адресою, але будівля медпункту з
розташованою в ньому свердловиною, що
належить ТОВ «Аква-Ленд-Луганськ», в
дослідження включено не було, оскільки
не належить ОСОБА_2 та цей факт ним не
спростовується. Згідно листа КП БТІ №
15/43/92 від 1 лютого 2013 року (арк. спр. 94) в
матеріалах інвентаризаційної справи
на об'єкт нерухомості, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, відсутні відомості
щодо реєстрації за ОСОБА_2 права
власності на свердловину, розташовану
за вказаною адресою.

Таким чином, в матеріалах справи
відсутні докази, які підтверджують
місцезнаходження свердловини № 1,
спеціальний дозвіл на використання
якої має позивач, саме на території
медпункту, який належить на праві
приватної власності ТОВ
«Аква-Ленд-Луганськ», розташованого за
адресою: м. Луганськ, вул. Українська, 11,
оскільки зазначений дозвіл вказує на
місцезнаходження свердловини -
АДРЕСА_1. Також, суд апеляційної
інстанції зазначає, що доказів
наявності права приватної власності
позивача на відповідну свердловину,
розташовану за адресою: м. Луганськ.
вул. Українська, 11 в приміщенні будівлі
медпункту, позивачем до справи не
надано. Отже, суд апеляційної інстанції
вказує, що наявність лише дозволу на
спеціальне водокористування не
посвідчує речове право
водокористувача на відповідну
земельну ділянку, а тому наявність
такого дозволу не вказує на порушення
права власності на земельну ділянку
позивача, що узгоджується з висновком
Вищого адміністративного суду України
за ухвалою від 10 жовтня 2013 року.

Позивач обґрунтовуючи вимоги
апеляційної скарги вказав, що зона
знаходження свердловини, на
використання якої він має право,
повинна відноситися до поясу суворого
режиму санітарної охорони джерела
питного водопостачання.

Листом Головного управління
Держсанепідслужби у Луганській
області від 28 березня 2014 року № 03/1079
(арк. спр. 231) ОСОБА_2 надано роз'яснення з
приводу застосування нормативних
актів щодо встановлення зон санітарної
охорони (далі - ЗСО) для водопроводів
господарсько-питного водопостачання. З
вказаного листа вбачається, що для
експлуатації зон санітарної охорони
джерел водопостачання та водопроводів
господарсько-питного водопостачання
наявність проекту ЗСО є тільки однією
зі складових необхідних для вирішення
питання, пов'язаних із можливістю
використання водозабору. Наявність
проекту ЗСО вододжерела без оцінки
складу та властивостей води,
визначення її класу відповідно до ДСТУ
4808:2007, ДСанПіН 2.2.4-171-10, організації
лабораторного контролю за якістю води
та інше не надає право використовувати
вододжерело для господарсько-питних
цілей. Позивач, посилаючись на лист
Головного управління
Держсанепідслужби у Луганській
області від 28 березня 2014 року № 03/1079, не
надав до матеріалів справи доказів
наявності затвердженого відповідним
органом проекту ЗСО, доказів щодо того,
яким саме чином встановлення ЗСО
впливає на реалізацію ним дозволу зі
спеціального водокористування
свердловиною, та яким чином
перебування в оренді третьої особи
земельної ділянки, на якій
розташований медпункт, що належить
третій особі на праві приватної
власності, має наслідком порушення
права позивача з реалізації дозволу з
спеціального водокористування
свердловиною.

Стосовно дотримання відповідачем
вимог законодавства при прийнятті
оспорюваного позивачем рішення,
колегія суддів зазначає наступне.

Питання наявності у директора ТОВ
«Аква-Ленд-Луганськ» повноважень на
підписання договору оренди з
відповідачем не досліджується,
оскільки наявність таких повноважень
підтверджена умовами статуту
товариства та безпосередньо
висновками ухвали Вищого
адміністративного суду від 10 жовтня 2013
року.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи вв'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до статті 33 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
в сфері регулювання земельних відносин
до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належать повноваження щодо реєстрація
та користування землею і договорів на
оренду землі; видача документів, що
посвідчують право власності і право
користування землею; погодження
проектів землеустрою.

За пунктом 34 статті 26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
виключно на пленарних засіданнях
міської, селищної, міської ради
вирішуються відповідно до закону
питання регулювання земельних
відносин. Відповідно до вимог статті 59
зазначеного закону рада в межах своїх
повноважень приймає нормативні та інші
акти у формі рішень.

За частинами 1, 7, 8 Земельного кодексу
України (далі - ЗКУ) право оренди
земельної ділянки - це засноване на
договорі строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.
Орендодавцями земельних ділянок є їх
власники або уповноважені ними особи.
Відносини, пов'язані з орендою землі,
регулюються законом.

За частиною 1 статті 123 ЗКУ надання
земельних ділянок державної або
комунальної власності у користування
здійснюється Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування. Рішення
зазначених органів приймається на
підставі проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у разі:
надання земельної ділянки із зміною її
цільового призначення; формування
нової земельної ділянки (крім поділу та
об'єднання).

Частиною 2 статті 123 ЗКУ передбачено, що
особа, зацікавлена в одержанні у
користування земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності за проектом землеустрою щодо
її відведення, звертається з
клопотанням про надання дозволу на
його розробку до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, які відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, передають у власність
або користування такі земельні
ділянки. У клопотанні зазначаються
орієнтовний розмір земельної ділянки
та її цільове призначення. До
клопотання додаються графічні
матеріали, на яких зазначено бажане
місце розташування та розмір земельної
ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки). Верховній Раді
Автономної Республіки Крим, Раді
міністрів Автономної Республіки Крим,
органам виконавчої влади або органам
місцевого самоврядування, які
передають земельні ділянки державної
чи комунальної власності у
користування відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Згідно частини 3 статті 123 ЗКУ
відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування в межах
їх повноважень у місячний строк
розглядає клопотання і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування земельної ділянки
вимогам законів, прийнятих відповідно
до них нормативно-правових актів, а
також генеральних планів населених
пунктів, іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку. Забороняється відмова
у наданні дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок, місце розташування об'єктів на
яких погоджено відповідним органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування згідно із статтею 151
цього Кодексу.

За частиною 6 статті 123 ЗКУ відповідний
орган виконавчої влади або орган
місцевого самоврядування у
двотижневий строк з дня отримання
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, а в разі
необхідності здійснення обов'язкової
державної експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи приймає рішення про надання
земельної ділянки у користування.

Згідно частини 10 статті 123 ЗКУ рішенням
про надання земельної ділянки у
користування за проектом землеустрою
щодо її відведення здійснюються:
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки;
вилучення земельних ділянок у
землекористувачів із затвердженням
умов вилучення земельних ділянок (у
разі необхідності); надання земельної
ділянки особі у користування з
визначенням умов її використання і
затвердженням умов надання, у тому
числі (у разі необхідності) вимог щодо
відшкодування втрат
сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва.

За частиною 13 статті 123 ЗКУ підставою
відмови у затвердженні проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки може бути лише його
невідповідність вимогам законів та
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів.

Згідно частин 1, 3 статті 124 ЗКУ передача
в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями, визначеними статтею 122
цього Кодексу, чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки. Передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, громадянам,
юридичним особам, визначеним частинами
другою, третьою статті 134 цього Кодексу,
здійснюється в порядку, встановленому
статтею 123 цього Кодексу.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, за заявою ТОВ
«Аква-Ленд-Луганськ» від 2 лютого 2012
року (арк. спр. 90), рішенням відповідача
№ 22/29 від 30 березня 2012 року (арк. спр. 91,
256, 273) наданий дозвіл ТОВ
«Аква-Ленд-Луганськ» на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,392 га за
адресою: м. Луганськ, вул. Українська, 11
під розміщену будівлю медпункту.
Висновком Комісії з розгляду питань,
пов'язаних з погодженням документації
із землеустрою від 4 жовтня 2012 року (арк.
спр. 93) погоджений проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки ТОВ
«Аква-Ленд-Луганськ» площею 0,392 га за
адресою: м. Луганськ, вул. Українська, 11
під розміщену будівлю медпункту (арк.
спр. 87-89). Підстав для відмови в
погоджені проекту землеустрою не було
встановлено. Рішенням Луганської
міської ради від 27 листопада 2012 року №
30/68 (арк. спр. 94-95, 256а, 273а) затверджений
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки ТОВ
«Аква-Ленд-Луганськ» під будівлю
медпункту за адресою: м. Луганськ, вул.
Українська, 11 та передано ТОВ
«Аква-Ленд-Луганськ» в оренду терміном
на 49 років земельну ділянку площею 0,392
га, яка за своїм цільовим призначенням
(категорією) відноситься до земель
рекреаційного призначення, під
розміщену будівлю медпункту за
адресою: м. Луганськ, вул. Українська, 11,
в межах визначених проектом. З огляду
на наведене, колегія суддів погоджує
висновок суду першої інстанції про
дотримання відповідачем порядку
розгляду питання надання земельної
ділянки в оренду юридичній особі,
встановленому статтями 123, 124 ЗКУ.

Таким чином, колегія суддів погоджує
висновок суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог позивача.

Колегія суддів вказує, що ухвалою
Ленінського районного суду м.
Луганська від 21 січня 2013 року (арк. спр.
21) задоволено клопотання позивача про
забезпечення адміністративного позову
та призупинено виконання рішення
Луганської міської ради від 27
листопада 2012 року № 30/68. Відповідно до
частини 4 статті 118 КАС України якщо у
задоволенні вимог позивачеві буде
відмовлено, вжиті заходи забезпечення
адміністративного позову зберігаються
до набрання постановою суду законної
сили. Проте суд може одночасно з
прийняттям постанови або після цього
постановити ухвалу про скасування
заходів забезпечення
адміністративного позову або заміну
одного способу забезпечення
адміністративного позову іншим.
Питання скасування заходів
забезпечення позову не було вирішено
судами першої, апеляційної та
касаційної інстанцій при первинному
розгляді справи, так само як судом
першої інстанції при постановленні
спірної постанови від 9 квітня 2014 року.
Таким чином, суд апеляційної інстанції
роз'яснює сторонам, що заходи
забезпечення адміністративного
позову, визначені ухвалою Ленінського
районного суду м. Луганська від 21 січня
2013 року, скасовуються з дати набрання
законної сили даною ухвалою суду
апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, апеляційна
скарга позивача задоволенню не
підлягає, постанова суду першої
інстанції залишається без змін.

Керуючись статтями 200, 205, 206, 211, 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Ленінського районного суду м.
Луганська від 9 квітня 2014 року залишити
без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м. Луганська від 9 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками розгляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом 20 днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
В.Г.Яманко

Судді
Е.Г.Казначеєв

І.А.Васильєва