Справа № 808/2630/14
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року (о 16 год. 25 хв.)Справа №
808/2630/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі

головуючого судді Батрак І.В.

за участю секретаря Батечко М.Д.

за участю представника позивача Поляха
І.Є.

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Приморського районного
центру зайнятості

до Відділу державної виконавчої служби
Приморського районного управління
юстиції

про скасування постанови про
закінчення виконавчого провадження та
зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року Приморський районний
центр зайнятості (далі - Приморський
РЦЗ, позивач) звернувся до Запорізького
окружного адміністративного суду (далі
- суд) із позовом до Відділу державної
виконавчої служби Приморського
районного управління юстиції (далі -
ВДВС Приморського РУЮ, відповідач), в
якому з урахуванням уточнених позовних
вимог просить:

Визнати нечинною та скасувати
постанову про закінчення виконавчого
провадження від 30.12.2013.

Зобов'язати ВДВС Приморського РУЮ
відновити виконавче провадження та
виконати необхідні дії щодо виявлення
рухомого та нерухомого майна боржника,
передбачені Законом України «Про
виконавче провадження».

Зобов'язати ВДВС Приморського РУЮ
повторно провести огляд (при виявлені
майна його арешт та вилучення) за
місцем реєстрації, проживання,
перебування або роботи боржника. При
цих діях залучати представників
Приморського РЦЗ.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що в провадженні старшого
державного виконавця ВДВС
Приморського РУЮ Ганчева О.Г.
знаходився виконавчий лист № 2а-9568/10/0870
виданий 13.08.2012 на виконання рішення
Запорізького окружного
адміністративного суду про стягнення з
ОСОБА_3 на користь Приморського РЦЗ
коштів у розмірі 5449,29 грн. 25.02.2014 на
адресу Приморського РЦЗ надійшла
постанова про закінчення виконавчого
провадження від 30.12.2013, в якій
зазначено: виконавчий документ не
виконано, згідно довідки вуличного
комітету від 25.12.2013 за вих.№ 9 боржник
мешкає за адресою: АДРЕСА_1, виконавчий
документ необхідно направити до ВДВС
Бердянського МУЮ. Позивач вважає
постанову про закінчення виконавчого
провадження від 30.12.2013 незаконною та
такою, що підлягає скасуванню.
Зазначає, що в матеріалах виконавчого
провадження немає жодних відомостей
щодо наявності або відсутності у
боржника рухомого чи нерухомого майна,
земельних ділянок, грошових коштів.
Вказує, що відповідачем проігноровано
та не розглянуто клопотання від 28.11.2013
про залучення представників
Приморського РЦЗ при проведенні
огляду, арешту, вилученні майна за
місцем проживання, перебування або
роботи боржника. У зв'язку з чим
позивачем зроблено висновок, що
перевірка наявності майна боржника за
місцем її реєстрації, яка відбувалася
відповідно до акту державного
виконавця 30.12.2013, проведена з
порушенням законодавства. Зазначає, що
в порушення ч. 4 ст. 20 Закону України
«Про виконавче провадження» державним
виконавцем не було доручено провести
перевірку інформації про місце
мешкання боржника у м. Бердянськ ВДВС
Бердянського МУЮ, натомість прийнято
незаконне та необґрунтоване рішення
про направлення виконавчого документа
до іншого ВДВС. Крім того, посилається
на порушення строків надіслання
постанови про закінчення виконавчого
провадження. На підставі викладеного,
просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити їх у повному
обсязі, надав пояснення, аналогічні
викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, проте 14.05.2014
надав до суду клопотання (вх. № 18676) про
розгляд справи без його участі. Крім
того, 24.04.2014 представником відповідача
наданий відгук на адміністративний
позов (вх. № 16203). Представник
відповідача зазначає, що 19.06.2013
виконавче провадження було відкрито,
копії постанови про відкриття
виконавчого провадження було
направлено сторонам. Державним
виконавцем надано строк до 25.06.2013 для
добровільного виконання рішення суду.
Однак, у зазначений строк рішення суду
не виконано. 26.06.2013 державним
виконавцем винесено постанову про
стягнення з боржника виконавчого
збору. 17.07.2013 боржнику надіслано вимогу
про надання інформації щодо майнового
стану боржника та наявності
розрахункових рахунків, які відкриті
боржником в банках та інших фінансових
установах. 02.08.2013 державним виконавцем
перевірено майновий стан боржника за
адресою, вказаною у виконавчому
документі: АДРЕСА_2 та встановлено, що
боржник за адресою, вказаною у
виконавчому документі, не мешкає
приблизно з 2000 року. Вказує, що
державним виконавцем вжито вичерпні
заходи з метою виявлення рухомого та
нерухомого майна боржника, земельних
ділянок, грошових коштів, проте згідно
відповідей державних органів за
боржником рухоме та нерухоме майно не
зареєстровано, боржник розрахункових
рахунків не має, вогнепальної зброї не
має. 25.12.2013 на адресу ВДВС Приморського
РУЮ надійшла довідка вуличного
комітету № 9 м.Бердянськ, згідно якої
ОСОБА_3 дійсно мешкає за адресою:
АДРЕСА_1. 26.12.2013 державним виконавцем
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження згідно з п. 10 ч.
1 ст. 49 Закону України «Про виконавче
провадження». Постанову про закінчення
виконавчого провадження та виконавчий
документ направлено стягувачу 14.02.2014 за
вих. № 3588 та боржнику 14.02.2014 за вих. № 3587
у зв'язку з відсутністю у відділі марок
на поштові відправлення. Вказує, що
клопотання про залучення працівника
Приморського РЦЗ надійшло після
перевірки майнового стану боржника за
адресою, зазначеною у виконавчому
листі. На підставі викладеного, просить
у задоволенні адміністративного
позову відмовити.

На підставі ст. 160 КАС України в
судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови та оголошено про час
виготовлення постанови у повному
обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані
документи, заслухавши пояснення
представників сторін, судом
встановлені наступні обставини.

19.06.2013 старшим державним виконавцем
ВДВС Приморського РУЮ Ганчевим О.Г.
відкрито виконавче провадження ВП №
38557127 з примусового виконання
виконавчого листа № 2а-9568/10/0870, виданого
13.08.2012 Запорізьким окружним
адміністративним судом про стягнення з
ОСОБА_3 на користь Приморського РЦЗ
коштів у розмірі 5449,29 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що
02.08.2013 старшим державним виконавцем
Ганчевим О.Г. перевірено майновий стан
боржника за адресою, вказаною у
виконавчому документі: АДРЕСА_2 та
встановлено, що боржник за вказаною
адресою не мешкає приблизно з 2000 року.
Також не виявлено майно боржника за
адресою, вказаною у виконавчому
документі, про що свідчить Акт
державного виконавця від 02.08.2013.

02.10.2013 старшим державним виконавцем
Ганчевим О.Г. зроблено запити: до БТІ
про наявність у боржника нерухомого
майна, до головного державного
виконавця ВДВС Приморського РУЮ про
наявність сільськогосподарської
техніки, до ВДАІ про наявність рухомого
майна згідно АІС автомобіль, до ДЗК про
наявність земельної ділянки, до
Приморського РВ ГУМВС про наявність
вогнепальної зброї, до УПФУ в
Приморському районі про джерело
отримання доходів, що зареєстровані за
ОСОБА_3.

Згідно відповідей державних органів за
боржником рухоме та нерухоме майно не
зареєстровано, боржник розрахункових
рахунків не має, вогнепальної зброї не
має, ніяких видів пенсій не отримує,
відомості про джерела отримання
доходів ОСОБА_3 відсутні.

11.11.2013 ОСОБА_3 надані пояснення, згідно
яких вона не працює, зареєстрованого
майна не має, грошових вкладів в банках
та фінансових установах не має та
зобов'язується сплачувати борг
частково.

25.12.2013 на адресу ВДВС Приморського РУЮ
надійшла заява від ОСОБА_3 про
направлення виконавчого документу №
2а-9568/10/0870 від 13.08.2012, виданого
Запорізьким окружним адміністративним
судом до Бердянського ВДВС у зв'язку з
тим, що вона протягом останніх 10 років
мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

25.12.2013 на адресу ВДВС Приморського РУЮ
надійшла довідка вуличного комітету №
9 м. Бердянськ, згідно якої ОСОБА_3
дійсно мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

30.12.2013 старшим державним виконавцем
ВДВС Приморського РУЮ Ганчевим О.Г. на
підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження» винесена
постанова про закінчення виконавчого
провадження ВП № 38557127 з примусового
виконання виконавчого листа №
2а-9568/10/0870, виданого 13.08.2012 Запорізьким
окружним адміністративним судом про
стягнення з ОСОБА_3 на користь
Приморського РЦЗ коштів у розмірі 5449,29
грн.

З постанови про закінчення виконавчого
провадження від 30.12.2013 вбачається, що
виконавчий документ в наданий для
самостійного виконання строк не
виконано, заборгованість по
виконавчому документу не стягувалась,
виконавчий збір не стягувався, витрати
на проведення виконавчого збору не
стягувались, згідно довідки вуличного
комітету від 25.12.2013 за вих. № 9 боржник
мешкає за адресою: АДРЕСА_1, виконавче
провадження підлягає закінченню
згідно п. 10 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» та виконавчий
документ необхідно направити до ВДВС
Бердянського МУЮ.

14.02.2014 за вих. № 3588 позивачу направлена
копія постанови про закінчення
виконавчого провадження від 30.12.2013, яка
ним отримана 25.02.2014, про що свідчить
вхідний штамп на супровідному листі.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою Приморським РЦЗ надана
скарга до Головного управління юстиції
у Запорізькій області на дії та рішення
працівників ВДВС Приморського РУЮ від
29.02.2014 № 222. Листом Головного управління
юстиції у Запорізькій області від
01.04.2014 № 126-10-39/09-39 скарга Приморського
РЦЗ залишена без задоволення.
Відповідь на скаргу отримана позивачем
03.04.2014, про що свідчить вхідний штамп.

Позивач вважає постанову про
закінчення виконавчого провадження
від 30.12.2013 та дії відповідача
протиправними, в зв'язку з чим
Приморський РЦЗ звернувся до суду з
даним позовом.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, суд вважає позовні
вимоги такими, що не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Преамбулою Закону України «Про
виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV
(далі - Закон № 606-XIV) встановлено, що цей
Закон визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Статтею 1 Закону № 606-XIV передбачено, що
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 статті 2 вказаного Закону
передбачено, що примусове виконання
рішень покладається на державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України.

Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу» (ч. 2 ст. 2 Закону № 606-XIV).

Державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11
Закону № 606-XIV).

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону № 606-XIV
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Частиною 2 ст. 25 Закону № 606-XIV
передбачено, що державний виконавець
протягом трьох робочих днів з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Відтак, отримавши виконавчий лист та
заяву стягувача, державний виконавець
у чіткій відповідності до їх змісту та
у послідовності, визначеній законом,
вирішив питання про відкриття
виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону № 606-XIV
виконавчі дії провадяться державним
виконавцем за місцем проживання,
перебування, роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна. У разі
якщо боржник є юридичною особою, то
виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, що можуть
вчиняти виконавчі дії з виконання
рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу.

Частиною 5 ст. 20 Закону № 606-XIV
передбачено, що у разі якщо у процесі
виконавчого провадження державним
виконавцем отримано документальне
підтвердження про зміну або
встановлення місця проживання,
перебування чи місцезнаходження
боржника, його майна, місця його роботи
на території, на яку не поширюється
компетенція державного виконавця, та
з'ясувалося, що майно боржника, на яке
можна звернути стягнення, відсутнє на
території, на яку поширюється
компетенція державного виконавця,
державний виконавець не пізніше
наступного дня з моменту, коли йому
стали відомі зазначені обставини,
надсилає виконавчий документ за новим
місцем проживання чи
місцезнаходженням боржника, місцем
його роботи чи місцезнаходженням майна
боржника, про що повідомляє стягувачу.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону № 606-XIV
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі направлення
виконавчого документа за належністю до
іншого відділу державної виконавчої
служби.

Про закінчення виконавчого
провадження державний виконавець
виносить постанову з обов'язковим
мотивуванням підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копія постанови у
триденний строк надсилається сторонам
і може бути оскаржена в десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом (ч. 3 ст. 49 Закону № 606-XIV).

Судом встановлено, що постанова про
закінчення виконавчого провадження
від 30.12.2013 за виконавчим листом по
справі № 2а-9568/10/0870, виданим Запорізьким
окружним адміністративним 13.08.2012,
прийнята державним виконавцем з
посиланням на п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження», а
саме: у зв'язку з необхідністю
направлення виконавчого документа за
належністю, у зв'язку з тим, що боржник
проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5)добросовісно;
6)розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що відповідач при прийнятті
спірної постанови про закінчення
виконавчого провадження діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законом України «Про виконавче
провадження», з дотриманням вимог ч. 3
ст. 2 КАС України.

Крім того, судом встановлено, що
постанову про закінчення виконавчого
провадження та виконавчий документ
направлено стягувачу 14.02.2014 за вих. №
3588, тобто з порушенням встановленого ч.
3 ст. 49 Закону № 606-XIV строку у зв'язку з
відсутністю у ВДВС Приморського РУЮ
марок на поштові відправлення.

Стосовно клопотання Приморського РЦЗ
від 28.11.2013 про залучення працівника при
проведенні огляду, арешту, вилученні
майна за місцем проживання,
перебування або роботи боржника суд
зазначає, що дане клопотання надійшло
на адресу Приморського РЦЗ 28.11.2013, тобто
після перевірки майнового стану
боржника, яка проведена 02.08.2013, про що
свідчить Акт державного виконавця.

Отже, виходячи з заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку,
що викладені в позовній заяві вимоги
позивача є необґрунтованими та такими,
що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання такої постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
І.В. Батрак