Справа № 2а-873/11
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 р. Справа № 9104/179069/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
судді Клюби В. В.

суддів:
Рибачука А. І., Яворського І. О.

з участю секретаря судового
засідання Сідельник Г. М.

представника особи, яка
подала

апеляційну скаргу (позивача)
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Львові
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Іршавського районного суду
Закарпатської області від 30 жовтня 2012
року по справі №2а - 873/11 за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Брідської сільської ради, третя особа
без самостійних вимог на стороні
відповідача - ОСОБА_3, про скасування
рішення 5 - ї сесії 5 - го скликання
Брідської сільської ради від 19 грудня
2006 року «Про дозвіл на виготовлення
технічної документації по передачі у
власність земельної ділянки» та
скасування рішення 21 - ї сесії 5 - го
скликання Брідської сільської ради від
14 травня 2009 року «Про затвердження
технічної документації» щодо
земельної ділянки площею 0,25 гектара
для будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель по АДРЕСА_1, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Іршавського
районного суду Закарпатської області з
адміністративним позовом до Брідської
сільської ради і просив визнати
нечинним і скасувати рішення 5 - ої
сесії 5 - го скликання Брідської
сільської ради від 19 грудня 2006 року
«Про дозвіл на виготовлення технічної
документації по передачі у власність
земельної ділянки» та рішення 21 - ої
сесії 5 - го скликання Брідської
сільської ради від 14 травня 2009 року
«Про затвердження технічної
документації» щодо земельної ділянки
площею 0,25 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель в по АДРЕСА_1.

На обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на ті обставини, що
спірними рішеннями Брідської
сільської ради від 19 грудня 2006 року
надано дозвіл на виготовлення
технічної документації по передачі у
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель розміром 0,25 гектара ОСОБА_3 по
АДРЕСА_1, а також затверджено технічну
документацію по передачі у власність
вказаної земельної ділянки. На
підставі вказаних рішень ОСОБА_3 видано
державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку.

Вважає дані рішення незаконними,
оскільки у зв'язку з їх прийняттям
порушено його права, як власника
земельної ділянки згідно державного
акту на право приватної власності від 10
січня 2003 року. Зокрема, як зазначає
позивач, він є власником земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування індивідуального
житлового будинку розміром 0,15 гектара
по АДРЕСА_2, а ОСОБА_3 у зв'язку з
набуттям права власності на земельну
ділянку є суміжним землекористувачем.
При цьому, отримана нею у власність
земельна ділянка частково
накладається на його земельну ділянку.

Постановою Іршавського районного суду
Закарпатської області від 30 жовтня 2012
року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до Брідської сільської ради про
скасування рішення 5 - ої сесії 5 - го
скликання Брідської сільської ради від
19 грудня 2006 року «Про дозвіл на
виготовлення технічної документації
по передачі у власність земельної
ділянки» та скасування рішення 21 - ої
сесії 5 - го скликання Брідської
сільської ради від 14 травня 2009 року
«Про затвердження технічної
документації» щодо земельної ділянки
площею 0,25 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель відмовлено.

Справу розглянуто за участі третьої
особи без самостійних вимог на стороні
відповідача ОСОБА_3.

Не погодившись із таким судовим
рішенням суду першої інстанції,
позивач подав до Львівського
апеляційного адміністративного суду
апеляційну скаргу, у якій з посиланням
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Також, обгрунтовуючи доводи
апеляційної скарги, посилається на ті
обставини, що на підтвердження
позовних вимог суду були представлені
висновок управління держкомзему, план -
схему, технічну документацію із
землеустрою, погосподарські книги та
інші докази, які були досліджені в
судовому засіданні і наявні в
матеріалах справи. Проте, судом першої
інстанції не дотримано вимог
відповідних статей Кодексу
адміністративного судочинства
України, що визначають поняття доказів,
порядок та способи доказування.

В судовому засіданні представник
особи, яка подала апеляційну скаргу
(позивача по справі) підтримала доводи
апеляційної скарги і вважає, що ці
доводи підтверджують незаконність та
необґрунтованість постанови суду
першої інстанції, що в свою чергу є
підставою для її скасування та
ухвалення нового судового рішення, про
задоволення адміністративного позову.

Відповідач в судове засідання
представника не направив, а також не
прибула в судове засідання третя особа,
хоча вказані особи належним чином та у
встановленому законом порядку
повідомлялися про дату, час та місце
судового засідання апеляційного суду.
При цьому, відповідач та третя особа не
повідомили суд при причини неприбуття
в судове засідання, а також від них
відсутні клопотання про відкладення
розгляду справи.

Вищевикладені обставини у
відповідності до ст. 196 ч. 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
не перешкоджають розгляду справи за
відсутності представника відповідача
та третьої особи.

Вислухавши суддю - доповідача, доводи
представника особи, яка подала
апеляційну скаргу, дослідивши наявні в
справі матеріали та докази,
перевіривши доводи апеляційної скарги
у їх сукупності, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення
та умотивовуючи свої висновки, суд
першої інстанції виходив з того, що
звернувшись до суду із заявою про
скасування рішень позивач не надав
суду належних доказів, які б вказували
на порушення його права власності на
належну йому земельну ділянку, що
виявилося у частковому накладенні -
пересіканні плану - схеми та графічних
матеріалів на його земельну ділянку,
внаслідок чого його земельну ділянку
фактично зменшено до розмірів на 0,06
гектара.

За висновком суду першої інстанції, на
підставі наданих позивачем доказів
встановити факт порушення його права
власності на земельну ділянку без
проведення геодезичної зйомки
земельних ділянок, розмірів земельних
ділянок, які використовуються
позивачем та третьою особою, місце і
розмір накладення земельних ділянок,
її конфігурація не представляється
можливим.

Даючи правову оцінку оскаржуваному
судовому рішенню та доводам особи, яка
подала апеляційну скаргу, колегія
суддів апеляційного суду виходить із
наступного.

Як було встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
позивачу на праві приватної власності
відповідно до державного акту серії І -
ЗК №002767 від 10 січня 2003 року належить
земельна ділянка площею 0,508 гектара по
АДРЕСА_1, яка передана йому для
будівництва та обслуговування
індивідуального житлового будинку та
ведення особистого селянського
господарства.

Рішенням Брідської сільської ради від
19 грудня 2006 року ОСОБА_3 надано дозвіл
на виготовлення технічної
документації по передачі земельної
ділянки у власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель розміром 0,25
гектара по АДРЕСА_1. Також, рішення
Брідської сільської ради від 14 травня
2009 року «Про затвердження технічної
документації» вирішено передати у
власність ОСОБА_3 земельну ділянку
площею 0,25 гектара для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель за
вищевказаною адресою.

На підставі вищевказаних рішень 25
червня 2009 року ОСОБА_3 видано Державний
акт на право власності на земельну
ділянку площею 0,25 гектара для
будівництва та обслуговування
індивідуального житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_1 Закарпатської області.

З урахуванням фактичних обставин
справи, колегія суддів апеляційного
суду звертає увагу на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно - правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

При визначенні юрисдикції справи,
необхідно виходити з характеру
спірних правовідносин, прав та
інтересів, за захистом яких звернувся
позивач, суб'єктного складу сторін,
предмету спірних правовідносин.

У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа адміністративної юрисдикції
визначена як переданий на вирішення
адміністративного суду публічно -
правовий спір, у якому хоча б однією зі
сторін є орган виконавчої влади, орган
місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа або інший
суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень.

З аналізу вказаних норм вбачається, що
публічно - правовим спором за Кодексом
адміністративного судочинства
України є спір, який випливає зі
здійснення суб'єктом владних
повноважень своїх владних
управлінських функцій.

Згідно статті 116 Земельного кодексу
України, громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом, або за
результатами аукціону. Набуття права
на землю громадянами та юридичними
особами здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування. Порушені
права землекористувачів підлягають
захисту в порядку, передбаченому
статтею 152 Земельного кодексу України.

Відповідно до статті 125 Земельного
кодексу України, право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.
При цьому, право власності на земельну
ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою
посвідчується державними актами (ст. 126
Земельного кодексу України).

У відповідності до ст. 158 Земельного
кодексу України виключно судом
вирішуються: земельні спори з приводу
володіння, користування і
розпорядження земельними ділянками, що
перебувають у власності громадян і
юридичних осіб, а також спори щодо
розмежування територій сіл, селищ,
міст, районів та областей. Органи
місцевого самоврядування вирішують
земельні спори у межах населених
пунктів щодо меж земельних ділянок, що
перебувають у власності і користуванні
громадян, та додержання громадянами
правил добросусідства, а також спори
щодо розмежування меж районів у містах.
У разі незгоди власників землі або
землекористувачів з рішенням органів
місцевого самоврядування, органу
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів спір вирішується судом.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу
України захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом: визнання прав;
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав; визнання угоди
недійсною; визнання недійсним рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших передбачених
законом способів.

Згідно змісту позовних вимог ОСОБА_2
просить визнати нечинними та скасувати
рішення органу місцевого
самоврядування, на підставі яких
третій особу видано державний акт на
право власності на земельну ділянку,
оскільки внаслідок передачі у приватну
власність земельної ділянки ОСОБА_3
передану і частину земельної ділянки,
що належить на праві власності ОСОБА_2.

При визначенні підсудності справи суд
виходить з характеру спірних
правовідносин, прав та інтересів, за
захистом яких звернувся позивач.

Звертаючись до адміністративного суду
позивач фактично мав намір захистити
порушене право на земельну ділянку.

Тобто, позивач звернувся до суду з
позовом з приводу порушеного права, а
також оспорює право власності іншої
особи, що виникають із земельних
правовідносин і бажаним для позивача
результатом є захист приватного
інтересу, а відтак даний спір не є
публічно - правовим.

Таким чином, колегія суддів
апеляційного суду дійшла до висновку,
що після оформлення відповідно до
чинного законодавства права власності
на земельну ділянку виник спір про
право цивільне, а відтак і захищати
свої права та інтереси особи повинні у
способи, визначені у ст. 152 Земельного
кодексу України та ст. 16 Цивільного
кодексу України, а також у
відповідності до ст. 15 Цивільного
процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто ухваленим
відповідно до норм матеріального права
з дотриманням процесуальних норм, та на
підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи.

Колегія суддів апеляційного суду з
урахуванням встановлених судом
обставин справи та доказів, вважає, що
суд першої інстанції, не дотримався
зазначених вимог.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд закриває провадження у справі, якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Згідно із ч. 1 ст. 203 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова суду першої інстанції
скасовується в апеляційному порядку і
провадження у справі закривається з
підстав, встановлених ст. 157 цього
Кодексу.

На підставі встановлених судом
обставин справи, виходячи із
системного аналізу змісту
вищевказаних правових норм, колегія
суддів апеляційного суду приходить до
висновку, що постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню, а
провадження у даній адміністративній
справі відповідно до ст. 157 ч. 1 п. 1
Кодексу адміністративного судочинства
України - закриттю.

Керуючись ст. ст. 157, 195, 196, 199, 203, 205, 206, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Іршавського районного суду
Закарпатської області від 30 жовтня 2012
року по справі №2а - 873/11 скасувати.

Провадження у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Брідської сільської ради, третя особа
без самостійних вимог на стороні
відповідача ОСОБА_3 про скасування
рішення 5 - ї сесії 5 - го скликання
Брідської сільської ради від 19 грудня
2006 року «Про дозвіл на виготовлення
технічної документації по передачі у
власність земельної ділянки» та
скасування рішення 21-ї сесії 5-го
скликання Брідської сільської ради від
14 травня 2009 року «Про затвердження
технічної документації» щодо
земельної ділянки площею 0,25 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель по АДРЕСА_1 - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили, а у
випадку складення ухвали в повному
обсязі відповідно до ст. 160 ч. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
- у цей же строк з дня складення ухвали
суду в повному обсязі безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
А. І. Рибачук

ОСОБА_4

Ухвалу у повному обсязі
складено 27 травня 2014 року.