Справа № 490/7599/13-а
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

22 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 490/7599/13-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Птичкіна В.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд в складі колегії:

судді-доповідача - Косцової І.П.

суддів - Турецької
І.О.

- Стас Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 20 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва про визнання протипраною і
скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_3 звернувся до суду першої
інстанції з позовом, в якому просить
визнанати протиправною і скасувати
вимогу Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва від 05.06.2013 № Ф - 1630 на суму 8
797,14 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що
вимогу винесено з порушенням положень
ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», що є підставою
для її скасування.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 20 січня 2014
року позов задоволено.

В апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати судове рішення та прийняти
нову постанову про відмову у
задоволені позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції у справі
з'ясовано, що 14.06.1994 ФОП ОСОБА_3 (рік
народження 1945) був зареєстрований в
якості фізичної особи - підприємця, що
підтверджується копією свідоцтва про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця, і взятий на облік в
УПФУ як платник єдиного внеску.

05.06.2013 УПФУ вручило позивачу вимогу №
Ф-1630 про сплату недоїмки на суму 8797,14
грн. Згідно з наданим відповідачем
розрахунком, недоїмка у позивача
виникла за період з 2011 по І квартал 2013
року на суму загальну суму 8797,14 грн. (за
2011 рік - 3030,69 грн., за 2012 рік - 4572,42 і І
квартал 2013 року - 1194,03 грн.).

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції виходив з того, що за
вищезазначений період позивач не
повинен сплачувати за себе єдиний
внесок, оскільки законодавством не
обмежується звільнення від сплати
єдиного внеску в залежності від того,
чи є пенсіонер лише пенсіонером за
віком, або пенсіонером за віком, але на
пільгових умовах.

Колегія суддів такий висновок суду
першої інстанції вважає правильним, з
огляду на наступне.

Статтею 7 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб», передбачено, що
військовослужбовцям, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом та
членам їх сімей, які одночасно мають
право на різні державні пенсії,
призначається одна пенсія за їх
вибором. У разі якщо особа має право на
отримання пенсії відповідно до цього
Законута Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», призначається одна
пенсія за її вибором. При цьому різниця
між розміром пенсії, на який особа має
право відповідно до Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб», і розміром пенсії
із солідарної системи відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», яка визначається в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України, фінансується за
рахунок коштів державного бюджету.

Стаття 5 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» регулює відносини, що
виникають між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування. Дія інших
нормативно-правових актів може
поширюватися на ці відносини лише у
випадках, передбачених цим Законом, або
в частині, що не суперечить цьому
Закону. Виключно цим Законом
визначаються, зокрема, платники
страхових внесків, їх права та
обов'язки, порядок нарахування,
обчислення та сплати страхових
внесків, стягнення заборгованості за
цими внесками.

Пунктом 3 ч.1 ст.7 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» визначено, що
для платників, зазначених у пункті 4
частини першої статті 4 цього Закону,
які обрали спрощену систему
оподаткування, - на суми, що
визначаються такими платниками
самостійно для себе та членів сім'ї, які
беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, але не
більше максимальної величини бази
нарахування єдиного внеску,
встановленої цим Законом. При цьому
сума єдиного внеску не може бути меншою
за розмір мінімального страхового
внеску за кожну особу.

Платниками єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування є, зокрема,
фізичні особи - підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

З 06 серпня 2011 року набрав чинності
Закон України «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України» від 07.07.2011
року № 3609-VI, якимстаттю 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» доповнено
частиною четвертою, відповідно до якої
фізичні особи - підприємці, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності, звільняються від сплати за
себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до статті 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», позивач у 2005
році отримав право на призначення
пенсії за віком після досягнення 60
років та за наявності страхового стажу
не менше 15 років.

Системний аналіз норм законодавства
дає підстави вважати, що звільнення від
сплати єдиного внеску не залежить від
виду отримуваної пенсії (за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника), визначальними факторами
є досягнення особою пенсійного віку і
отримання нею пенсії або соціальної
допомоги.

Отже, оскільки позивач досяг
пенсійного віку і отримує пенсію, він є
звільненим від сплати єдиного внеску,
починаючи з серпня 2011 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції належним чином
з'ясовані обставини справи та надано їм
правильну юридичну оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли б призвести до зміни чи
скасування рішення суду не
встановлено.

Беручи до уваги викладене, колегія
суддів вважає, що при розгляді справи
судом першої інстанції правильно
застосовано норми матеріального та
процесуального права, вірно
встановлено фактичні обставини справи
та надана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції
викладена достатньо повно, висновки
обґрунтовані з посиланням на конкретні
норми Законів України та відповідають
чинному законодавству та доводи
апеляційної скарги цих висновків суду
не спростовують.

За таких обставин підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції та задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва -
залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 20 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва про визнання протипраною і
скасування вимоги - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційного суду.

Суддя - доповідач:
І.П. Косцова

Судді:
І.О. Турецька

Л.В.Стас.