Справа № 2а-44807/09/1670
Суддя: П'янова Я.В.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 р. Справа №
2а-44807/09/1670Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання
Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промислова компанія
"Газвидобування" на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 20.01.2014р.
по справі № 2а-44807/09/1670

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промислова компанія
"Газвидобування"

до Державної податкової інспекції
у м. Полтаві Головного управління
Міндоходів у Полтавській області

за участю Прокуратури Полтавської
області

про визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Промислова компанія
"Газвидобування" (далі - позивач; ТОВ "ПК
"Газвидобування"), звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м. Полтаві
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області (далі - відповідач,
ДПІ у м. Полтаві) про визнання
недійсними податкових
повідомлень-рішень від 20.01.2009 року №
/0, від 16.04.2009 року №/1, якими
зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість на суму 2894801 грн. 50 коп.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 05.11.2009 року
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Промислова компанія "Газвидобування"
задоволено. Визнано протиправними та
скасовано податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м. Полтаві від 20
січня 2009 року № /0 та від 16 квітня
2009 року № /1 (том 1 а.с. 250-253).

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 07.06.2010 року
скасовано постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
05.11.2009 року по цій справі та прийнято
нову постанову, якою в задоволенні
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промислова компанія
"Газвидобування" - відмовлено (том 2 а.с.
214-215).

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 21.10.2013 року скасовано
постанови Полтавського окружного
адміністративного суду від 05.11.2009 року
та Харківського апеляційного
адміністративного суду від 07.06.2010 року,
справу направлено на новий розгляд до
Полтавського окружного
адміністративного суду (том 2 а.с. 267-270).

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 20.01.2014 року
в задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промислова компанія
"Газвидобування" до Державної
податкової інспекції у м. Полтаві
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області про визнання
недійсними (нечинними) податкових
повідомлень-рішень було відмовлено.

Позивач, не погодившись з таким судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій зазначає про неправомірність
оскаржуваної постанови внаслідок
неповного з'ясування обставин, що мають
значення для справи, встановлення
обставин, що мають значення для справи,
які є недоведеними, в зв'язку з чим
висновки суду не відповідають
обставинам справи, невірно застосовано
норми матеріального та процесуального
права, в результаті чого прийнято
необґрунтовану постанову. Просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову - про
задоволення позовних вимог.

В ході судового розгляду справи
представник позивача повністю
підтримав вимоги апеляційної скарги та
просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти
задоволення вимог апеляційної скарги
заперечував та просив постанову суду
першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів апеляційної інстанції,
вислухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового процесу, вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що
ТОВ "ПК "Газвидобування" є юридичною
особою, станом на 01.10.2008 року перебувало
на податковому обліку в ДПІ у м. Полтаві
та у перевіряємому періоді було
платником податку на додану вартість з
03.02.2006 року, свідоцтво № 23478401,
індивідуальний податковий номер
14 (том 1 а.с. 24, 205, 215).

Відповідно до довідки з Єдиного
державного реєстру підприємств і
організацій України серії АА № 102246,
виданої 08.08.2008 року, ТОВ "ПК
"Газвидобування" має право здійснювати
наступні види діяльності за КВЕД: 11.10.2
Добування природного газу; 11.10.1
Добування нафти; 74.20.1 Діяльність у
сфері інжинірингу; 74.20.2 Діяльність у
сфері геології та геологорозвідування;
60.30.2 Транспортування газу
трубопроводами; 51.51.0 Оптова торгівля
паливом (том 1 а.с. 25).

ТОВ "ПК "Газвидобування" подано до ДПІ у
м. Полтаві податкові декларації з
податку на додану вартість: № 178014 від
19.10.2007 року за вересень 2007 року, № 203864
від 20.11.2007 року за жовтень 2007 року, № 22058
від 19.03.2008 року за лютий 2008 року, № 57601
від 21.04.2008 року за березень 2008 року, №
137505 від 21.07.2008 року за червень 2008 року, №
166851 від 20.08.2008 року за липень 2008 року, №
248929 від 20.11.2008 року за жовтень 2008 року
(том 1 а.с. 113-184).

До зазначених декларацій з ПДВ
позивачем додано розрахунки суми
бюджетного відшкодування та заяви про
повернення суми бюджетного
відшкодування, копії яких наявні у
матеріалах справи.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
відповідачем за результатами виїзних
позапланових перевірок зазначених
вище декларацій складені такі акти та
довідки:

- за вересень 2007 року - акт від 21.12.2007
року № 2612/23-2/31354329 (перевірений період з
серпня по вересень 2007 року) (том 1 а.с.
35-37);

- за жовтень 2007 року - акт від 16.01.2008 року
№ 70/23-2/31354329 (перевірений період жовтень
2007 року) (том 1 а.с. 38-40);

- за лютий, березень, червень 2008 року -
довідка від 23.09.2008 року № 1870/23-2/31354329
(перевірений період - січень, лютий,
квітень, травень, червень 2008 року) (том 1
а.с. 41-52);

- за липень 2008 року - акт від 03.12.2008 року
№ 2434/23-2/31354329 (перевірений період -
липень, серпень, вересень 2008 року) (том 1
а.с. 53-55);

- за жовтень 2008 року - довідка від 18.12.2008
року № 2534/23-2/31354329 (перевірений період -
жовтень 2008 року) (том 1 а.с. 17-22).

Відповідно до пункту 1 статті 11 Закону
України "Про державну податкову службу
в Україні" відповідачем було проведено
документальну невиїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промислова компанія
"Газвидобування" () з
питань правових відносин із суб'єктами
господарської діяльності:
Представництво "Шлюмберже
Оілфілд"Інтерн ЛТД" ();
ТОВ "Енергофінанс" (); ТОВ
"Петролекс" (); ТОВ
"Феррос-Д" () по ланцюгу
постачання ПЕВКП "Промтехсервіс" (), за рахунок яких були
задекларовані суми бюджетного
відшкодування у вересні, жовтні 2007
року, лютому, березні, червні, липні,
жовтні 2008 року (акт від 19.01.2009 року №
69/23-2/31354329) (том 1 а.с. 205-209).

За результатами перевірки встановлено
та зафіксовано в акті перевірки від
19.01.2009 року № 69/23-2/31354329, що ТОВ "ПК
"Газвидобування", код 31354329, в порушення
п.п 7.4.1 та п.п. 7.4.5 п. 7.4, п.п 7.7.1 п.7.7. ст. 7
Закону України "Про податок на додану
вартість" завищено заявлену суму
бюджетного відшкодування на суму 2894801
грн. 50 коп., в т. ч.: за вересень 2007 року -
на 47232 грн.; за жовтень 2007 року - на 97559
грн. 71 коп.; за лютий 2008 року - на 201815 грн.
60 грн.; за березень 2008 року - на 564417 грн. 37
коп.; за червень 2008 р - на 378110,15 грн.; за
липень 2008 року - на 275666, 67 грн.; за
жовтень 2008 року - на 1330000 грн.

20.01.2009 року на підставі висновків
вказаного акту перевірки ДПІ у м.
Полтаві винесено податкове
повідомлення-рішення № /0, яким
ТОВ "ПК "Газвидобування" зменшено суму
бюджетного відшкодування (у тому числі
в рахунок зменшення податкових
зобов'язань наступних періодів) з
податку на додану вартість в
загальному розмірі 2894801 грн. 50 коп. (том 1
а.с. 23).

Зазначене податкове
повідомлення-рішення оскаржено
позивачем у адміністративному порядку.

Рішенням ДПІ у м. Полтава від 10.04.2009
року № 8235/10/25-040 податкове
повідомлення-рішення від 20.01.2009 року №
/0 залишено без змін, а скарга
позивача - без задоволення (том 1 а.с.
26-33).

З метою доведення до платника податків
граничного строку сплати податкового
зобов'язання, зазначеного в раніше
надісланому податковому повідомленні,
16.04.2009 року ДПІ у м. Полтаві винесено
податкове повідомлення-рішення №
/1, яким ТОВ "ПК "Газвидобування"
зменшено суму бюджетного
відшкодування (у тому числі в рахунок
зменшення податкових зобов'язань
наступних періодів) з податку на додану
вартість у загальному розмірі 2894801 грн.
50 коп. (том 1 а.с. 34).

Позивач не погодився з податковими
повідомленнями-рішеннями від 20.01.2009
року № /0 та від 16.04.2009 року №
/1, у зв'язку з чим звернувся до
суду з даним позовом.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до довідки № 20/19-134 від 30.06.2009
року про розмір залишку
невідшкодованих сум ПДВ ТОВ "ПК
"Газвидобування" (том 1 а.с. 120) станом на
30.06.2009 року із заявленої суми до
відшкодування в декларації за звітний
період вересень 2007 року фактично
відшкодовано 114069 грн., з яких: на
поточний рахунок - 66837 грн. на підставі
висновків про суми відшкодування ПДВ:
№ 225 від 01.11.08р. на суму 26202 грн. 21 коп., №
22165 від 13.11.08р. на суму 40634 грн. 79 коп.;
30.01.2009 року податковим
повідомленням-рішенням № від
20.01.2009 року зменшено бюджетне
відшкодування на суму 47232 грн.

Згідно із довідкою № 21/19-134 від 30.06.09
року про розмір залишку
невідшкодованих сум ПДВ ТОВ "ПК
"Газвидобування" (том 1 а.с. 129) станом на
30.06.2009 року із заявленої суми до
відшкодування в декларації за звітний
період жовтень 2007 року фактично
відшкодовано 1299786 грн., з яких: на
поточний рахунок 1198655 грн. 29 коп. на
підставі висновків про суми
відшкодування ПДВ: № 336 від 10.11.08р. на
суму 175000 грн., № 22239 від 11.11.08р. на суму
318852 грн. 81 коп., № 22156 від 13.11.08р. на суму
704802 грн. 48 коп.; 01.02.2008 року зменшено
бюджетне відшкодування за податковим
повідомленням-рішенням № 000012305 від
22.01.2008 року на суму 3571 грн.; 30.01.2009 року
зменшено бюджетне відшкодування за
податковим повідомленням-рішенням №
від 20.01.2009 року на суму 97559 грн. 71
коп.;

Відповідно до довідки № 22/19-134 від 30.06.2009
року про розмір залишку
невідшкодованих сум ПДВ ТОВ "ПК
"Газвидобування" (том 1 а.с. 138) станом на
30.06.2009 року із заявленої суми до
відшкодування в декларації за звітний
період лютий 2008 року фактично
відшкодовано 491929 грн. 96 коп., з них: на
поточний рахунок 290114 грн. 36 коп. на
підставі висновків про суми
відшкодування ПДВ: № 329 від 10.11.08р. на
суму 116474 грн. 28 коп., № 439 від 05.12.08р. на
суму 90697 грн. 21 коп., № 501 від 20.02.09р. на
суму 82942 грн. 87 коп.; 30.01.2009 року зменшено
бюджетне відшкодування за податковим
повідомленням-рішенням № від
20.01.2009 року на суму 201815 грн. 60 коп.
Залишок бюджетної заборгованості за
звітний період становить 116771 грн. 04 коп.

Згідно з довідкою № 23/19-134 від 30.06.2009
року про розмір залишку
невідшкодованих сум ПДВ ТОВ "ПК
"Газвидобування" (том 1 а.с. 150) станом на
30.06.2009 року із заявленої суми до
відшкодування в декларації за звітний
період березень 2008 року фактично
відшкодовано 1473248 грн., з яких: на
поточний рахунок - 908830 грн. 63 коп. на
підставі висновків про суми
відшкодування ПДВ: № 330 від 10.11.08р. на
суму 650563 грн. 04 коп., № 393 від 14.11.08р. на
суму 108097 грн. 20 коп., № 440 від 05.12.08р. на
суму 150170 грн. 39 коп.; 30.01.2009 року зменшено
бюджетне відшкодування за податковим
повідомленням-рішенням № від
20.01.2009 року на суму 564417 грн. 37 коп.

Відповідно до довідки № 24/19-134 від 30.06.2009
року про розмір залишку
невідшкодованих сум ПДВ ТОВ "ПК
"Газвидобування" (том 1 а.с. 163) станом на
30.06.2009 року із заявленої суми до
відшкодування в декларації за звітний
період червень 2008 року фактично
відшкодовано 1145126 грн. 35 коп., з яких: на
поточний рахунок - 767016 грн. 20 коп. на
підставі висновків про суми
відшкодування ПДВ: № 333 від 10.11.08р., № 438
від 05.12.08р. на суму 337935 грн. 49 коп., № 417
від 12.12.08р. на суму 47027 грн. 50 коп., № 500
від 20.02.09р. на суму 200320 грн. 65 коп.; 30.01.2009
року зменшено бюджетне відшкодування
за податковим повідомленням-рішенням
№ від 20.01.2009 року на суму 378110 грн.
15 коп. Залишок бюджетної
заборгованості за звітний період
становить 99426 грн. 65 коп.

Згідно із довідкою № 25/19-134 від 30.06.2009
року про розмір залишку
невідшкодованих сум ПДВ ТОВ "ПК
"Газвидобування" (том 1 а.с. 173) станом на
30.06.2009р. із заявленої суми до
відшкодування в декларації за звітний
період липень 2008 року фактично
відшкодовано 798341 грн. 55 коп., з яких: на
поточний рахунок - 522674 грн. 88 коп. на
підставі висновку про суми
відшкодування ПДВ: № 523 від 23.02.09р.;
30.01.2009 року зменшено бюджетне
відшкодування за податковим
повідомленням-рішенням № від
20.01.2009 року на суму 275666 грн. 67 коп.
Залишок бюджетної заборгованості за
звітний період становить 286191 грн. 45 коп.

Відповідно до довідки № 22/19-134 від 30.06.2009
року про розмір залишку
невідшкодованих сум ПДВ ТОВ "ПК
"Газвидобування" (том 1 а.с. 184) станом на
30.06.2009 року із заявленої суми до
відшкодування в декларації за звітний
період жовтень 2008 року фактично
відшкодовано 2326306 грн., з яких: на
поточний рахунок - 996306 грн. 20 коп. на
підставі висновків про суми
відшкодування ПДВ: № 578 від 19.02.09р., № 51
від 25.02.09р.; 30.01.2009 року зменшено
бюджетне відшкодування за податковим
повідомленням-рішенням № від
20.01.2009 року на суму 1330000 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції погодився з
доводами податкового органу про те, що
у позивача відсутні підстави для
отримання бюджетного відшкодування у
загальній сумі 2894801 грн. 50 коп. Таким
чином, оскаржувані податкові
повідомлення - рішення прийняті на
підставі, у межах повноважень, у спосіб,
що передбачені законодавством України
та з урахуванням всіх обставин,
необхідних для прийняття рішень.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції з огляду на достатність
підстав та наявність належних доказів
на підтвердження правомірності
заявлених позовних вимог, виходячи з
вимог діючого податкового
законодавства та фактичних обставин
справи.

Як вбачається з акту перевірки від
19.01.2009 року № 69/23-2/31354329 позивачу за
спірними повідомленнями-рішеннями
зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість в розмірі 2894801 грн. 50 коп. по
взаємовідносинам з Представництвом
"Шлюмберже Оілфілд Істерн ЛТД" у серпні
2007 року, ТОВ "Енернофінанс" у січні,
лютому, травні, червні 2008 року, ПЕВКП
"Промтехсервіс" у лютому 2008 року, ТОВ
"Петролекс" у вересні 2008 року.

Зокрема, позивачем включено до складу
податкового кредиту суми податку на
додану вартість, які у подальшому
заявлено до бюджетного відшкодування,
на підставі податкових накладних,
виписаних Представництвом "Шлюмберже
Оілфілд Істерн ЛТД", ТОВ "Енернофінанс",
ПЕВКП "Промтехсервіс" та ТОВ
"Петролекс".

Представниками відповідача в ході
розгляду справи надано пояснення, за
змістом яких ДПІ у м. Полтаві в
обґрунтування свої позиції
посилається на нереальний характер
господарських операцій з
Представництвом "Шлюмберже Оілфілд
Істерн ЛТД", ТОВ "Енернофінанс", ПЕВКП
"Промтехсервіс" та ТОВ "Петролекс";
недоліки при оформленні податкових
накладних, виписаних Представництвом
"Шлюмберже Оілфілд Істерн ЛТД" та ТОВ
"Енернофінанс"; неможливість
проведення зустрічних перевірок
контрагентів позивача.

Крім того, ДПІ у м. Полтаві зазначає, що
судовими рішеннями, які набрали
законної сили, встановлено, що
господарська діяльність позивача
протягом 2006-2012 років носила збитковий
характер. Відповідно до
реєстраційно-дозвільних документів
вид діяльності, який має здійснювати
позивач, є добування природного газу,
однак, фактично добування корисних
копалин (природного газу) за період з 2001
по 2012 роки підприємство не здійснювало.
Разом з цим підприємство задекларувало
значні суми ПДВ до відшкодування з
державного бюджету України. Отже,
придбані у Представництва "Шлюмберже
Оілфілд Істерн ЛТД", ТОВ "Енернофінанс",
ПЕВКП "Промтехсервіс" та ТОВ "Петролекс"
товарно-матеріальні цінності та
послуги не використані ним у власній
господарській діяльності з метою
отримання прибутку (том 5 а.с. 36-43).

Колегія суддів апеляційної інстанції
зауважує на те, що порядок обчислення і
сплати податку на додану вартість
станом на момент виникнення спірних
правовідносин регламентувався Законом
України "Про податок на додану
вартість".

Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України
"Про податок на додану вартість"
податковий кредит - сума, на яку платник
податку має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду,
визначена згідно з цим Законом.

Згідно з пп.7.2.3, пп.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" податкова накладна
складається в момент виникнення
податкових зобов'язань продавця у двох
примірниках і надається покупцю на
його вимогу продавцем товарів (робіт,
послуг).

Підпунктом 7.2.3. п.7.2 ст.7 Закону України
"Про податок на додану вартість"
передбачено, що податкова накладна є
звітним податковим документом і
одночасно розрахунковим документом.

Відповідно до п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" податковий кредит звітного
періоду визначається, виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі, якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Підпунктом 7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України
"Про податок на додану вартість"
передбачено, що не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями.

У разі, коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
підпунктом документами, платник
податку несе відповідальність у
вигляді фінансових санкцій,
установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

Згідно з п.7.5 ст.7 Закону України "Про
податок на додану вартість", датою
виникнення права платника податку на
податковий кредит вважається: за
вимогами п.п.7.5.1 дата здійснення першої
з подій: або дата списання коштів з
банківського рахунку платника
податків в оплату товарів (робіт,
послуг), дата виписки відповідного
рахунку (товарного чека) - в разі
розрахунків з використанням кредитних
дебетових карток або комерційних
чеків; або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання
платником податку) товарів (робіт,
послуг).

Відповідно до п.п.7.2.6. п.7.2. ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" податкова накладна видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту.
Згідно з п.п.7.2.1 п.7.2 зазначеної статті
платник податку зобов'язаний надати
покупцю податкову накладну, що має
містити зазначені окремими рядками:
порядковий номер податкової накладної;
дату виписування податкової накладної;
повну або скорочену назву, зазначену у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість;
податковий номер платника податку
(продавця та покупця); місце
розташування юридичної особи або місце
податкової адреси фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість; опис (номенклатуру)
товарів (робіт, послуг) та їх кількість
(обсяг, об'єм); повну або скорочену
назву, зазначену у статутних
документах отримувача; ціну поставки
без врахування податку; ставку податку
та відповідну суму податку у цифровому
значенні; загальну суму коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку.

Таким чином, виходячи з вищезазначених
норм Закону, передбачено лише два
випадки не включення до складу
податкового кредиту витрат по сплаті
податку: відсутність податкової
накладної або складання податкової
накладної особою, яка у встановленому
порядку не зареєстрована як платник
податку на додану вартість. Інших
підстав для не включення до складу
податкового кредиту витрат по сплаті
податку на додану вартість даний Закон
не передбачав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем здійснено закупівлю
обсадних труб згідно з договором
купівлі-продажу № 141/2-07-08G від 22.09.2008р.,
укладеного з ТОВ "Петролекс" (том 2 а.с.
196-203), за умовами якого продавець (ТОВ
"Петролекс") зобов'язується на умовах,
визначених цим договором, поставити та
передати у власність покупця обсадні
труби, у відповідності до Специфікації,
яка оформлена додатком № 1 до договору
і є його невід'ємною часткою, а покупець
(позивач) зобов'язується прийняти цей
товар та оплатити його.

Згідно з п.1 2 договору асортимент,
кількість і вартість товару, що є
предметом цього договору, визначається
специфікацією (додаток № 1).

Копія специфікації до договору
міститься у матеріалах справи (том 2 а.с.
204,205).

Відповідно до п. 5.1 договору продавець
проводить поставку товару до 15 жовтня
2008 року, за умови здійснення покупцем
попередньої оплати, як передбачено п. 3.2
даного договору. При цьому, у випадку
несвоєчасного здійснення покупцем
попередньої оплати, поставка товару
може бути відстрочена не більше ніж на
строк прострочки покупцем здійснення
попередньої оплати.

На виконання умов договору ТОВ
"Петролекс" виписано податкову
накладну № 296 від 22.09.2008р. на трубу
обсадну 244,48 х 13.84 V-150 на загальну суму
7980000 грн., у тому числі ПДВ - 1330000 грн.
(том 2 а.с. 193), яка внесена позивачем до
реєстру виданих та отриманих
податкових накладних за вересень 2008
року (том 3 а.с. 34).

На підставі податкової накладної № 296
від 22.09.2008р. сума податку на додану
вартість включена позивачем до складу
податкового кредиту вересня 2008 року
(том 4 а.с. 170-171).

На підтвердження фактичного отримання
труб обсадних позивачем надано до суду:
видаткову накладну № РН-0000280 від
31.10.2008р. (том 2 а.с. 195) та картку рахунку 205
(том 3 а.с. 66).

В подальшому труби були перевезені на
зберігання до складу у м. Зінькові
Полтавської області, що
підтверджується актом від 28 жовтня 2008
року з товарно-транспортними
накладними (Т.4, а.с. 1-18), договором
оренди від 23.04.2008 року (Т.3, а.с.243-245),
актами від 03.10.2008 року, 05.10.2008 року, 06.10.2008
року, 24.10.2008 року на виконання
розвантажувальних робіт (Т.4, а.с. 19-26).

Подальше використання ТМЦ
підтверджується копією акту на
списання МТЦ від 28.02.2009р. (том 2 а.с. 206-208)
та видатковою накладною № ГЗ-0000035 від
19.05.2010р. (том 2 а.с. 209).

Щодо посилання суду першої інстанції
на те, що позивачем не надано суду
перевізних документів, зокрема,
накладних щодо товару, придбаного у ТОВ
"Петролекс", колегія суддів зазначає
таке.

Так, відповідно до п. 5.4 договору №
141/2-07-08G від 22.09.2008 року, укладеного між
ТОВ "ПК "Газвидобування" та ТОВ
"Петролекс", поставка здійснюється
продавцем шляхом передачі товару на
залізничній станції Супрунівка, м.
Полтава.

Відповідно до п. 6.2 вказаного договору
приймання - передавання проводиться за
кількістю згідно з товаросупровідними
документами, за якістю згідно із
сертифікатами якості або у
відповідності з порядком, передбаченим
діючим законодавством України.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" первинний
документ це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Первинним документом, що підтверджує
здійснення постачання ТОВ "Петролекс"
обсадних труб позивачу за кількістю, є
накладна № РН-0000280 від 31.10.2008 року.

Первинним документом, що підтверджує
здійснення постачання ТОВ "Петролекс"
обсадних труб позивачу за якістю, є
сертифікати якості, які наявні в
матеріалах справи (Т.3, а.с.242).

Таким чином, залізнична накладна не є
первинним документом, з існуванням
якого пов'язаний облік господарської
операції.

Крім того, з пояснень представника
позивача вбачається, що через сплив
значного строку з моменту здійснення
поставки, зміну місцезнаходження
позивача з офісного приміщення за
адресою: м. Полтава по вул. Гоголя, 34, на
офісне приміщення за адресою: м.
Полтава, вул. Миру, 3, залізничні
накладні, що супроводжували товар,
придбаний у ТОВ "Петролекс", не
збереглися у позивача, оскільки такі
документи не є первинними і обов'язок
по їх зберіганню у позивача відсутній.

Згідно з вимогами статті 4 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" одним із
принципів бухгалтерського обліку є
превалювання сутності над формою -
операції обліковуються відповідно до
їх сутності, а не лише виходячи з
юридичної форми.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

Відтак, перевіряючи реальність
здійснення господарських операцій, суд
з'ясовує, чи мали місце фактичний рух
активів або зміни у власному
капіталі/зобов'язаннях платника
податків у зв'язку з його господарською
діяльністю.

Колегія суддів зауважує на те, що в
матеріалах справи наявні документи, що
підтверджують рух активів, придбаних у
ТОВ "Петролекс", та зміни у власному
капіталі/зобов'язаннях.

Матеріали справи (1т., а.с.230) містять
докази фактичної сплати податку на
додану вартість - платіжне доручення
№2711 від 22 вересня 2008р.

Окрім того, до суду підприємством
позивача були надані такі докази:

- акт від 28 жовтня 2008 року з
товарно-транспортними накладними (Т.4,
а.с.1- 18), договір оренди від 23.04.2008 року
(Т,3 а.с.243-245), акти від 03.10.2008 року, 05.10.2008
року, 06.10.2008 року, 24.10.2008 року на
виконання розвантажувальних робіт (Т.4,
а.с. 19-26), що підтверджують перевезення
та розвантаження товару на виробничу
базу у м. Зіньків Полтавської області
після його прибуття залізничним
транспортом на ст. Супрунівка;

- накладна від 19.12.2008 року (Т.4, а.с. 27), акт
виконаних робіт про здійснення
вантажних перевезень від 19.12.2008 року з
талоном згідно форми 1- ТЗ (Т.4, а.с.28-29), що
підтверджують внутрішній рух та
перевезення 28,042 тонн труби на
свердловину № 1 Покровської площі;

- накладна від 12.02.2008 року (Т.4, а.с.30), акт
виконаних робіт про перевезення від
13.02.2009 року з талонами згідно форми 1-ТЗ
(Т.4, а.с. 31-35), акт виконаних робіт про
завантаження-розвантаження труб від
15.02.2009 року (Т.4, а.с. 36), що підтверджують
внутрішній рух та перевезення 56,08 тонн
труби на свердловину № 1 Покровської
площі;

- акт від 28.02.2009 року на списання
матеріально-технічних цінностей (Т.4,
а.с. 38-39), акт від 22.02.2009 року (Т.4, а.с. 147),
що підтверджують використання 57,713 тонн
труби для обсадження ствола
свердловини № 1 Покровської площі;

- акт від 30.06.2009 року (Т.4, а.с. 40-41), що
підтверджує передачу залишків товару
під звіт іншому працівнику;

- акт на списання від 30.11.2009 року (Т.4, а.с.
42-43), № ГЗ-0000459 від 02.11.2009 року (Т.4, а.с. 47),
накладні № ГЗ-0000458 від 02.11.2009 року (Т.4,
а.с. 45), акт від 02.11.2009 року про
використання обсадних труб (Т.4, а.с. 48),
акт повернення від 02.11.2009 року (Т.4, а.с.
46), що підтверджують використання 4,54
тонн труби при виконанні робіт
обурювання прихопленого інструменту
на свердловині № 1 Покровської площі,
та відбракування 1,836 тонн труби;

- накладна № Г30000035 від 19.05.2010 року (Т.4,
а.с.51), довіреність № 37 від 28.04.2010 року,
що підтверджують продаж 315,939 тонн
труби;

- накладна № 01 від 05.01.2011 року (Т.4, а.с.50),
що підтверджує внутрішній рух товару;

- видаткова накладна № ГЗ-0000008 від 30.03.2011
року (Т.4, арк.54-55), довіреність № 008 від
30.03.2011 року (Т.4, арк.56), що підтверджують
продаж 20,033 тонн труби.

Щодо висновків суду першої інстанції
про те, що з наданих позивачем копій
товарно-транспортних накладних від
26.10.2008 р. товар мав перевозитися 26.10.2008
р., однак, згідно з актом
здачі-приймання наданих послуг від
24.10.2008 р., послуги автокрана по
розвантаженню обсадних труб для
свердловини № 4 Покрова на базі м.
Зіньків виконані 24.10.2008 (том 4 а.с. 25),
тобто на два дні раніше фактичного
отримання вказаного товару згідно ТТН
(том 4 а.с. 16-18), представником позивача
надано пояснення, відповідно до яких в
даному випадку мала місце описка при
оформленні одного з документів,
складених за 24.10.2008 року або 26.10.2008 року,
що не спростовує наявність інших
доказів перевезення та розвантаження
товару за 03.10.2008 р., 05.10.2008 р., 06.10.2008 р.

Також, колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції про
необґрунтованість доводів позивача
про те, що видаткова накладна за
господарськими операціями, що
відбувалися 03.10.2008р., 05.10.2008р., 06.10.2008р.,
26.10.2008р., була складена пізніше, а саме
31.10.2008 р.

Так, відповідно до п. 1 ст. 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом договору купівлі-продажу №
141/2-07-08G від 22.09.2008 року є поставка партії
обсадної труби в кількості 400 тонн, а
тому закінченням господарської
операції є передача ТОВ "Петролекс"
позивачу всієї партії товару.

Таким чином, підписання видаткової
накладної від 31.10.2008 року відбулося
безпосередньо після закінчення
господарської операції - поставки
всієї партії товару.

Зазначена видаткова накладна № РН-0000280
від 31.10.2008 року складена з дотриманням
вимог чинного законодавства, що не
спростовано податковим органом.

Доказами, переліченими вище,
підтверджується реальність
господарської операції з придбанням
обсадної труби у ТОВ "Петролекс".

Щодо господарських операцій позивача з
ТОВ "Енергофінанс" колегія суддів
зауважує на таке.

Як вбачається з матеріалів справи,
22.06.2007 р. між позивачем (Компанія) та ТОВ
"Енергофінанс" (Підрядник) укладено
угоду (том 2 а.с. 127-130), за змістом пункту 1
якої відповідно до положень ст. 635
Цивільного кодексу України на протязі 2
місяців з моменту здійснення Компанією
першої оплати за цією угодою Компанія
та Підрядник зобов'язуються укласти
контракт на виконання робіт по
будівництву свердловини.

Згідно з пунктом 4 угоди до укладення
контракту на виконання робіт по
будівництву свердловини Підрядник
зобов'язується безпосередньо
приступити до виконання робіт по
транспортуванню та монтажу обладнання
Підрядника та Компанії, а Компанія
зобов'язується оплатити вказані
роботи. Для здійснення Підрядником
транспортування та монтажу обладнання
Підрядника, підготовчих робіт до
монтажу та монтажу обладнання
Підрядника та Компанії на Буровій
площі Компанія перераховує на
розрахунковий рахунок Підрядника
попередню оплату в сумі 1500000 грн. (пункт
5 угоди).

Відповідно до пункту 9 угоди до
підписання контракту на виконання
робіт по будівництву свердловини
Компанія в рахунок оплати майбутніх
платежів має право перерахувати
Підряднику кошти в сумі 7 млн. грн., які
останній зобов'язаний витратити на
придбання бурильних труб та інших
виробничих ресурсів Підрядника для
виконання бурових робіт при
будівництві свердловини.

На виконання п. 9 угоди від 22.06.2007 року
позивач згідно з платіжним дорученням
№ 132 від 25.01.2008 року (Т.1, арк.232)
перерахував ТОВ "Енергофінанс" 3 000 000,00
грн.

12.11.2007 р. укладено додаткову угоду № 1
до угоди від 22.06.2007 (том 4 а.с. 225).

12.02.2008 року між позивачем (Компанія) та
ТОВ "Енергофінанс" (Підрядник) укладено
контракт на виконання робіт по
будівництву свердловини № 35-05-07G (том 2
а.с. 132-167), за умовами якого Компанія
доручає, а Підрядник зобов'язується під
контролем та керівництвом компанії з
використанням виробничих ресурсів
Підрядника та виробничих ресурсів
Компанії, використовуючи працю
персоналу Підрядника, в порядку та на
умовах, що визначені даним Контрактом,
виконати роботи по будівництву однієї
пошукової свердловини на території
контракту, а в разі необхідності,
визначеної Компанією, виконати роботи
по ліквідації свердловини. Компанія
зобов'язується в порядку та на умовах,
визначеним даним контрактом, приймати
та оплачувати роботи, виконані
Підрядником належним чином та в строк.

ТОВ "Енергофінанс" виписано позивачу
податкові накладні на послуги по
будівництву свердловини № 1
Покровської на загальну суму 8291610 грн. 92
коп., з них ПДВ - 1381935 грн. 17 коп., копії
яких наявні у матеріалах справи (том 2
а.с. 104, 106, 108, 110, 112, 114, 116, 118, 121, 123, 125).

Вказані податкові накладні включені
позивачем до реєстрів виданих та
отриманих податкових накладних за
січень 2008 року, лютий 2008 року, травень
2008 року, червень 2008 року (том 3 а.с. 38, 39, 45,
46, 48, 53, 58, 59) та на підставі податкових
накладних суми податку на додану
вартість включені позивачем до складу
податкового кредиту відповідних
періодів.

Вартість робіт визначена згідно зі
статтею 9 Контракту та додатком № 1 до
контракту № 35-05-07G і встановлена,
виходячи з тривалості виконання робіт
та розміру добових ставок.

Проектно-кошторисна документація на
будівництво свердловини № 1
Покровської площі наявна у позивача, як
складова частина робочого проекту на
будівництво вказаної свердловини
(витяг з проекту т. 4 арк. 124).

Відповідно до абз. В п. 10.2 ст. 10
контракту № 35-05-07G на протязі 20
(двадцяти) календарних днів з моменту
підписання даного контракту Компанія
перераховує Підряднику попередню
оплату в розмірі 4000000,00 (чотири
мільйони) грн.

Вказана вище сума та сума грошових
коштів в розмірі 3000000,00 (три мільйони)
грн., перерахована по угоді від 22.06.2007
року, зараховується як авансування
Компанією робіт по даному контракту
рівними частинами на протязі наступних
11 (одинадцяти) календарних місяців при
проведенні остаточних розрахунків за
місяць та підписання актів виконаних
робіт.

На виконання вищезазначеного
положення позивач в періоді,
охопленому перевіркою, згідно з
платіжним дорученням № 344 від 25.02.2008
року (Т.1, арк.239) перерахував ТОВ
"Енергофінанс" 1 000 000,00 грн.

При цьому, в призначенні платежу
платіжного доручення № 344 від 25.02.2008
року та № 132 від 25.01.2008 року (Т.1, арк. 232,239)
вказано "попередня оплата за вик.
роботи по будівництву св. № 1
Покровська пл. (на придбання бур. труб)".

Тобто, посилання відповідача та суду
першої інстанції на не надання доказів
фактичного придбання ТОВ
"Енергофінанс" бурильних труб є
необґрунтованими, оскільки предметом
господарських відносин між ТОВ "ПК
"Газвидобування" та ТОВ "Енергофінанс"
та перерахування коштів є виконання
робіт з будівництва свердловини № 1
Покровської площі, докази виконання
яких наявні в матеріалах справи, і на
виконання яких були перераховані
грошові кошти, а не придбання бурильних
труб.

З пояснень представника позивача
вбачається, що придбання бурильних
труб є самостійною господарською
операцією ТОВ "Енергофінанс" з іншими
контрагентами без участі ТОВ "ПК
"Газвидобування", направлене на належне
виконання договірних зобов'язань,
зафіксованих в угоді від 22.06.2007 року та
контракті № 35-05-07G, які по суті є
письмовою гарантією ТОВ "Енергофінанс"
розпорядитися отриманими коштами з
метою належної підготовки до виконання
робіт.

Зазначення в актах приймання-передачі
виконаних робіт за жовтень - листопад
2008 року про відшкодування труб на
загальну суму 2040772 грн. 93 коп. (том 4 а.с.
233, 234) є іншою господарською операцією
між ТОВ "ПК "Газвидобування" та ТОВ
"Енергофінанс", вчиненій в період, що не
охоплений податковою перевіркою, а
саме відшкодуванням ТОВ "ПК
"Газвидобування" вартості бурильних
труб, що належать ТОВ "Енергофінанс",
внаслідок їх понаднормового зносу, що
був зумовлений конструкцією
свердловини.

Відповідно до абз. В п. 10.2 ст. 10
контракту № 35-05-07G, кошти в розмірі 4 000
000,00 грн., сплачені відповідно до
платіжних доручень № 132 від 25.01.2008 року,
№ 344 від 25.02.2008 року, були перераховані
як авансування Компанією робіт по
контракту № 35-05-07G і зараховані кожного
місяця рівними частинами в розмірі
363636,37 грн. (=4000000/11) в якості оплати за
виконані роботи, що були проведені в
період з лютого 2008 року по грудень 2008
року, та підтверджується актами
виконаних робіт (Т.2, арк.181-192, Т.4, арк.
230-235).

Виконання робіт ТОВ "Енергофінанс",
окрім актів приймання-передачі
виконаних робіт, підтверджується також
добовими рапортами (Т.З, арк. 127-205),
складеними ДП "Сміт Юкрейн" -
підприємством, що відповідно до п. 1.2.7
контракту № GD/SU-2006-00 від 01.08.2006 року (Т.3,
арк.123-126) здійснювало цілодобовий
контроль за роботами по будівництву
свердловин Покровської площі. У
вказаних добових рапортах погодинно з
округленням до 15 хв. вказано, які саме
операції проводилися на свердловині №
1 Покровської площі.

Окрім того, виконання робіт ТОВ
"Енергофінанс" підтверджується
технічними документами, в яких на
момент їх складання зафіксовано
поточний стан виконання робіт, зокрема:
актом про закладення свердловини від
11.12.2007 року (Т.3, арк.205), планом робіт в
07.02.2008 року (Т.3, арк.206-210), планом робіт
від 19.02.2008 року (Т.3, арк.211-213), протоколом
№ 1 від 24.04.2008 року (Т.3, арк.214-216), планом
робіт від 14.04.2008 року (Т.3, арк.217-220).

Висновок суду першої інстанції про
складення податкової накладної № 566
від 27.02.2008 року (том 2 а.с. 112) з порушенням
вимог законодавства України, в зв'язку
з відсутністю в податковій накладній
прізвища особи, яка склала податкову
накладну, є необґрунтованими, оскільки
відповідно до пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість", платник податку зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну, що
має містити зазначені окремими
рядками: а) порядковий номер податкової
накладної; б) дату виписування
податкової накладної; в) повну або
скорочену назву, зазначену у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість; г)
податковий номер платника податку
(продавця та покупця); д) місце
розташування юридичної особи або місце
податкової адреси фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість; е) опис
(номенклатуру) товарів (робіт, послуг)
та їх кількість (обсяг, об'єм); є) повну
або скорочену назву, зазначену у
статутних документах отримувача; ж)
ціну поставки без врахування податку;
з) ставку податку та відповідну суму
податку у цифровому значенні; и)
загальну суму коштів, що підлягають
сплаті з урахуванням податку.

Тобто, зазначення прізвища особи, що
видала податкову накладну, не є
обов'язковим реквізитом податкової
накладної.

Окрім того, підпис особи, що видала
податкову накладну № 566 від 27.02.2008 року,
співпадає з підписом особи, що видала
інші податкові накладні, де прізвище
вказано.

Також, колегія суддів зауважує на те, що
відповідно до вимог ст. 4 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" одним із принципів
бухгалтерського обліку є превалювання
суті над формою, тобто операції
обліковуються відповідно до їх суті, а
не лише з урахуванням юридичної форми.

Реальність вказаної господарської
операції підтверджується наданими
підприємством позивача первинними
бухгалтерськими документами, перелік
яких зазначено вище.

Крім того, слід зазначити, що сама собою
наявність або відсутність окремих
документів, а так само помилки у їх
оформленні не є підставою для
висновків про відсутність
господарської операції, якщо з інших
даних вбачається, що фактичний рух
активів або зміни у власному капіталі
чи зобов'язаннях платника податків у
зв'язку з його господарською
діяльністю мали місце.

Колегія суддів апеляційної інстанції
вважає необґрунтованими посилання
відповідача та суду першої інстанції
на відсутність в податкових накладних
номенклатури послуг із конкретно
визначеним змістом господарських
операцій, внаслідок чого із податкових
накладних неможливо встановити, які
саме роботи оплачені позивачем та на
які саме роботи виписано вказані
податкові накладні, а відтак неможливо
встановити зв'язок послуг, що зазначені
у податкових накладних з роботами, які
вказані в актах приймання-передачі
виконаних робіт (том 2 а.с. 181- 192, том 4 а.с.
230-235) та копіях добових зведень. Крім
того, судом першої інстанції зазначено,
що в наданій позивачем до суду довідці
(том 4 а.с. 228-229) також не зазначено, які
саме роботи, із вказаних у актах
приймання-передачі робіт, були
оплачені платіжними дорученнями та
відповідно, на які саме роботи ТОВ
«Енергофінанс» виписані податкові
накладні, суми ПДВ по яким включені
позивачем до складу податкового
кредиту та у подальшому були заявлені
до бюджетного відшкодування.

Так, відповідно до абз. В п. 10.2 ст. 10
контракту № 35-05-07G на протязі 20
(двадцяти) календарних днів з моменту
підписання даного контракту Компанія
перераховує Підряднику попередню
оплату в розмірі 4000000,00 (чотири
мільйони) грн. Вказана вище сума та сума
грошових коштів в розмірі 3000000,00 (три
мільйони) грн., перерахована по угоді
від 22.06.2007 року, зараховується як
авансування Компанією робіт по даному
контракту рівними частинами на протязі
наступних 11 (одинадцяти) календарних
місяців при проведенні остаточних
розрахунків за місяць та підписання
актів виконаних робіт.

Як вбачається з довідки (том 4 а.с. 228-229),
податкових накладних та банківських
виписок, формування позивачем
податкового кредиту за господарськими
операціями з ТОВ "Енергофінанс"
відбувалося за датою списання коштів з
банківського рахунка платника податку
на оплату товарів/послуг.

Тобто, позивачем здійснювалося
авансування оплати виконаних робіт.

Тому, суми, вказані в платіжних
дорученнях, чітко співпадають із
сумами, вказаними в податкових
накладних, оскільки першою подією було
списання грошових коштів з
банківського рахунку платника податку
на оплату товарів/послуг і не можуть в
межах предмету спору співпадати з
сумами, вказаними в актах виконаних
робіт, оскільки предметом податкової
перевірки за актом № 69/23-2/31354329 від
19.01.2009 р. (Т.1, арк. 9-16) охоплена лише
частина господарських операцій між ТОВ
"ПК "Газвидобування" та ТОВ
"Енергофінанс", де не враховано
наявність інших платіжних доручень,
податкових накладних та актів
виконаних робіт, які складалися між
контрагентами, що підтверджується
актом звірки взаємних розрахунків
станом на 30.11.2008 року, укладеним між ТОВ
"ПК "Газвидобування" та ТОВ
"Енергофінанс".

Також, сума попередньої оплати за
платіжним дорученням № 132 від 25.01.2008
року (податкова накладна № 549 від 25.01.2008
року) в розмірі 3 000 000,00 грн., платіжним
дорученням № 170 від 31.01.2008 року
(податкова накладна № 555 від 31.01.2008 року)
в розмірі 100000,00 грн., за платіжним
дорученням № 344 від 25.02.2008 року
(податкова накладна № 565 від 25.02.2008 року)
відповідно до абз. В п. 10.2 ст. 10
контракту № 35-05-07G враховувалася в
актах виконаних робіт за лютий-грудень
2008 року рівними частинами.

В податкових накладних вказано:
"послуги по будівництву свердловини № 1
Покровської площі", "будівництво
свердловини № 1 Покровської площі", що
визначені згідно з предметом угоди від
22.06.2007 року та контракту № 35-05-07G і є
достатнім для ідентифікації
проведених робіт.

В актах виконаних робіт роботи з
будівництва свердловини вказані
детальніше, що не забороняється
законодавством України, зокрема,
вказано дані щодо тривалості виконання
робіт з буріння свердловини, яке є
основним етапом будівництва
свердловини, поточну глибину
свердловини, окремі операції, що
виконувались при будівництві
свердловини.

Колегія суддів зауважує на те, що при
складанні акту перевірки №69/23-2/31354329
від 19.01.2009 р. будь-яких зауважень щодо
ідентифікації робіт не вказано, що
свідчить про те, що посадові особи
контролюючого органу також зрозуміли
номенклатуру послуг та конкретний
зміст господарських операцій.

Також, судом першої інстанції не
встановлено, що буріння свердловини № 1
Покровської площі та будівництво
свердловини № 1 Покровської площі це
дві різні господарські операції.

Твердження суду першої інстанції про
те, що платіжним дорученням № 345 від
25.02.2008р. перераховано кошти в сумі 100000
грн. як попередня оплата за ємності,
оснащені технологічною оснасткою та
підігрівом та виписано податкову
накладну № 564 від 25.02.2008 року (том 2 а.с.
105-106), проте, позивачем не надано суду
доказів фактичного придбання вказаних
товарів, які за приписами пункту 10.1
контракту № 35-05-07G від 12.02.2008 року мають
бути надані позивачу, а наданий
представником позивача опис
господарських операцій (том 4 а.с. 228-229)
не містить жодних відомостей про те,
якими документами позивач підтверджує
фактичне виконання робіт, оплачених
платіжним дорученням № 345 від 25.02.2008, та
на які виписано податкову накладну № 564
від 25.02.2008 (том 2 а.с. 105, 106), не
відносяться до предмету спору.

Так, платіжне доручення № 345 від 25.02.2008
року на суму 100000,00 грн. та податкова
накладна № 564 від 25.02.2008 року (Т. 2, арк.
105-106) не включені в суму бюджетного
відшкодування, охоплені податковою
перевіркою. Саме тому, вказані платіжне
доручення та податкова накладна
відсутні в описі господарських
операцій (том 4 а.с. 228-229), а також не
надавалися документи, що підтверджують
фактичне виконання робіт.

Також, судом першої інстанції
зазначено, що відповідно до платіжного
доручення № 384 від 27.02.2008р. (податкова
накладна № 566 від 27.02.2008р., том 2 а.с. 112,113)
позивачем оплачено витрати за
електроенергію в сумі 168950 грн., однак,
згідно з актом від 29.02.2008р. (том 2 а.с. 183),
на який в описі посилається позивач,
відшкодування витрат на
електроенергію визначено лише в
розмірі 127394 грн. 02 коп. Крім того,
позивачем не надано документів, що
підтверджують вказані витрати.

В свою чергу, необхідно зауважити на те,
що в платіжному дорученні № 384 від
27.02.2008 року та податковій накладній 566
від 27.02.2008 (том 2 а.с. 112-113) не вказано
період, за який здійснюється
відшкодування електроенергії.

Також, в актах виконаних робіт сума
вказується без врахування податку на
додану вартість, а в платіжних
дорученнях з врахуванням ПДВ.

Виходячи із платіжного доручення № 384
від 27.02.2008 року та акту від 29.02.2008 року,
можна дійти висновку, що платіжним
дорученням № 384 від 27.02.2008 року окрім
оплати відшкодування електроенергії
за лютий 2008 року було здійснено
часткове авансування відшкодування
електроенергії за березень 2008 року.

Щодо висновків суду першої інстанції
про те, що відповідно до платіжного
доручення № 1451 від 02.06.2008р. (податкова
накладна № 649 від 02.06.2008р., том 2 а.с. 121-122)
позивачем оплачено витрати за
електроенергію в сумі 163500 грн., однак,
згідно з актом від 31.05.2008р. (том 2 а.с. 189),
на який в описі посилається позивач,
відшкодування витрат на
електроенергію визначено лише в
розмірі 69803 грн. 57 коп., крім того,
позивачем не надано документів, що
підтверджують вказані витрати, колегія
суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до пп. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

-дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

-дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Враховуючи той факт, що податкова
накладна № 1451 та платіжне доручення №
649 виписані в один день 02.06.2008 року,
оплата витрат за електроенергію
здійснювалась шляхом авансування, а
отже дані з акту від 31.05.2008 року не
можуть застосовуватися до вказаної
податкової накладної.

Перераховані за платіжним дорученням
№ 1451 від 02.06.2008 року кошти були
витрачені ТОВ "Енергофінанс" на
електроживлення бурової установки на
свердловині № 1 Покровської площі, що
підтверджується актами виконаних
робіт за червень, липень 2008 року.

Щодо висновків суду першої інстанції
про те, що відповідно до платіжного
доручення № 1531 від 06.06.2008р. (податкова
накладна № 650 від 06.06.2008р., том 2 а.с. 123-124)
позивачем оплачено за роботи в червні
2008 р. кошти в сумі 490500 грн., однак, згідно
з актом від 01.07.2008р. (том 2 а.с. 192), на який
в описі посилається позивач, вартість
робіт по бурінню свердловини складає
лише 227083 грн. 35 коп., колегія суддів
зауважує на таке.

В акті від 01.07.2008 року здійснено
приймання-передача робіт за період з 26
по 30 червня 2008 року.

В матеріалах справи міститься акт від 25
червня 2008 року, який суд першої
інстанції не прийняв до уваги, і в якому
вказано про приймання-передачу робіт
за період з 01 по 25 червня 2008 року, в
якому сума виконаних робіт з ПДВ
складає 1 368 012,55 грн.

Окрім того, правомірність формування
ТОВ "ПК "Газвидобування" податкового
кредиту перевірена зустрічною звіркою
формування зобов'язань з податку на
додану вартість ТОВ "Енергофінанс" і
при цьому жодних порушень не
встановлено, що підтверджується
довідкою ДПІ у Голосіївському районі м.
Києва від 15.12.2008 року № 1151/2-23-09-24594033 «Про
результати документальної невиїзної
перевірки ТОВ «Енергофінанс» щодо
підтвердження відомостей, отриманих
від особи, яка мала правові відносини з
платником податку ТОВ «ПК
«Газвидобування» за період з 01.01.2008 р.
по 30.06.2008 р.». (Т.1, арк. 56-58).

Однак, судом першої інстанції
безпідставно не прийняті до уваги
висновки вказаної зустрічної звірки
ТОВ "Енергофінанс".

Так, зустрічна перевірка ТОВ
"Енергофінанс" була проведена на
підставі запиту ДПІ у м. Полтаві №
10653/7/23-240-8 від 08.09.2008 р., що
підтверджується супровідним листом
ДПІ у Голосіївському районі м. Києва
(Т.1, арк. 92).

Запит ДПІ у м. Полтаві № 10653/7/23-240-8 від
08.09.2008 р. (Т.1, арк. 88) було направлено з
метою "вирішення питання щодо
обґрунтованості відшкодування ПДВ з
бюджету" з вказівкою переліку
податкових накладних.

Відповідно до зазначеного запиту у
довідці ДПІ у Голосіївському районі м.
Києва від 15.12.2008 року № 1151/2-23-09-24594033 (Т.1,
арк. 94,95) наведено перелік податкових
накладних, що були видані ТОВ
"Енергофінанс" за січень-червень 2008
року, та вказано про відображення їх в
податкових зобов'язаннях ТОВ
"Енергофінанс".

Вказані податкові накладні
відповідають тим, що наявні в
матеріалах справи, і жодних зауважень у
суду першої інстанції до них не було.

Зокрема, відповідно до опису
господарських операцій (том 4 а.с. 228-229)
до складу бюджетного відшкодування за
правовідносинами між ТОВ "ПК
"Газвидобування" та ТОВ Енергофінанс"
були включені податкові накладні №№
555, 549, 565, 566, 625, 626, 633, 649, 650, 655. Всі вказані
податкові накладні наведені у довідці
ДПІ у Голосіївському районі м. Києва
від 15.12.2008 року № 1151/2-23-09-24594033 (Т.1, ст. 94) і
встановлено їх відображення у складі
податкових зобов'язань ТОВ
"Енергофінанс".

Відсутність у вищезазначеній довідці
повного переліку актів виконаних робіт
може бути пояснений предметом
перевірки - правомірністю формування
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість ТОВ "Енергофінанс" за
господарськими операціями з ТОВ "ПК
"Газвидобування", а не правомірністю
формування податку на прибуток.

Також, на підтвердження реального
виконання угод, укладених з ТОВ
"Енергофінанс", представником позивача
до суду апеляційної інстанції надано
проектно-кошторисну документацію.

Щодо господарських операції позивача з
ПЕВКП "Промтехсервіс" колегія суддів
зауважує на таке.

Як вбачається з матеріалів справи,
26.12.2007 року між позивачем (покупець) та
ПЕВКП "Промтехсервіс" (продавець)
укладено договір купівлі-продажу №
61-11-07 G (том 2 а.с. 96-103), за умовами якого
продавець зобов'язується на умовах,
визначених цим договором, поставити та
передати у власність покупця обсадні
труби та бурове обладнання, у
відповідності до специфікації, яка
оформлена додатком № 1 до договору і є
його невід'ємною частиною, а покупець
зобов'язується прийняти цей товар та
оплатити його.

Додатковою угодою до договору,
складеною 24.01.2008 року, пункт 5.3 договору
викладено у наступній редакції: "Місцем
передачі товару є буровий майданчик
свердловини № 2 Покровської площі
(Полтавська область, Зіньківський
район, с. Човно-Федорівка).
Транспортування товару здійснюється
транспортом продавця за власний
рахунок". (том 3 а.с. 93).

Відповідно до п. 3.2 договору № 61-11-07 G
позивач перерахував на користь ПЕВКП
"Промтехсервіс" попередню оплату в сумі
1128477,60 грн., в т.ч. ПДВ 188074,60 грн.

На виконання умов договору ПЕВКП
«Промтехсервіс» виписано позивачу
податкову накладну № 2 від 04.01.2008 року
на суму ПДВ - 188074 грн. 60 коп. (том 2 а.с. 92),
яка внесена позивачем до реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних за січень 2008 року (том 3 а.с. 56).

ПЕВКП «Промтехсервіс» передав
позивачу товар за видатковими
накладними № РН-2 від 31.01.2008 року, № РН-3
від 03.03.2008 року (том 3 а.с. 94, 95).

Передача товару, окрім видаткових
накладних, підтверджується актом №
31/01/08 від 31.01.2008 року прийому-передачі
продукції (том 3 а.с. 96), в якому, зокрема,
вказано, що поставка продукції
проведена транспортом ПЕВКП
"Промтехсервіс".

Окрім того, розвантаження обсадних
труб підтверджується актами
приймання-передачі послуг з
розвантаження труб від 31.01.2008 року з
талоном згідно форми 1-ТЗ (Т.3, арк.98-99),
від 18.02.2008 року з талоном згідно форми
1-ТЗ (Т.3, арк. 100-101), від 01.03.2008 року з
талоном згідно форми 1-ТЗ (Т.3, арк.108- 103).

Тобто, при прийнятті рішення судом
першої інстанції не було враховано
наявність акту приймання-передачі
послуг з розвантаження труб від 31.01.2008
року з талоном згідно форми 1-ТЗ (Т.3,
арк.98-99), що підтверджує розвантаження
труб в день отримання позивачем товару
за видатковою накладною № РН-2 від
31.01.2008 року (том 3 а.с. 94).

Передача товару за видатковою
накладною № РН-2 від 31.01.2008 року
підтверджується також актом
приймання-передачі № 31/01/08 від 31.01.2008
року, в якому вказано особу, що
здійснювала прийом товару.

Згідно із видатковою накладною № РН-2
від 31.01.2008 року позивачу були передані
обсадні труби 3 видів: труба обсадна ф
194*12,7, на яку виданий сертифікат якості
№ 02/2008 (том 5, арк.26), труба обсадна ф
193,7*10,92, на яку виданий сертифікат
якості № 04/2008 (том 5 а.с. 25), труба обсадна
193,7*12,7, на яку виданий сертифікат якості
№-05/2008 (т.3, арк. 97).

Згідно із видатковою накладною № РН-3
від 03.03.2008 року позивачу була передана
труба обсадна 193,7*12,7, на яку виданий
сертифікат якості №-05/2008 (т. 3, арк. 97), що
спростовує твердження відповідача та
суду про відсутність сертифікатів
якості.

Доводи суду першої інстанції про те, що
відповідно до копій акту здачі -
прийняття послуг (том 3 а.с. 108) послуги
по розвантаженню обсадних труб
надавалися 13.03.2008р., тоді як згідно з
видатковою накладною труби отримані та
оприбутковані 03.03.2008р. (том 3 а.с. 94, 71), є
необґрунтованими, оскільки в акті
здачі - прийняття послуг від 13.03.2008 року
вказано не про розвантаження, а про їх
відвантаження зі свердловини № 2
Покровської площі з метою перевезення
на склад у м. Полтава (перевезення
підтверджується іншим актом від 13.03.2008
року, що наявний в матеріалах справи).

Щодо доводів відповідача та суду
першої інстанції про відсутність
товарно - транспорних накладних на
підтвердження фактичного
відвантаження та перевезення товарів
від ПЕВКП "Промтехсервіс", колегія
суддів зазначає таке.

Додатковою угодою до договору,
складеною 24.01.2008 року, пункт 5.3 договору
викладено у наступній редакції:
«Місцем передачі товару є буровий
майданчик свердловини № 2 Покровської
площі (Полтавська область,
Зіньківський район, с. Човно-Федорівка).
Транспортування товару здійснюється
транспортом продавця за власний
рахунок» (том 3 а.с. 93).

Перевезення обсадних труб було вчинене
транспортом ПЕВКП "Промтехсервіс" без
передачі перевізнику, що
підтверджується актом № 31/01/08 від 31.01.2008
року прийому-передачі продукції (том 3
а.с. 96), в якому вказано "Поставка
продукції проведена транспортом ПЕВКП
"Промтехсервіс".

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне зауважити, що Правилами
перевезення вантажів автомобільним
транспортом в Україні, затвердженими
Наказом Міністерства транспорту
України № 363 від 14.10.1997р. визначено лише
права, обов'язки і відповідальність
власників автомобільного транспорту
та не встановлюються правила
податкового обліку валових витрат та
податкового кредиту платника податку.

При цьому, товарно-транспортні
накладні не є документами первинного
бухгалтерського обліку, на підставі
яких проводиться оприбуткування
поставленого товару та не є єдиним та
безумовним документом, що підтверджує
факт придбання або продажу
товарно-матеріальних цінностей.

Відповідно до положень Закону України
"Про бухгалтерський облік та податкову
звітність в Україні" бухгалтерський
облік господарських операцій в Україні
ведеться на підставі первинних
документів, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи складаються під час
здійснені господарської операції, або
безпосередньо після її закінчення.

Первинний документ це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

В даному випадку, первинними
документами, що підтверджують факт
господарської операції, є видаткові,
податкові накладні та розрахункові
документи, а також видаткові та
податкові накладні, які підтверджують
використання придбаних позивачем
товарів в господарській діяльності.

Також необхідно зауважити, що
документи та інші дані, що спростовують
реальність здійснення господарської
операції, яка відображена в
податковому обліку, повинні
оцінюватися з урахуванням специфіки
кожної господарської операції.

При цьому, сама собою наявність або
відсутність окремих документів, а так
само помилки у їх оформленні не є
підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податків у зв'язку з його
господарською діяльністю мали місце.

За наявності документів, які
підтверджують фактичне отримання
позивачем товарів та використання їх у
власній господарській діяльності
(накладних), ненадання такого документу
як товарно-транспортна накладна не
може бути підставою для висно вків про
відсутність документального
підтвердження податкового
кредиту/бюджетного відшкодування ПДВ
та підтвер дження реальності
здійснення господарських операцій з
придбання товару, оскільки ві
дповідною транспортною документацією
обов'язково мають бути підтверджені
витрати з послуг по перевезенню
вантажів, а не витрати з придбання ТМЦ.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне зауважити на те, що судом
першої інстанції не надана оцінка та не
взято до уваги ряд інших обставин та
доказів, що підтверджують отримання,
внутрішнє переміщення, використання
товару у господарській діяльності.

Так, товар від ПЕВКП "Промтехсервіс" до
ТОВ "ПК "Газвидобування" за накладною №
РН-2 від 31.01.2008 року безпосередньо було
прийнято інженером відділу
матеріально-технічного постачання
ОСОБА_1, який працював на посаді в
період з 17.10.2006 року по 30.06.2009 року, що
підтверджується наказами № 49-К від
17.10.2006 року, № 26-К від 30.06.2009 року (т.4, арк.
185-188) та в.о. генерального директора
ОСОБА_2

Товар від ПЕВКП "Промтехсервіс" до ТОВ
"ПК "Газвидобування" за накладною № РН-3
від 03.03.2008 року безпосередньо було
прийнято інженером відділу
матеріально-технічного постачання
ОСОБА_1, який діяв на підставі
довіреності № 187354 від 29.02.2008 року, що
підтверджується витягом з журналу
реєстрації доручень за 2008 рік (Т.4,
арк.181-184).

Оскільки товар згідно з умовами
договору купівлі-продажу № 61-11-07G від
26.12.2007 року було передано на
свердловині № 2 Покровської площі,
отримане майно було оприбутковано на
ОСОБА_3, який з 06.10.2006 року по 30.06.2009 року
займав посаду майстра з визначеним
робочим місцем свердловина № 2
Покровської площі, що підтверджується
наказом № 47К від 06.10.2006 року, № 26 К від
30.06.2009 року (Т.4, арк189-192).

Згідно з внутрішніми накладними №№ 24,
25 від 12.03.2008 року (Т.3, арк.104,105) залишки
придбаного у ПЕВКП "Промтехсервіс"
товару, в зв'язку з переміщенням на
зберігання на склад, було передано від
майстра ОСОБА_3 начальнику відділу
матеріально-технічного постачання
ОСОБА_4, яка займала посаду з 13.12.2005 року
по 30.11.2009 року, що підтверджується
наказами № 1 К від 12.12.2005 року, № 51 К від
30.11.2009 року (Т.4, арк. 193-196).

Відповідно до внутрішньої накладної
від 19.01.2009 року (Т.3, арк.110) залишки
придбаного у ПЕВКП "Промтехсервіс"
товару, в зв'язку з необхідністю
використання, передано на свердловину
№ 2 Покровської площі від начальника
відділу матеріально-технічного
постачання ОСОБА_4 майстру ОСОБА_3

Відповідно до внутрішньої накладної
від 02.06.2009 року (Т.З, арк.115) залишки
невикористаного на свердловині № 2
Покровської площі товару передано від
майстра ОСОБА_3 на зберігання на склад у
м. Зіньків комірнику ОСОБА_5, що
перебуває на займаній посаді з 01.11.2008
року, що підтверджується наказом № 129К
від 28.10.2008 року (Т.4, арк.197).

Використання придбаної у ПЕВКП
"Промтехсервіс" обсадної труби
підтверджується актами від 31.03.2008 року,
від 31.01.2009 року на списання
матеріально-технічних цінностей (Т.3,
арк.116-119).

Крім того, в матеріалах справи
містяться акти від 27.03.2008 року, від
02.02.2009 року (Т.4, арк.148-149), складені
підрядними організаціями, що
підтверджують опресування
(випробування тиском на герметичність)
обсадних труб, що були придбані у ПЕВКП
"Промтехсервіс" та спущені в
свердловину № 2 Покровської площі.

Залишок придбаної у ПЕВКП
"Промтехсервіс" труби було продано
нерезиденту, що підтверджується
вантажно-митною декларацією
№806000010/0/002597 від 25.03.2010 року (Т.3, арк.120-122).

Судом першої інстанції в оскаржуваній
постанові не вказано, яким чином могла
бути здійснена поставка залишку труби
за кордон із відповідними відмітками
митного органу та здійснено
опресування труб за відсутності
фактичного їх придбання.

Також, в постанові не міститься
висновків про безтоварність операцій
та не вказано, яким чином наведені
недоліки впливають на право позивача
на бюджетне відшкодування.

Доводи ДПІ у м. Полтаві стосовно того,
що ТОВ "Феррос-Д", від якого ПЕВКП
"Промтехсервіс" отримано товар, який у
подальшому поставлено позивачу,
визнано банкрутом та анульовано
свідоцтво платника ПДВ, не приймаються
до уваги, оскільки допущені
постачальниками у ланцюгу постачання
порушення податкового законодавства
тягнуть негативні наслідки для них і не
впливають на право покупця на
віднесення до складу податкового
кредиту сплаченого (нарахованого)
податку на додану вартість та
заявлення до бюджетного відшкодування
такого податку.

Щодо господарських операцій позивача з
Представництвом "Шлюмберже Оілфілд
Істерн ЛТД" колегія суддів зауважує на
таке.

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем та Представництвом
"Шлюмберже Оілфілд Істерн ЛТД" укладено
договір про надання послуг по
цементуванню обсадних колон при
будівництві свердловин на Покровській
ліцензійній ділянці № 66-02-07G від 16.07.2007
року (том 2 а.с. 60-91), за умовами якого
Представництво "Шлюмберже Оілфілд
Істерн ЛТД" (підрядник) зобов'язується
виконати, у відповідності з вимогами
замовника ТОВ "ПК "Газвидобування",
роботи з цементування обсадних колон
при будівництві бурових свердловин
Покровської площі, а замовник
зобов'язується прийняти роботи та
оплатити їх по цінам, які визначені в
додатках до даного договору.

Вартість робіт визначена додатком № 1
до договору (том 2 а.с. 86-87).

На виконання умов договору
Представництвом "Шлюмберже Оілфілд
Істерн ЛТД" виписано податкові
накладні на цементаж першої та другої
секцій СВ № 2 Покровської площі на
загальну суму ПДВ 146503 грн. 92 коп.: № 3 від
03.08.2007 року, № 4 від 09.08.2007 року, № 5 від
30.08.2007 року, № 6 від 31.08.2007 року (том 2 а.с.
51, 53, 55, 57).

Представництво "Шлюмберже Оілфілд
Істерн ЛТД" було зареєстроване
платником ПДВ з 29.01.2007 року, свідоцтво №
100017356, індивідуальний податковий номер
95. Вказане свідоцтво № 100017356 було
анульовано 07.04.2011 року (том 2 а.с. 26, том 4
а.с. 178). Тобто, в період видачі
податкових накладних, а саме у серпні
2007 року, Представництво "Шлюмберже
Оілфілд Істерн ЛТД" було зареєстроване
платником ПДВ.

Податкові накладні внесені позивачем
до реєстрів виданих та отриманих
податкових накладних відповідно за
серпень 2007 року та вересень 2007 року, та
суми ПДВ включені до складу
податкового кредиту серпня 2007 року та
вересня 2007 року (том 3 а.с. 63, том 4 а.с.
221-222).

Сплата податку на додану вартість
підтверджується платіжними
дорученнями №1076 від 03.08.2007р., №1106 від
08.08.2007р., №1144 від 20.08.2007р., №1251 від
04.09.2007р. (т.1, а.с. 220, 222, 224, 226).

Фактичне отримання робіт від
Представництва "Шлюмберже Оілфілд
Істерн ЛТД" підтверджується копією
акту приймання-передачі робіт від
31.08.2007 року (том 2 а.с. 59), планом робіт на
цементування 1 секції 245мм обсадної
колони в свердловині № 2 Покровської
площі (Т.3, арк.75-79), актом від 21.08.2007 року
на цементаж 1-ї секції технічної колони
245 мм (Т.3, арк.80), планом робіт на
цементування 2 секції 245 мм обсадної
колони в свердловині № 2 Покровської
площі (Т.3, арк.81-85), актом від 26.08.2007 року
на цементаж 2-ї секції технічної колони
245 мм (Т.3, арк.86), польовими документами
(Т.3, арк.87-92), таблицями оцінки якості
проведення тампонажних робіт від 20.08.2007
року, 24.08.2007 року на свердловині № 2
Покровської площі (Т.5, арк.27-28).

Посилання відповідача та суду першої
інстанції на відсутність
проектно-кошторисної документації на
виконання робіт на свердловині № 2 не
приймаються до уваги, оскільки така
документація наявна у позивача, що
підтверджується витягом з робочого
проекту на будівництво свердловини № 2
Покровської площі (Т.4, арк. 113), та не
надавалась суду першої інстанції в
зв'язку з тим, що не витребовувалась
судом.

Вказана проектно-кошторисна
документація була надана
представником позивача до суду
апеляційної інстанції.

Згідно із п. 44.1 ст. 44 Податкового
кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Виходячи з вимог Закону України "Про
бухгалтерський облік і фінансову
звітність в Україні" від 16.07.99р. №996-ХІУ,
відображення господарських операцій в
податковому обліку здійснюється на
підставі даних бухгалтерського обліку.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95р. №88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від
05.06.95р. №168/704.

Статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність Україні" визначено, що
первинний документ це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення;
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства. Разом з цим, ст. 9
цього Закону вказує, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Для підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Колегія суддів відмічає, що з аналізу
наданих документів первинного
бухгалтерського та податкового обліку
(оригіналів та завірених копій)
вбачається, що вони не мають дефектів
форми, змісту або походження, які б
зумовили втрату ними юридичної сили і
доказовості.

Відтак, вказані вище первинні
документи цілком відповідають вимогам
ст.9 Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", Податкового кодексу України,
п.2.4 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за №168/704.

Посилання суду першої інстанції на
окремі недоліки в оформленні
документів не спростовують
вищезазначені докази реальності
господарських операцій, що наявні в
матеріалах справи.

Виходячи зі змісту положень п.1.8 ст. 1
Закону України "Про податок на додану
вартість" бюджетне відшкодування є
сумою, що підлягає поверненню платнику
податку з бюджету у зв'язку з надмірною
сплатою податку у випадках, визначених
цим Законом.

Згідно з п.п. 7.7.1. п. 7.7 ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені законом для відповідного
податкового періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Відповідно до пп. 7.7.2 п.7.7. ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" якщо у наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту,
має від'ємне значення, то бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів (послуг) у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг).

У зв'язку з вищенаведеним, суд першої
інстанції зазначає, що неправомірність
формування податкового кредиту чи
відсутність підстав для віднесення сум
податку на додану вартість до його
складу є підставою для виключення
певних сум із суми бюджетного
відшкодування, яка заявлена платником
податку.

Так, з пояснень представника позивача
судом першої інстанції встановлено, що
жодна із свердловин № 1, № 2 та № 4
Покровської площі, для будівництва
яких позивачем замовлялися роботи та
товарно-матеріальні цінності у
вказаних вище контрагентів протягом
2007-2008 років, не були введені в
експлуатацію. Таким чином, свердловини,
для будівництва яких здійснювалося
закупівля товарів та послуг, в
експлуатацію не вводилися, не
використовувалися позивачем при
здійсненні діяльності з добування
природного газу або нафти. У зв'язку з
тим, що дані товари та послуги не брали
участь у виробничому процесі позивача,
суми ПДВ, сплачені в ціні товарів та
послуг, не повинні заявлялися до
бюджетного відшкодування суми ПДВ.

Колегія суддів не погоджується із
такими висновками та зауважує на таке.

Відповідно до пп. 7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Тобто, право на податковий кредит та
бюджетне відшкодування з податку на
додану вартість не пов'язане з фактом
введення об'єкта незавершених
капітальних інвестицій в експлуатацію,
а лише ставить мету подальшого
використання у виробництві вказаних
об'єктів для оподатковуваних операцій
у межах господарської діяльності
платника податку.

Як вбачається з пояснень представника
позивача, свердловини № 1, 2 Покровської
площі споруджувалися відповідно до
програми з геологічного вивчення, у т.ч.
дослідно-промислової розробки
Покровської площі на період 2006-2011 рр.
(Т.3, арк.74), що складена між позивачем та
Міністерством охорони навколишнього
природного середовища
України/Державною службою геології та
надр України - органами, що здійснюють
видачу спеціальних дозволів на
користування надрами України, з метою
отримання природного газу, нафти,
конденсату, право на вилучення яких
позивачу надано спеціальним дозволом
на користування надрами № 1727 від 10.08.2011
року (Т.3, арк.73).

Будівництво свердловини № 2
Покровської площі припинено на глибині
5185м в зв'язку з викривленням ствола,
зносом обсадної колони, оскільки
подальше поглиблення свердловини
пов'язане з великим ризиком, можливими
ускладненнями та аварійністю і у
безпосередній близькості розпочато
будівництво свердловини № 2а
Покровської площі, що підтверджується
протоколом геолого-технічної наради по
свердловині № 2 Покровської площі від
12.01.2011 року.

Відповідно до вказаного протоколу
рішення про подальший напрямок робіт
по свердловині № 2 буде прийнято після
завершення буріння та випробування
свердловини № 2а Покровська, яке на
даний час не закінчене.

На свердловині № 1 Покровської площі на
даний час тривають випробування, що
підтверджується протоколом засідання
геолого-технічної наради по
свердловині № 1 Покровської площі від
26.09.2013 року.

Статтею 42 Господарського кодексу
України визначено, що підприємництво
це самостійна, ініціативна,
систематична, на власний ризик
господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Господарського
кодексу України під господарською
діяльністю у цьому Кодексі розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність.

Тобто, відповідно до вказаних норм
основним критерієм для визначення
діяльності як підприємницької є
наявність мети у особи на отримання
прибутку, а не фактичний результат за
наслідками господарської діяльності.

В постанові від 28.02.2011р. №21-13а11
Верховний суд України вказав:
"...господарська операція, направлена на
отримання доходу, не завжди може мати
позитивний економічний ефект, що є
нормальним процесом здійснення
господарської діяльності. Збитковість
господарської діяльності не може бути
підставою для визначення такої
діяльності, як негосподарської.
Неотримання підприємством доходу від
окремої господарської операції не
свідчить про те, що така операція не
пов'язана з господарською діяльністю
підприємства, оскільки при здійсненні
господарських операцій існує
звичайний комерційний ризик не
отримати дохід від конкретної
операції".

Аналогічної позиції дотримується
Вищий адміністративний суд України в
ухвалі від 05.12.2012 року по справі №
13/27/08-АП-5/265/08-АП, де вказано, що
фінансовий результат, як кінцевий
економічний підсумок господарської
діяльності підприємства, може
виражатися у формі прибутку або збитку.
Основною умовою віднесення суми
витрат, пов'язаних з придбанням
товарів, до валових є те, що отриманий
товар буде використовуватися у власній
господарській діяльності. При цьому,
часовим періодом, у якому товар має
бути використаний у власній
господарській діяльності, платник
податку не обмежений.

Як вбачається з пояснень представника
позивача, продаж частини отриманих
позивачем від ТОВ «Петролекс» товарів
згідно з видатковою накладною № Г3-0000035
від 19.05.2010р. (том 2 а.с. 209), за змістом якої
труба обсадна передана позивачем ТОВ
«Квант-Сервіс» в кількості 315,939 т за
ціною поставки одиниці продукції без
урахування ПДВ - 9166 грн. 67 коп., тобто за
ціною, що більш як в три рази менша за
ціну закупівлі вказаного товару,
вказану в податковій накладній № 296 від
22.09.2008р., є разовою збитковою операцією,
зумовленою отриманням уточнених
геологічних даних, що стали відомі
після закупівлі труб, в зв'язку з чим
було визнано недоцільним будівництво
свердловини № 4 Покровської площі,
тривалим терміном зберігання труби, що
підвищує ризики її використання, та
неліквідністю товару на ринку.

Окрім того, позивачем проведено
коригування (нарахування) податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість, за наслідками продажу
обсадних труб, придбаних у ТОВ
"Петролекс" в травні 2010 року, що
підтверджується витягами з реєстрів
виданих податкових накладних за
квітень, травень 2010 року та копіями
податкових накладних (Т.5, арк.2-16).

Свердловини поділяються на дві
категорії: експлуатаційні та дослідні,
серед яких виділяють пошукові,
розвідувальні.

Першим етапом пошуків, розвідки
корисних копалин є спорудження
пошукових свердловин, основне
призначення яких полягає у відкритті
нових родовищ корисних копалин чи на
раніше відкритих родовищах для пошуків
нових запасів корисних копалин.

Наступним етапом пошуків, розвідки
корисних копалин є спорудження
розвідувальних свердловин, які
пробурюються на площах зі встановленою
промисловою нафтогазоносністю з метою
збору вихідних даних для складання
проекту (схеми) розробки покладів і для
уточнення запасів.

Будівництво розвідувальних та
пошукових свердловин здійснюється на
стадії геологічного вивчення ділянки
надр, що відповідно до ст. 1 Закону
України "Про нафту і газ" являє собою
комплекс робіт (геологічне знімання,
геофізичні, геохімічні,
аерокосмогеологічні дослідження,
прямі пошуки, буріння і випробування
свердловин, дослідно-промислова
розробка, науково-дослідні і тематичні
роботи, їх аналіз та узагальнення), що
проводяться з метою вивчення
геологічної будови і
нафтогазоносності надр на певній
території.

Експлуатаційні свердловини
споруджуються за результатами
геологічного вивчення ділянки надр
після підрахунку запасів корисних
копалин, який затверджено Державною
комісію по запасах корисних копалин,
відповідно до Постанови Кабінету
міністрів України від 5 травня 1997 р. № 432
"Про затвердження Класифікації запасів
і ресурсів корисних копалин державного
фонду надр запасів корисних копалин",
та отримання спеціального дозволу на
користування надрами з видобування
корисних копалин на стадії промислової
розробки родовища нафти і газу, що
відповідно до Закону України "Про нафту
і газ" являє собою технологічний процес
вилучення з родовища нафти, газу та
супутніх їм корисних компонентів, що
здійснюється на основі відповідних
проектних документів після завершення
геологічного вивчення родовища,
геолого - економічної оцінки і
затвердження у встановленому порядку
запасів нафти, газу і супутніх
компонентів.

Спеціальний дозвіл № 1727 від 10.08.2011 року
(Т.3, арк.73) виданий ТОВ "ПК
"Газвидобування" на геологічне
вивчення, в тому числі
дослідно-промислову розробку
Покровської площі, тобто Товариство на
даному етапі здійснює пошукові роботи,
які є передумовою для отримання
прибутку.

Свердловини №№ 1, 2а Покровської площі
є пошуковими, що підтверджується
витягом з робочого проекту на буріння
(Т.4, арк.106-128), та основне її призначення
полягає в пошуках покладів корисних
копалин на стадії геологічного
вивчення площі, що відповідно до ст. 1
Закону України "Про нафту і газ" являє
собою комплекс робіт (геологічне
знімання, геофізичні, геохімічні,
аерокосмогеологічні дослідження,
прямі пошуки, буріння і випробування
свердловин, дослідно-промислова
розробка, науково-дослідні і тематичні
роботи, їх аналіз та узагальнення), що
проводяться з метою вивчення
геологічної будови і
нафтогазоносності надр на певній
території, на відміну від
експлуатаційних свердловин, які
споруджуються на ділянці надр з
достеменно відомими працюючими
горизонтами.

Будівництво свердловин здійснювалося
та продовжує здійснюватися відповідно
до програми з геологічного вивчення, у
т.ч. дослідно-промислової розробки
Покровської площі на період 2006-2011 рр.
(Т.3, арк.74) та поточної програми робіт
(прикладається в додатку), строк
будівництва відповідно до якої
становить до 2016 року.

Вказані програми робіт складені між
позивачем та Міністерством охорони
навколишнього природного середовища
України/Державною службою геології та
надр України - органами, що здійснюють
видачу спеціальних дозволів на
користування надрами України.

Відповідно до абзацу 1 статті 28 Закону
України "Про нафту і газ" невід'ємним
додатком до спеціального дозволу на
користування нафтогазоносними
надрами, який регулює і конкретизує
передбачені законодавством України та
спеціальним дозволом технічні,
технологічні, організаційні,
фінансові, економічні, соціальні,
екологічні аспекти користування
нафтогазоносними надрами на
відповідній ділянці нафтогазоносних
надр, є угода про умови користування
нафтогазоносними надрами.

Відповідно до абзацу 3 статті 28 Закону
України "Про нафту і газ" програма
робіт, що повинна бути виконана
власником спеціального дозволу на
користування нафтогазоносними
надрами, є істотною умовою угоди про
умови користування нафтогазоносними
надрами.

Відповідно до абзацу 2 пункту 10
Постанови Кабінету Міністрів від 30
травня 2011 року № 615 "Про затвердження
Порядку надання спеціальних дозволів
на користування надрами" невід'ємною
частиною дозволу є угода про умови
користування надрами, що укладається
між органом з питань надання дозволу і
надрокористувачем, і містить програму
робіт, яка оформляється як додаток.

Таким чином, позивач проводить роботи з
геологічного вивчення Покровської
площі у відповідності до чинного
законодавства.

Посилання суду першої інстанції, як на
підставу для відмови в задоволенні
позовних вимог, на ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 02.07.2013 року у справі № 816/644/13-а
колегією суддів не приймаються до
уваги, оскільки, по-перше, у вказаній
ухвалі надана правова оцінка
правовідносинам, що виникли з грудня 2011
року по травень 2012 року, тобто значно
пізніше правовідносин, що є предметом
даного спору, окрім того, ухвалою
Вищого адміністративного суду України
від 18.02.2014р. вказана ухвала скасована, а
справа направлена на новий розгляд до
суду першої інстанції, по-друге,
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22.10.2013 року
по справі № 816/645/13-а, яка набрала
законної сили (тобто після ухвали
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02.07.2013 року
у справі № 816/644/13-а), була надана правова
оцінка аналогічним правовідносинам за
травень 2012 року та встановлено, що "факт
наявності у позивача збитків за
відсутності умислу посадових осіб на
їх спричинення не свідчить про
відсутність у позивача мети отримання
прибутку, а є лише негативним
результатом від здійснення
господарської діяльності".

Крім того, використання товарів/робіт у
господарській діяльності позивача
підтверджено податковим органом у
актах/довідках виїзних позапланових
перевірок, а саме:

- правовідносини з Представництвом
"Шлюмберже Оілфілд Істерн ЛТД" щодо
податку на додану вартість у сумі 47323,00
грн., яка заявлена до бюджетного
відшкодування у вересні 2007 року,
підтверджені актом ДПІ № 2612/23-2/31354329 від
21.12.2007р. (стор. 34, п. 25 додатку № 12) (Т.1,
арк.35-37);

- правовідносини з Представництвом
"Шлюмберже Оілфілд Істерн ЛТД", код
26600005) щодо податку на додану вартість у
сумі 97559,71 грн., яка заявлена до
бюджетного відшкодування у жовтні 2007
року, підтверджені актом ДПІ №
70/23-2/31354329 від 16.01.2008р. (стор. 26, п. 41
додатку № 8), (т.1, арк.38-90);

- правовідносини з ТОВ "Енергофінанс"
щодо податку на додану вартість у сумі
201815,60 грн., яка заявлена до бюджетного
відшкодування у лютому 2008 року, у сумі
376342,77 грн., яка заявлена до бюджетного
відшкодування у березні 2008 року, у сумі
378110,15 грн., яка заявлена до бюджетного
відшкодування у червні 2008 року,
підтверджена довідкою ДПІ № 1870/23-2/31354329
від 23.09.2008р. (ст. 86, додатки №№ 23, 24, 28),
(Т.1, арк.41-52);

- правовідносини з ТОВ "Енергофінанс"
щодо податку на додану вартість у сумі
275666,67 грн., яка заявлена до бюджетного
відшкодування у липні 2008 року,
підтверджена актом ДПІ № 2434/23-2/31354329 від
03.12.2008р. (Т.1, арк.53-56);

- правовідносини з ПЕВКП
"Промтехсервіс" щодо податку на додану
вартість у сумі 188074,60 грн., яка заявлена
до бюджетного відшкодування у березні
2008 року, підтверджена довідкою ДПІ №
1870/23-2/31354329 від 23.09.2008р. (ст. 86, додаток №
24) (Т.1, арк.45-49);

- правовідносини з ТОВ "Петролекс" щодо
податку на додану вартість у сумі 1330000,00
грн., яка заявлена до бюджетного
відшкодування у жовтні 2008 року,
підтверджена Довідкою ДПІ № 2534/23-2/31354329
від 18.12.2008р. (стор. 17, 18, додаток № 13)
(прикладається в додатку).

Враховуючи викладене, оскільки ТОВ
"ПК"Газвидобування" належним чином
підтверджена правомірність віднесення
до податкового кредиту суми ПДВ
наданими до перевірки належно
оформленими податковими накладними,
зібрані по справі докази підтверджують
виконання зобов'язань між сторонами
спірних правочинів, колегія суддів
дійшла висновку про необґрунтованість
висновків податкового органу та суду
першої інстанції щодо завищення суми
бюджетного відшкодування.

З наданих позивачем первинних
документів вбачається, що господарські
операції між ТОВ "ПК"Газвидобування" та
ТОВ "Петролекс", ПЕВКП "Промтехсервіс",
ТОВ "Енергофінанс", Представництвом
"Шлюмберже Оілфілд Істерн ЛТД" мали
реальний характер, у зв'язку з чим у
відповідача не було підстав для
неприйняття до заліку зазначених
документів при визначенні податкового
кредиту підприємства у звітному
податковому періоді.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проте, всупереч наведеним положенням,
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, не доведено правомірність
його рішень, що оскаржуються.

Виходячи з викладеного вище, колегія
суддів дійшла висновку про відсутність
порушень з боку підприємства позивача
приписів п.п 7.4.1 та п.п. 7.4.5 п. 7.4, п.п 7.7.1
п.7.7. ст. 7 Закону України "Про податок на
додану вартість", у зв'язку з чим вважає
за необхідне визнати недійсними
податкові повідомлення-рішення від
20.01.2009 року № /0 та від 16.04.2009 року №
/1.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202
КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Промислова компанія "Газвидобування"
задовольнити.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 20.01.2014р. по
справі № 2а-44807/09/1670 скасувати та
прийняти нову постанову про
задоволення позовних вимог.

Визнати недійсними податкові
повідомлення-рішення від 20.01.2009 року №
/0 та від 16.04.2009 року № /1.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя П’янова Я.В.Судді
Зеленський В.В. Чалий І.С. Повний
текст постанови виготовлений 27.05.2014 р.