Справа № 812/2560/14
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 травня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/2560/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді: Чиркіна
С.М.

при секретарі: Барашко
М.В.

за участю:

представника позивача: Буркової О.М.

представника відповідача: Зінченко
А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Ленінської об'єднаної
державної податкової інспекції у
м.Луганську Головного управління
Міністерства доходів та зборів у
Луганській області до Державного
підприємства «Український
науково-дослідний і проектно -
конструкторський інститут по
збагаченню та брикетуванню вугілля»
про стягнення коштів з рахунків у
банках, обслуговуючих платника
податків, на суму податкового боргу з
податку на додану вартість у сумі 376 823,06
грн., -

ВСТАНОВИВ:

15 квітня 2014 року на адресу Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Ленінської об'єднаної державної
податкової інспекції у м.Луганську
Головного управління Міністерства
доходів та зборів у Луганській області
до Державного підприємства
«Український науково-дослідний і
проектно - конструкторський інститут
по збагаченню та брикетуванню вугілля»
про стягнення коштів з рахунків у
банках, обслуговуючих платника
податків, на суму податкового боргу з
податку на додану вартість у сумі 435021,25
грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що Державне підприємство
«Український науково-дослідний і
проектно - конструкторський інститут
по збагаченню та брикетуванню вугілля»
є платником податків і зборів та
перебуває на податковому обліку у
Ленінській об'єднаній державній
податковій інспекції у м.Луганську
Головного управління Міністерства
доходів та зборів у Луганській області
та є платником податку на додану
вартість. Станом на квітень 2014 року за
відповідачем утворився податковий
борг з податку на додану вартість в
загальному розмірі 435021,25 грн., який
виник у зв'язку з несплатою визначених
самостійно та контролюючим органом
податкових зобов'язань. Відповідно до
положень ст.59 Податкового кодексу
України на адресу відповідача
надіслана податкова вимога від 29.01.2014
№7-15, яка отримана останнім 31.01.2014, однак
сума боргу відповідачем не сплачена.

Посилаючись на п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20, ст.95
ПКУ просив стягнути з рахунків у
банках, які обслуговують платника
податку Державного підприємства
«Український науково-дослідний і
проектно - конструкторський інститут
по збагаченню та брикетуванню вугілля»
кошти за податковим боргом по податку
на додану вартість в сумі 435021,25 грн.

19 травня 2014 року позивач зменшив
позовні вимоги у зв'язку із частковою
сплатою відповідачем боргу в сумі 60000,00
грн., про що надав письмову заяву (а.с. 39).

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги з
урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог, надав пояснення
аналогічні викладеному в позові.

Представник відповідача просив
відмовити в задоволені позову, серед
іншого зазначив, що в акті перевірки №
13/12-36-15-03/13/00185755 від 03 березня 2014 року
зазначено, що відповідачем фактично
сплачено за податковими деклараціями з
податку на додану вартість за період з
листопада 2012 року по вересень 2013 року
на загальну суму 1341181,55 грн. ( ця сума
також зазначена у податковому
повідомленні - рішенні від 13 березня 2014
року № ).

Звертає увагу, що при розгляді даного
позову та проведеної перевірки
зазначеного акту виявилося, що
фактично було сплачено за вказаний
вище період та за цими деклараціями на
загальну суму 1972505,00 грн., різниця
становить 631323,45 грн.

У зв'язку з тим, що позивачем не було
враховано зазначених коштів, останнім
було нараховані штрафні санкції за дні
затримки оплати, що не відповідає
дійсності.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах позовних
вимог і наданих сторонами доказів,
оцінивши докази відповідно до вимог
ст.ст.69-72 КАС України, суд прийшов до
наступного.

Суб'єкт владних повноважень - орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень (п.7 ч.1 ст. 3 КАС України).

Як зазначено в п.1 ч.1 ст.3 КАС України
справа адміністративної юрисдикції -
публічно-правовий спір у якому хоча б
однією із сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства.

З урахуванням викладеного, зазначена
справа відносяться до юрисдикції
адміністративних судів, оскільки
учасником спору є суб'єкт владних
повноважень (орган державної
податкової служби, наділений
публічно-владними повноваженнями).

Відповідач - Державне підприємство
«Український науково-дослідний і
проектно - конструкторський інститут
по збагаченню та брикетуванню
вугілля», і.к. 00185755, зареєстроване в
якості юридичної особи управлінням
державної реєстрації та міського
реєстру Луганської міської ради 19.02.2003
та перебуває на обліку як платник
податків у Ленінській ОДПІ у
м.Луганську (а.с. 7,87-94).

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті
14 Податкового кодексу України
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Згідно із п.п.16.1.3-16.1.4 п.16.1 статті 16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний: подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів; сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Згідно з п.54.1 ст.54 Податкового кодексу
України, крім випадків, передбачених
податковим законодавством, платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у
строки,встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Згідно п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу
України контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо дані
перевірок результатів діяльності
платника податків, крім електронної
перевірки, свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках.

Згідно з податковим та іншим
законодавством особою, відповідальною
за нарахування сум податкових
зобов'язань з окремого податку або
збору, застосування штрафних
(фінансових) санкцій та пені, у тому
числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
контролюючий орган;

У відповідності із пунктом 49.18 статті 49
Податкового кодексу України податкові
декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює, зокрема,календарному
місяцю (у тому числі в разі сплати
місячних авансових внесків) - протягом
20 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Платник податків відповідно до пункту
57.1 статті 57 Податкового кодексу
України зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Тотожні вимоги закріпленні в статті 203
Податкового Кодексу України, згідно
якої податкова декларація з податку на
додану вартість згідно з пунктом 203.1
статті 203 Податкового кодексу України
подається за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному місяцю, протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Платник податку у відповідності із
пунктом 203.2 статті 203 Податкового
кодексу України зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї
статті для подання податкової
декларації.

Статтею 126 Податкового кодексу України
встановлено, що у разі якщо платник
податків не сплачує узгоджену суму
грошового зобов'язання та/або
авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів
включно, наступних за останнім днем
строку сплати суми грошового
зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків
погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних
днів, наступних за останнім днем строку
сплати суми грошового зобов'язання, - у
розмірі 20 відсотків погашеної суми
податкового боргу.

У відповідності до п.129.1 ст.129
Податкового кодексу України пеня
нараховується після закінчення
встановлених цим Кодексом строків
погашення узгодженого грошового
зобов'язання на суму податкового боргу
нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми
грошового зобов'язання платником
податків - від першого робочого дня,
наступного за останнім днем граничного
строку сплати грошового зобов'язання,
визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового
зобов'язання контролюючими органами -
від першого робочого дня, наступного за
останнім днем граничного строку сплати
грошового зобов'язання, визначеного у
податковому повідомленні - рішенні
згідно із цим Кодексом;

Згідно п.п.129.1.2 п.129.1 ст.129 Податкового
кодексу України у день настання строку
погашення податкового зобов'язання,
нарахованого контролюючим органом або
платником податків у разі виявлення
його заниження на суму такого
заниження та за весь період заниження
(в тому числі за період
адміністративного та/або судового
оскарження).

З матеріалів справи вбачається, що
станом на 07.05.2014 за відповідачем
рахується податковий борг з податку на
додану вартість в загальному розмірі
376823,06 грн., в тому числі: основний платіж
- 371507,15 грн. та пеня - 5315,91 грн. (а.с. 47).

Податковий борг з ПДВ виник у зв'язку із
несплатою відповідачем самостійно
визначених зобов'язань у деклараціях з
ПДВ та зобов'язань, які нараховані
контролюючим органом, в тому числі:

- податкового зобов'язання в сумі 213523,00
грн. (термін сплати 30.12.2013) самостійно
нарахованого в декларації з ПДВ №
від 16.12.2013;

- податкового зобов'язання в сумі 326287,00
грн. (термін сплати 30.01.2014) самостійно
нарахованого в декларації з ПДВ №
від 17.01.2014, дата подання - 16.01.14(а.с.16-17);

Платіжним дорученням №27 від 30.01.2014
відповідачем сплачено 60000,00 грн. за
декларацією з ПДВ № від 16.12.2013;

Платіжним дорученням №39 від 13.02.2014
відповідачем сплачено 40000,00 грн. за
декларацією з ПДВ № від 16.12.2013;

Платіжним дорученням №42 від 18.02.2014
відповідачем сплачено 70000,00 грн. за
декларацією з ПДВ № від 16.12.2013;

Платіжним дорученням №44 від 25.02.2014
відповідачем сплачено 19000,00 грн. за
декларацією з ПДВ № від 16.12.2013;

Платіжним дорученням №47 від 06.03.2014
відповідачем сплачено 60000,00 грн. за
декларацією ПДВ № від 16.12.2013;

Платіжним дорученням №50 від 12.03.2014
відповідачем сплачено 15000,00 грн. за
декларацією з ПДВ № від 17.01.2014;

Платіжним дорученням №51 від 14.03.2014
відповідачем сплачено 125000,00 грн. за
декларацією з ПДВ № від 17.01.2014;

Платіжним дорученням №51 від 07.05.2014
відповідачем сплачено 60000,00 грн. за
декларацією № від 17.01.2014.

- переплата -7967,51 грн.

- пені, нарахованої з 31.12.2013 по
декларації № від 16.12.2013 у розмірі
384,66 грн.;

- пені, нарахованої з 31.12.2013 по
декларації № від 16.12.2013 у розмірі
376,11 грн.;

- пені, нарахованої з 31.12.2013 по
декларації № від 16.12.2013 у розмірі
732,99 грн.;

- пені, нарахованої з 31.12.2013 по
декларації № від 16.12.2013 у розмірі
227,38 грн.;

- пені, нарахованої з 31.12.2013 по
декларації № від 16.12.2013 у розмірі
229,96 грн.;

- пені, нарахованої з 31.01.2014 по
декларації № від 17.01.2014 у розмірі
315,66 грн.;

- пені, нарахованої з 31.01.2014 по
декларації № від 17.01.2014 у розмірі
128,22 грн.;

- пені, нарахованої з 31.01.2014 по
декларації № від 17.01.2014 у розмірі
1121,92 грн.

- пені, нарахованої з 31.01.2014 по
декларації № від 17.01.2014 у розмірі
1799,01 грн.

- штрафних санкцій в розмірі 268236,31 грн.
(термін сплати - 13.03.2014) згідно
податкового повідомлення-рішення
№ від 13.03.2014, яке прийняте на
підставі акту перевірки №13/12-36-15-03/00185755
від 03.2014 (а.с. 12, 15).

- штрафних санкцій в розмірі 20428,35 грн.
(термін сплати - 13.03.2014) згідно
податкового повідомлення-рішення
№ від 13.03.2014, яке прийняте на
підставі акту перевірки №12/12-36-15-03/00185755
від 13.03.2014 (а.с. 13-14, 15).

Акт перевірки №13/12-36-15-03/00185755 та
№12/12-36-15-03/00185755 від 13.03.2014 надісланий на
адресу відповідача та отриманий ним
05.03.2014, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення (а.с.
10).

Податкові повідомлення-рішення
№ та № від 13.03.2014 отримані
уповноваженою особою відповідача
17.03.2014, про що свідчить рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення, та що також підтвердив у
судовому засіданні представник
відповідача (а.с. 11).

Податкові повідомлення-рішення №
та № від 13.03.2014 відповідачем не
оскаржені, є чинні на час розгляду
даної справи, а отже обов'язкові для
виконання платником податків.

Згідно п.п.59.1 ст.59 ПКУ у разі коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

29 січня 2014 року на адресу відповідача
Ленінською ОДПІ у м.Луганську
надіслана податкова вимога форми «Ю»
№7-15 від 29.01.2014, в якій зазначено суму
податкового боргу станом на 28.01.2014 в
сумі 205555,49 грн.

Зазначена вимога отримана
уповноваженою особою відповідача 31
січня 2014 року, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення (а.с. 9).

Податкова вимога відповідачем не
оскаржена та є чинною на час розгляду
даної справи.

Згідно п.п.59.5 ст.59 ПКУ погашенню
підлягає вся сума податкового боргу
такого платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

Податковий борг відповідача з податку
на додану вартість на загальну суму
376823,06 грн. на час розгляду справи не
сплачений, що підтверджується даними
зворотнього боку облікової картки
платника податків (а.с. 40-46).

Суд не приймає до уваги посилання
представника відповідача щодо
невірного зазначення позивачем в акті
перевірки № 13/12-36-15-03/13/00185755 від 03
березня 2014 року фактично сплачених сум
податку на додану вартість за період з
листопада 2012 року по вересень 2013 року,
оскільки на час розгляду справи дії
позивача щодо проведення перевірки та
складання акту № 13/12-36-15-03/13/00185755 від 03
березня 2014 року не оскаржені та не є
предметом спору у даній справі.

Крім цього прийняті податкові
повідомлення - рішення за результатами
перевірки отримані відповідачем та
також не оскаржені в судовому порядку,
а отже є чинними.

Відповідно до п.п.20.1.18, 20.1.34 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
визначати у порядку, встановленому цим
Кодексом, суми податкових та грошових
зобов'язань платників податків;
визначати у порядку, встановленому цим
Кодексом, суми податкових та грошових
зобов'язань платників податків;
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини.

Згідно з п.95.1-95.3 ст.95 Податкового
кодексу України контролюючий орган
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органами державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, підтверджені
матеріалами справи та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Доказів, які б спростовували доводи
позивача відповідачем не надано.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

Відповідно до вимог ст. 160 КАС України у
судовому засіданні 26 травня 2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Виготовлення
постанови в повному обсязі відкладено,
про що сторони повідомлено в судовому
засіданні з урахуванням норм ст. 167 КАС
України.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 71, 87, 94,
158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Ленінської
об'єднаної державної податкової
інспекції у м.Луганську Головного
управління Міністерства доходів та
зборів у Луганській області до
Державного підприємства «Український
науково-дослідний і проектно -
конструкторський інститут по
збагаченню та брикетуванню вугілля»
про стягнення коштів з рахунків у
банках, обслуговуючих платника
податків, на суму податкового боргу з
податку на додану вартість у сумі 376823,06
грн., задовольнити повністю.

Стягнути кошти Державного
підприємства «Український
науково-дослідний і проектно -
конструкторський інститут по
збагаченню та брикетуванню вугілля»
(і.к. 00185755) з рахунків у банках, які
обслуговують платника податку, на суму
податкового боргу з податку на додану
вартість у загальному розмірі 376823,06
грн. (триста сімдесят шість тисяч
вісімсот двадцять три гривні 06 коп.) в
доход Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Повний текст постанови складено та
підписано 29 травня 2014 року.

Суддя
С.М. Чиркін