Справа № 2-а-54/11
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 р.
Справа № 19193/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Нововолинської міської ради
на постанову Нововолинського міського
суду Волинської області від 24 січня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 в
інтересах малолітньої ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Нововолинської міської ради
про визнання нечинними дій управління
праці та соціального захисту населення
Нововолинського міськвиконкому та
зобов'язання провести перерахунок
виплати допомоги,-

В С Т А Н О В
И Л А:

01.12.2010 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання нечинними дій
управління праці та соціального
захисту населення Нововолинського
міськвиконкому та зобов'язання
провести перерахунок виплати допомоги.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він
являється учасником ліквідації аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії II
групи інвалідності у зв'язку з
захворюванням, пов'язаним з
ліквідацією аварії на ЧАЕС та має дочку
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є дитиною, що
потерпіла від Чорнобильської
катастрофи, а тому відповідно до п. 8 ст.
30 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», має право на щомісячну
виплату мінімальної заробітної плати
сім'ям на кожну дитину шкільного віку,
батьки яких стали інвалідами І або ІІ
групи чи померлими внаслідок
Чорнобильської катастрофи, і які не
перебувають на повному державному
забезпеченні. Однак відповідач
виплачує дану щомісячну виплату в
значно меншому розмірі ніж це
передбачено Законом.

Постановою Нововолинського міського
суду Волинської області від 24 січня 2011
року поновлено ОСОБА_1 пропущений з
поважних причин строк для звернення до
суду. Адміністративний позов
задоволено частково. Визнано відмову
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Нововолинської міської ради
щодо нарахування та виплати ОСОБА_1
щомісячної грошової допомоги на дитину
шкільного віку неправомірною.
Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Нововолинської
міської ради нарахувати та виплатити
ОСОБА_1 щомісячну грошову допомогу на
дитину шкільного віку відповідно до п.8
ст.30 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» починаючи з 01.01.2009 року, з
урахуванням виплачених сум. В решті
позовних вимог відмовлено.

Відповідач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що виплати в сумі 32 грн.
здійснюються правильно, згідно
Постанови КМУ № 649 від 20.04.2007 року та
вимог Бюджетного кодексу України.

В разі відсутності клопотань від усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року № 2453-VI).

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
виплата позивачу допомоги на малолітню
дитину ОСОБА_2 в розмірі 32 грн.
щомісячно не відповідає вимогам
чинного законодавства.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що має статус
учасника ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії II групи
інвалідності у зв'язку з захворюванням,
пов'язаним з ліквідацією аварії на
ЧАЕС, що підтверджується копією
відповідного посвідчення.

Також встановлено, що він являється
батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є
дитиною, що потерпіла від
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується копією відповідного
посвідчення та, яка не перебуває на
повному державному забезпеченні,
навчається у загальноосвітній школі і
проживає разом з позивачем та
перебуває на його утриманні.

Згідно п.8 ст.30 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які юстраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
проводиться щомісячна виплата
мінімальної заробітної плати сім'ям на
кожну дитину шкільного віку, батьки
яких стали інвалідами І або ІІ групи чи
померлими внаслідок Чорнобильської
катастрофи, і які не перебувають на
повному державному забезпеченні.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року визнані
неконституційним положення п. 28
розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», яким було
внесено зміни у п.8 ст.30 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень тау спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
країни.

Статтею 22 Конституції України
передбачено, що при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу прав і свобод людини.

Згідно ч.4 ст.9 КАС України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, Закону
України, міжнародного договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною радою України, або іншого
правового акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності Законів України над
урядовими нормативно-правовими актами,
при виплаті даної допомоги слід
керуватися п.8 ст.30 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали наслідок
Чорнобильської катастрофи», а не
Постановою Кабінету Міністрів України
№649 від 20.04.2007 року «Про встановлення
розмірів виплат деяким категоріям
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», на яку
посилається відповідач та якою
керувався при нарахуванні виплати
щомісячної допомоги на дитину.

За таких обставин справи колегія
суддів приходить до переконання що суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку зобов'язавши відповідача
провести нарахування та виплату ОСОБА_1
допомоги на малолітню дитину ОСОБА_2 за
період з 01.01.2009 року у відповідності до
вимог п.8 ст.30 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з
урахуванням виплачених сум .

Також колегія суддів погоджується з
думкою суду першої інстанції що
позивач пропустив строк звернення до
суду з поважних причин.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Нововолинської
міської ради залишити без задоволення,
а постанову Нововолинського міського
суду Волинської області від 24 січня 2011
року у справі №2а-54/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І. Довга

І.І.Запотічний