Справа № 807/121/14
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
Справа № 876/1924/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді:
Кухтея Р.В.

суддів:
Клюби В.В., Яворського І.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського
окружного адміністративного суду від 15
січня 2014 року про повернення позовної
заяви за позовом ОСОБА_1 до
Районного відділу державної
виконавчої служби Ужгородського
міського управління юстиції про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до Районного відділу державної
виконавчої служби Ужгородського
міського управління юстиції, в якому
просив визнати причини пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними, визнати дії та рішення
районного відділу державної
виконавчої служби Ужгородського
міськрайонного управління юстиції з
приводу накладення арешту на кошти та
його майно неправомірними, зобов'язати
відповідача зняти арешт на все майно та
заборону відчуження будь-якого майна,
стягнути з районного відділу державної
виконавчої служби Ужгородського
міськрайонного управління юстиції на
його користь 50 000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 15.01.2014 р.
позовну заяву повернуто позивачу на
підставі п.6 ч.3 ст.108 КАС України,
оскільки справа не підсудна цьому
адміністративному суду.

Не погоджуючись із даною ухвалою, її
оскаржив позивач. Апеляційну скаргу
мотивує тим, що він раніше звертався із
скаргою до місцевого загального суду,
який залишив її без розгляду у зв'язку
із пропуском строків звернення до суду.
Вказана ухвала була залишена судом
апеляційної інстанції без змін. Крім
того, він ставить вимогу про визнання
протиправними дій та рішень державної
виконавчої служби. Тому просить
скасувати ухвалу суду першої
інстанції, а справу направити до суду
першої інстанції для продовження її
розгляду.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явилися, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
позивач просить розгляд справу за його
відсутності, тому відповідно до п.2 ч.1
ст.197 КАС України колегія суддів вважає
можливим здійснювати розгляд справи у
письмовому провадженні за наявними у
ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги в їх сукупності,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України,
позовна заява повертається позивачеві,
якщо справа не підсудна цьому
адміністративному суду.

З тексту позовної заяви видно, що
головним державним виконавцем
районного відділу ДВС Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
Созанською М.Г. від 04.03.2013 р., при
примусовому виконанні виконавчого
листа №2п-7555, про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі 300
грн. щомісячно, починаючи з 29.07.2010 р. до
досягнення дитиною повноліття,
виданого 12.11.2010 р. Ужгородським
міськрайонним судом, винесено
постанови про арешт коштів боржника,
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.

Ці постанови ОСОБА_1 оскаржив до
Закарпатського окружного
адміністративного суду.

Повертаючи позовну заяву суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
являється стороною виконавчого
провадження у справі про стягнення
аліментів, а тому його вимоги слід
розглядати в порядку, встановленому
цивільно-процесуальним кодексом,
оскільки виконавчий документ виданий
місцевим загальним судом.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про те, що дана справа
підсудна місцевому загальному суду як
адміністративному суду, проте при
цьому порушив норми процесуального
права виходячи з наступного.

Так, згідно ч.1 ст. 181 КАС України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Абзацом 2, 3 п. 2 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 13
грудня 2010 року № 3 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» передбачено, що суди при
визначенні юрисдикції повинні
виходити з того, що до юрисдикції
адміністративних судів належать спори
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби при виконанні всіх виконавчих
документів, передбачених частиною
другою статті 17 Закону України "Про
виконавче провадження", крім тих,
відносно яких законом установлено
інший, виключний порядок їх оскарження.
Частиною четвертою статті 82 Закону
України "Про виконавче провадження"
встановлено, що рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути оскаржені
сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції
судів щодо вирішення справ з приводу
оскарження рішень дій чи бездіяльності
органів державної виконавчої служби
щодо виконання судового рішення є
юрисдикційна належність суду, який
видав виконавчий документ, та статус
позивача як сторони у виконавчому
провадженні.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Частиною 2 ст. 82 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлено, що
боржник має право оскаржувати рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби виключно в
судовому порядку.

Згідно ч. 4 ст. 82 цього Закону, рішення,
дії чи бездіяльність державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби щодо
виконання судового рішення можуть бути
оскаржені сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом. Сторонами у
виконавчому провадженні є стягувач і
боржник (ч. 1 ст.8 цього Закону).

Суд першої інстанції постановив ухвалу
про повернення позовної заяви на
підставі п.6 ч.3 ст. 108 КАС України, однак
такий висновок суду є помилковим,
оскільки згідно п.1 ч.1 ст. 109 КАС України
в тому разі, коли заяву не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства, суддя
відмовляє у відкритті провадження в
адміністративній справі.

Враховуючи зазначене та беручи до
уваги ту обставину, що місцеві загальні
суди розглядають справи даної
категорії за правилами ЦПК України,
колегія суддів вважає, що ухвала судді
суду першої інстанції постановлена з
порушенням норм процесуального права
та за невідповідності висновків судді
обставинам справи, а тому ухвалу слід
скасувати для вирішення питання
відповідно до вимог КАС України.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 200, 205, 206, 254 КАС
України апеляційний суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити,
а ухвалу Закарпатського окружного
адміністративного суду від 15 січня 2014
року про повернення позовної заяви по
справі №807/121/14 - скасувати, а справу
направити до суду першої інстанції для
вирішення питання відповідно до вимог
КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий :
Р.В.Кухтей

Судді :
В.В. Клюба

І.О. Яворський