Справа № 826/19763/13-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А.
Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів
Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

при секретарі Строяновській
О.В.,

за участю:

представників позивача - Іванишина В.С.,
Третяка О.В.,

представника відповідача - Грищука М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «АСЕ» до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві про визнання
протиправною та скасування постанови
про накладення штрафу, за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «АСЕ» на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 27 січня 2014 року,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «АСЕ» звернулося у суд із позовом
до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві, в якому просило визнати
протиправною та скасувати постанову
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності №575/13/7/26-7/2611/02/2 від 26.11.2013
року, якою на товариство накладено
штраф у розмірі 103230 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 27
січня 2014 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить її скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду - без
змін, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
відповідачем під час розгляду справи
було доведено допущення позивачем
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

З таким висновком суду не можна не
погодитися.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено колегією суддів,
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил на
об'єкті будівництва стадіону
(фізкультурно-оздоровчої споруди)
Київського національного університету
ім. Т. Шевченка, розташованого на
проспекті Глушкова, 6 у Голосіївському
районі м. Києва. Замовником будівництва
є КНУ ім. Т. Шевченка, розробником
проектної документації та виконавцем
робіт - ТОВ «АСЕ». Будівельні роботи
здійснюються на підставі
зареєстрованої Інспекцією ДАБК у м.
Києві 16.08.2013 року декларації №КВ4.

Зазначена перевірка проведена у
зв'язку зі зверненням ФОП ОСОБА_5
(інженера технічного нагляду на
об'єкті) та в присутності головного
інженера КНУ ім. Т. Шевченко ОСОБА_6

За підсумками проведеної перевірки,
відповідачем складено акт від 05.11.2013
року. Зі змісту вказаного акту слідує,
що посадовою особою, яка проводила
перевірку з виїздом на місце, на основі
пред'явлених контролюючому суб'єкту
документів, встановлено, що замовником
будівництва (КНУ ім. Т. Шевченка) в
зазначеній вище декларації наведено
недостовірні дані, а саме: занижена
категорія складності об'єкта
будівництва. Так, згідно експертного
звіту ДП «Спеціалізована державна
експертна організація - центральна
служба Української державної
будівельної експертизи» ДП
«Укрдержбудекспертиза» №00-0185-13/ЦБ,
серії ДП №148900, від 21.06.2013 року та
відповідно до ДCTУ-Н Б В.1.2-16:2013
«Визначення класу наслідків
(відповідальності) та категорії
складності об'єктів будівництва»
об'єкт будівництва відноситься до ІІІ
категорії складності, натомість у
декларації замовником вказано ІІ
категорію складності об'єкта, що є
порушенням ч. 1 ст. 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності». Також, відповідачем
встановлено порушення ст. 32 вказаного
Закону з боку розробника проектної
документації (ТОВ «АСЕ»), яке
проявилось у такому заниженні
категорії складності об'єкта
будівництва.

У зв'язку із зазначеними порушеннями,
відповідачем у присутності директора
ТОВ «АСЕ» Іванишина В.С. складено
протокол від 22.11.2013 року про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, відповідальність за яке
передбачена абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та призначено справу про
таке до розгляду на 26.11.2013 року.

26.11.2013 року відповідачем винесено
постанову №575/13/7/26-7/2611/02/2 про
накладення на ТОВ «АСЕ», як на проектну
організацію, штрафу за правопорушення
у сфері містобудівної діяльності у
розмірі 103230,00 грн.

Не погоджуючись із указаною
постановою, позивач звернувся у суд.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, висновкам суду першої
інстанції та доводам апеляційної
скарги, колегія суддів виходить із
наступного.

Статтею 10 Закону України «Про
архітектурну діяльність» встановлено,
що державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд здійснює
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Центральним органом виконавчої влади,
який забезпечує реалізацію державної
політики з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
контролю у сфері житлово-комунального
господарства, у відповідності до указу
Президента України від 08.04.2011 року №
439/2011, є Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України.

Відповідно до пункту 5 цього Положення
для виконання покладених на неї
завдань Інспекція має право в
установленому порядку вживати ряд
заходів, зокрема: видавати обов'язкові
до виконання приписи щодо усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил,
складати акти перевірок у сферах
містобудівної діяльності, складати
протоколи про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Згідно пункту 6 Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженого вищевказаним
указом Президента України,
Держархбудінспекція України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через свої територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі або
міжрегіональні (повноваження яких
поширюються на декілька регіонів)
територіальні органи.

Процедуру здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності визначає
Порядок, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 23.05.2011
року №553.

Згідно з пунктом 5 цього Порядку
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за
територіальним принципом (у межах
областей) у порядку проведення
планових та позапланових перевірок.

Пунктом 7 Порядку закріплено, що
позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції та визначено, що
підставами для проведення такої є,
зокрема, звернення фізичних чи
юридичних осіб про порушення суб'єктом
містобудування вимог містобудівного
законодавства.

З огляду на обставини проведення
перевірки Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві Товариства з обмеженою
відповідальністю «АСЕ» на предмет
дотримання останнім вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил, зміст
складеного за її результатами акту та
інші матеріали справи, колегія суддів
доходить висновку, що відповідачем не
порушено процедуру проведення
перевірки, прийняту за результатами
якої постанову про накладення штрафу
оскаржує позивач.

Як було встановлено судом, в ході
перевірки контролюючим органом
виявлено невідповідність змісту
проектної документації на об'єкт
будівництва, розробленої позивачем на
замовлення КНУ ім. Т. Шевченка, в
частині визначення його категорії
складності (ІІ к.с. замість ІІІ к.с.)
державним будівельним нормам,
національним стандартам України в
сфері будівництва, зокрема, ДCTУ-Н Б
В.1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків
(відповідальності) та категорії
складності об'єктів будівництва», а
також звіту експертної організації ДП
«Укрдержбудекспертиза» №00-0185-13/ЦБ,
серії ДП №148900, від 21.06.2013 року.

Обговорюючи наведене, колегія суддів
зважає на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-3 статті 32 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» усі об'єкти
будівництва поділяються на I, II, III, IV і V
категорії складності. Категорія
складності об'єкта будівництва
визначається відповідно до державних
будівельних норм та стандартів на
підставі класу наслідків
(відповідальності) такого об'єкта
будівництва. Віднесення об'єкта
будівництва до тієї чи іншої категорії
складності здійснюється проектною
організацією і замовником будівництва.

За визначенням Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
проектна документація - це затверджені
текстові та графічні матеріали, якими
визначаються містобудівні,
об'ємно-планувальні, архітектурні,
конструктивні, технічні, технологічні
вирішення, а також кошториси об'єктів
будівництва (п. 11 ч. 1 ст. 1).

Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 31
цього Закону проектна документація на
будівництво об'єктів розробляється у
порядку, встановленому центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування, з
урахуванням вимог містобудівної
документації та вихідних даних і
дотриманням вимог законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил та затверджується замовником.

Відповідно до пункту 6 Порядку
затвердження проектів будівництва і
проведення їх експертизи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 11.05.2011 року № 560,
метою проведення експертизи проектів
будівництва (далі - експертиза) є
визначення якості проектних рішень
шляхом виявлення відхилень від вимог
до міцності, надійності та
довговічності будинків і споруд, їх
експлуатаційної безпеки та
інженерного забезпечення, у тому числі
до доступності осіб з обмеженими
фізичними можливостями та інших
маломобільних груп населення,
санітарного і епідеміологічного
благополуччя населення, охорони праці,
екології, пожежної, техногенної,
ядерної та радіаційної безпеки,
енергозбереження і
енергоефективності, кошторисної
частини проекту будівництва.
Експертиза є завершальним етапом
розроблення проектів будівництва.

Згідно пункту 15 цього Порядку
експертна організація за результатами
проведеної експертизи надсилає її
замовникові письмовий звіт, який
містить інформацію про:

- дотримання вимог до міцності,
надійності та довговічності будинків і
споруд, їх експлуатаційної безпеки та
інженерного забезпечення, у тому числі
до доступності осіб з обмеженими
фізичними можливостями та інших
маломобільних груп населення,
санітарного і епідеміологічного
благополуччя населення, охорони праці,
екології, пожежної, техногенної,
ядерної та радіаційної безпеки,
енергозбереження і
енергоефективності, кошторисної
частини проекту будівництва;

- допущення помилок, які можуть
бути виправлені без коригування
проекту будівництва, а також допущення
помилок та недотримання зазначених
вимог, що потребує коригування проекту
будівництва.

Як убачається з матеріалів справи,
експертною організацією ДП
«Укрдержбудекспертиза» проведено
експертизу розробленої ТОВ «АСЕ» на
замовлення КНУ ім. Т. Шевченка
проектної документації по проекту
«Будівництво стадіону Київського
національного університету ім. Тараса
Шевченка на проспекті Академіка
Глушкова, 6 у Голосіївському районі м.
Києва», за підсумками якої складено
експертний звіт №00-0806-12/ЦБ віл 23.06.2012
року, яким проектну документацію
рекомендовано до затвердження в
установленому порядку.

Також, ДП «Укрдержбудекспертиза», у
зв'язку із коригуванням деяких
проектних рішень, 21.06.2013 року було
складено експертний звіт №00-0185-13/ЦБ,
який доповнює попередній звіт цієї
експертної організації стосовно
даного проекту.

Колегія суддів зауважує, що в
матеріалах справи наявні дві копії
останнього експертного звіту, які дещо
відрізняються за змістом. Так, у
наданій представником відповідача
копії використаного під час перевірки
об'єкта будівництва примірника
експертного звіту №00-0185-13/ЦБ від 21.06.2013
року (а.с. 28-29) зазначено, що категорія
складності об'єкта будівництва є
третьою (ІІІ). Водночас, у наданій
представником позивача копії цього
експертного звіту (а.с. 43-44) не міститься
згадування про категорію складності
об'єкта - такий рядок відсутній.

Надаючи оцінку даному доказу, який
відповідачем покладено в основу
висновків про заниження позивачем
категорії складності об'єкта
будівництва, колегія суддів зауважує,
що наказом Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 21.12.2012 року № 646 прийнято
національний стандарт ДСТУ-Н Б А.2.2-10:2012
«Настанова з організації проведення
експертизи проектної документації на
будівництво», який введено в дію 01.04.2013
року.

Розділом 1 Національного стандарту
визначена сфера його дії. Так, цей
стандарт визначає процедуру
проведення експертизи проектної
документації на будівництво та містить
рекомендації щодо організації порядку
її виконання. Положення цього
стандарту обов'язкові до застосування
при проведенні експертизи проектів
будівництва експертами, експертними
організаціями, проектувальниками,
замовниками будівництва,
розпорядниками бюджетних коштів.

Згідно пп. 9.2.2 Національного стандарту
експертний звіт щодо розгляду
проектної документації в частині
міцності, надійності та довговічності
об'єкту будівництва (додаток Б)
підтверджує відповідність проектної
документації нормативним вимогам та
підтверджує відповідні
техніко-економічні показники проекту
будівництва.

Додатком Б цього Національного
стандарту затверджена форма
експертного звіту щодо розгляду
проектної документації в частині
міцності, надійності та довговічності
об'єкту будівництва, зі змісту якої
випливає, що у звіті обов'язково
зазначається категорія складності
об'єкта будівництва.

Зважаючи на викладене, а також на
те, що наданий представником позивача
експертний звіт №00-0185-13/ЦБ від 21.06.2013
року не містить визначення категорії
складності об'єкта будівництва, такий
не відповідає формальним вимогам
ДСТУ-Н Б А.2.2-10:2012 «Настанова з
організації проведення експертизи
проектної документації на
будівництво».

Таким чином, колегія суддів
доходить висновку, що суд першої
інстанції правильно врахував зміст
наданого представником відповідача та
використаного останнім в ході
перевірки об'єкта будівництва
примірника експертного звіту
№00-0185-13/ЦБ від 21.06.2013 року, у якому
зазначено, що даний об'єкт відноситься
до ІІІ категорії складності.

Окрім того, колегія суддів враховує, що
відповідно до Національного стандарту
України ДCTУ - Н Б В.1.2-16:2013 «Визначення
класу наслідків (відповідності) та
категорії складності об'єктів
будівництва» категорія складності
об'єкта будівництва залежить від класу
наслідків (відповідальності), що, у свою
чергу, залежить від можливої небезпеки
для здоров'я і життя людей, які постійно
перебувають на об'єкті, та визначається
відповідно до таблиці А.1 Додатку А до
цього Національного стандарту України.
Згідно вказаної таблиці до І-ІІ
категорії складності належать об'єкти
будівництва, які потенційно несуть
незначні наслідки для шкоди життю та
здоров'ю людей, які постійно чи
періодично перебувають на об'єкті, а
також перебувають ззовні такого. При
цьому, для віднесення об'єкта
будівництва до ІІ категорії складності
необхідною умовою є постійне
перебування на ньому хоча б 1-ієї особи
(але не більше 50), періодичне
перебування на об'єкті від 50 до 100 осіб,
а також перебування ззовні об'єкта до 100
осіб. Разом з тим, згідно примітки 2 до
таблиці №1, що наведена у ДБН В.1.2-14-2009
«Загальні принципи забезпечення
надійності та конструктивної безпеки
будівель, споруд, будівельних
конструкцій та основ», вважається, що
на об'єкті будівництва постійно є люди,
якщо вони перебувають там не менше ніж
вісім годин на добу і не менше ніж 150
днів на рік. Людьми, що періодично
відвідують об'єкт, вважаються ті, що
заповнюють його не більше трьох годин
на добу.

Як свідчать матеріали справи, спірний
об'єкт будівництва є
фізкультурно-оздоровчою спорудою -
стадіоном, який входить до спортивного
комплексу університету, з трибуною,
розрахованою на 2034 місць. При цьому,
слід враховувати технічний персонал та
учасників спортивних подій. Тобто,
споруда розрахована на можливість
одночасного перебування в її межах
понад дві тисячі осіб. Відтак, не
виключається можливість періодичної
присутності такої значної кількості
осіб на даному об'єкті.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується із висновком
контролюючого органу про
невідповідність державним стандартам
віднесення спірного об'єкта
будівництва до ІІ категорії
складності.

При цьому, колегія суддів наголошує, що
аналіз приписів статті 32 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» у
системному зв'язку з іншими нормами
цього Закону дає підстави для висновку,
що вона встановлює загальне правило
визначення категорії складності
об'єкта будівництва. Однак, у випадках,
коли проектна документація на об'єкт
будівництва відсутня чи об'єкт їй не
відповідає, віднесення такого об'єкта
будівництва до тієї чи іншої категорії
складності належить до компетенції
органу державного
архітектурно-будівельного контролю, а
саме Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та її територіальних органів.

Таким чином, колегія суддів
погоджується із висновками
контролюючого органу, а також
місцевого суду про віднесення стадіону
(фізкультурно-оздоровчої споруди)
Київського національного університету
ім. Т. Шевченка, розташованого на
проспекті Глушкова, 6 у Голосіївському
районі м. Києва, до ІІІ категорії
складності та кваліфікацією вчиненого
позивачем порушення за абзацом 2
частини 1 статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»,
згідно з якою проектна організація
несе відповідальність у вигляді штрафу
у розмірі дев'яноста мінімальних
заробітних плат за передачу замовнику
проектної документації для виконання
будівельних робіт на об'єкті
будівництва, розробленої, зокрема, з
порушенням вимог державних стандартів
і правил, у тому числі за заниження
категорії складності об'єкта
будівництва.

Отже, доводи апеляційної скарги не
доводять помилковості викладених у
постанові суду першої інстанції
висновків, або ж порушень судом норм
матеріального чи процесуального права,
що призвели до неправильного вирішення
справи, спростовуються вищевикладеним,
а тому не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 206, 212, 254,
КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «АСЕ»
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 27 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

(Повний текст ухвали складений 02
червня 2014 року.)

.

Головуючий суддя
Глущенко Я.Б.

Судді:
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М