Справа № 761/15879/14-а
Суддя: Волошин В. О.
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/450/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді: Волошина
В.О.

при секретарі:
Криворучко К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за адміністративним позовом
Шевченківського районного відділу
Головного управління Державної
міграційної служби України в м. Києві
до громадянина Грузії ОСОБА_2 (ОСОБА_2)
про примусове видворення за межі
України, -

в с т а н о в и в:

В травні 2014р. позивач Шевченківське РВ
ГУ ДМС України в м. Києві звернувся до
Шевченківського районного суду м.
Києва з вказаним адміністративним
позовом до відповідача громадянина
Грузії ОСОБА_2 про примусове видворення
за межі України.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що відповідач
перебуває на території України без
законних підстав, оскільки 11 грудня
2013р. Приморським РВ у м. Одесі ГУ ДМС
України в Одеській Області прийнято
рішення про примусове повернення
відповідача з України та заборона
в'їзду на три роки.

Беручи до уваги той факт, що відповідач
грубо порушив Закон України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства», позивач просив суд на
підставі ст. 30 вказаного Закону
задовольнити позов.

В судовому засіданні представник
позивача заявлені позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, з підстав,
зазначених в позові, просила суд позов
задовольнити, зазначаючи, що
відповідач неправомірно перебуває на
території України, незаконно перетнув
державний кордон України без
відповідних документів, немає дозволів
на право перебування на території
України, і є обґрунтовані підстави
вважати, що він ухиляється від
виконання рішення про його примусове
повернення, в зв'язку з чим, просить
прийняти рішення про примусове
видворення відповідача за межі
України.

Відповідач проти позову заперечував,
зазначаючи, що перебуває на території
України на законних підставах, а доводи
сторони позивача є надуманими.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, відповідача, розглянувши
подані сторонами документи, повно і
всебічно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, на яких ґрунтується
адміністративний позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це
встановлено судом, що відносно
громадянина Грузії ОСОБА_2, який змінив
своє прізвище та ім'я на ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження (відповідача по
справі) було прийнято рішення
Приморським РВ у м. Одесі ГУ ДМС України
в Одеській області про примусове
повернення з України та заборону в'їзду
на територію України на три роки.

19 березня 2014р. Шевченківським РВ ГУ ДМС
України в м. Києві було складено
відносно відповідача адміністративний
протокол за ст. 203 КУпАП, в зв'язку з
порушенням ст. 4 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства».

20 березня 2014р. Шевченківським РВ ГУ ДМС
України в м. Києві було прийнято
рішення про примусове повернення
відповідача з України та прийнято
рішення про заборону йому в'їзду в
Україну строком на три роки, до 19
березня 2017р.

30 травня 2014р. Шевченківським РВ ГУ ДМС
України в м. Києві було складено
відносно відповідача адміністративний
протокол за ст. 203 КУпАП, в зв'язку з
порушенням ст. ст. 4, 13 Закону України
«Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства».

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України
«Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства» іноземці та особи
без громадянства в'їжджають в Україну
за наявності визначеного цим Законом
чи міжнародним договором України
паспортного документа та одержаної у
встановленому порядку візи, якщо інше
не передбачено законодавством чи
міжнародними договорами України. Це
правило не поширюється на іноземців та
осіб без громадянства, які перетинають
державний кордон України з метою
визнання їх біженцями або особами, які
потребують додаткового або
тимчасового захисту чи отримання
притулку.

Частинами 1, 2 ст. 16 цього ж Закону
визначено, що реєстрація іноземців та
осіб без громадянства, які в'їжджають в
Україну, здійснюється в пунктах
пропуску через державний кордон
України органами охорони державного
кордону. Відмітка про реєстрацію
іноземця або особи без громадянства в
паспортному документі та/або
імміграційній картці або інших
передбачених законодавством України
документах дійсна на всій території
України незалежно від місця
перебування чи проживання іноземця або
особи без громадянства на території
України.

За змістом ч.1 ст. 30 цього ж Закону
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері міграції, органи
охорони державного кордону (стосовно
іноземців та осіб без громадянства, які
затримані ними у межах контрольованих
прикордонних районів під час спроби
або після незаконного перетинання
державного кордону України) або органи
Служби безпеки України можуть лише на
підставі винесеної за їх позовом
постанови адміністративного суду
примусово видворити з України іноземця
та особу без громадянства, якщо вони не
виконали в установлений строк без
поважних причин рішення про примусове
повернення або якщо є обґрунтовані
підстави вважати, що іноземець або
особа без громадянства ухилятимуться
від виконання такого рішення, крім
випадків затримання іноземця або особи
без громадянства за незаконне
перетинання державного кордону
України поза пунктами пропуску через
державний кордон України та їх
передачі прикордонним органам
суміжної держави.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, а також беручи
до уваги, що відповідач не має дозволів
на право перебування на території
України, відносно нього були прийнятті
рішення про повернення та заборону
в'їзду в Україну, суд приходить до
висновку про наявність обґрунтованих
підстав вважати, що відповідач
ухиляється від виконання рішень про
його примусове повернення, що є
підставою для прийняття судом рішення
про примусове видворення відповідача
за межі України.

При цьому, в ході судового розгляду
справи не було встановлено обставин,
передбачених ст. ст. 30, 31 Закону України
«Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства», які б виключали
прийняття судом рішення про примусове
видворення відповідача, про що
підтвердив останній в судовому
засіданні.

На підставі п. 5) ч. 2 ст. 256 КАС України
суд приходить до висновку про
звернення до негайного виконання
постанови про примусове видворення
відповідача.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 99, 158, 159, 160-163, 183-5, 256
КАС України; ст. 30 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства», Постановою Пленуму
Вищого адміністративного суду України
«Про судову практику розгляду спорів
щодо статусу біженця, видворення
іноземця чи особи без громадянства з
України та спорів, пов'язаних із
перебуванням іноземця та особи без
громадянства в Україні» за № 1 від 25
червня 2009р., суд,-

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов
Шевченківського районного відділу
Головного управління Державної
міграційної служби України в м. Києві
до громадянина Грузії ОСОБА_2 (ОСОБА_2)
про примусове видворення за межі
України - задовольнити.

Примусово видворити з України
громадянина Республіки Грузії ОСОБА_2
(ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Постанова суду може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду, шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку апеляційного
оскарження, а в разі її оскарження - з
моменту проголошення судового рішення
суду апеляційної інстанції.

Постанову суду звернути до негайного
виконання про примусове видворення з
України громадянина Республіки Грузії
ОСОБА_2 (ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_1
народження.

Суддя: