Справа № 697/544/14-а (2-а/697/67/2014)
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 697/544/14-а (2-а/697/67/2014)
Головуючий у 1-й інстанції: Бурлака О.В.
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

29 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуюча суддя : Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є., Романчук О.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Каневі та Канівському районі
Черкаської області на постанову
Канівського міськрайонного суду
Черкаської області від 13.03.14р. у справі
№697/544/14-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Каневі та Канівському районі
Черкаської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом
про визнання неправомірними дії щодо
відмови у перерахунку раніше
призначеної пенсії та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії за період
з 31.07.07р. та станом на 01.03.11р. з
врахуванням 3 711,08 грн. матеріальної
допомоги на оздоровлення, індексації,
отриманих за місцем роботи за період з
01.08.05р. по 31.07.07р. та 10 425,28 грн.
матеріальної допомоги на оздоровлення,
індексації, премії до державних та
професійних свят за період з 01.03.09р. по
28.02.11р.

Постановою Канівського міськрайонного
суду Черкаської області від 13.03.14р.
адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, у
якій просить суд скасувати постанову з
мотивів порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим,
що судом першої інстанції не враховано,
що матеріальна допомога на
оздоровлення та премії до державних та
професійних свят не є складовими
заробітної плати, а відтак не
враховуються при призначені пенсії
державним службовцям. Крім того,
апелянт звернув увагу на те, що
позивачем подано позов з порушенням
строків звернення до суду встановлених
ст. 99 КАС України.

У судове засідання учасники процесу не
з'явились, хоча належним чином були
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, докази чого наявні
в матеріалах справи, у зв'язку з чим
розгляд апеляційної скарги було
проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, у відповідності до ст.197
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу відповідача, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач перебуває на обліку в
Управлінні з 31.07.07р. та отримує пенсію
за віком відповідно до Закону України
«Про державну службу №3723-ХП».

Встановлення законом процесуальних
строків зверення до суду передбачено з
метою дисциплінування учасників
адміністративного судочинства та
своєчасного виконання ними
передбачених КАС України певних
процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному
процесі сприяє досягненню юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах, а також стимулює учасників
адміністративного процесу
добросовісно ставитися до виконання
своїх обов'язків. Ці строки обмежують
час, протягом якого такі
правовідносини можуть вважатися
спірними; після їх завершення, якщо
ніхто не звернувся до суду за
вирішенням спору, відносини стають
стабільними.

Кодекс адміністративного судочинства
України у редакції, яка діяла до 30.07.2010
року, передбачав загальний строк для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи, а саме: річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України у
редакції Закону України № 2453-VI від
07.07.2010, чинній з 30.07.2010 року, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

При цьому слід зазначити, що день, коли
особа дізналася про порушення свого
права, - це встановлений доказами день,
коли позивач дізнався про рішення, дію
чи бездіяльність, внаслідок якої
відбулося порушення їх прав, свобод чи
інтересів.

Якщо цей день встановити точно
неможливо, строк обчислюється з дня,
коли особа повинна була дізнатися про
порушення своїх прав (свобод чи
інтересів). При цьому «повинна» слід
тлумачити як неможливість незнання,
припущення про високу вірогідність
дізнатися, а не обов'язок особи
дізнатися про порушення своїх прав.
Зокрема, особа повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, якщо: особа
знала про обставини прийняття рішення
чи вчинення дій і не було перешкод для
того, щоб дізнатися про те, яке рішення
прийняте або які дії вчинені.

Незнання про порушення через
байдужість до своїх прав або небажання
дізнатися не є поважною причиною
пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про
порушення своїх прав, є, зокрема, умови,
за яких особа мала реальну можливість
дізнатися про порушення своїх прав.

Предметом позову є зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії за період
з 31.07.07р. та станом на 01.03.11р. з
врахуванням 3 711,08 грн. матеріальної
допомоги на оздоровлення, індексації,
отриманих за місцем роботи за період з
01.08.05р. по 31.07.07р. та 10 425,28 грн.
матеріальної допомоги на оздоровлення,
індексації, премії до державних та
професійних свят за період з 01.03.09р. по
28.02.11р.

З позовною заявою позивач звернулась
до суду 04.03.14р., про що свідчить відтиск
штампу суду першої інстанції на
позовній заяві, тобто з порушенням
встановленого строку звернення до
суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

При цьому, поважними причинами
визнаються лише ті обставини, які були
чи об'єктивно є непереборними, тобто не
залежать від волевиявлення особи, що
звернулась з адміністративним позовом,
пов'язані з дійсно істотними
обставинами, перешкодами чи
труднощами, що унеможливили своєчасне
звернення до суду. Такі обставини мають
бути підтверджені відповідними та
належними доказами.

Таких доказів матеріали справи не
містять.

Покликання позивача на те, що про
порушення свого права, яке полягає у
неврахуванні відповідачем у розмір
пенсію матеріальної допомоги на
оздоровлення, з врахуванням індексації
та премії до державних та професійних
свят остання дізналась у грудні 2013 року
при ознайомленні з пенсійною справою,
колегія суддів не приймає до уваги, з
огляду на те, що пенсія є щомісячним
платежем, а відтак починаючи з 31.07.07р.
(дата постановлення на облік в УПФУ)
позивач мала можливість дізнатися про
виплату пенсії у розмірі меншому, аніж
передбачено на законодавчому рівні з
врахуванням у розмір пенсії
матеріальної допомоги та премії до
державних та професійних свят.

Як зазначив Вищий адміністративний суд
України в Інформаційному листі від
13.10.10р. № 1425/11/13-10, суд апеляційної
інстанції повинен перевіряти висновки
суду першої інстанції про наявність
поважних причин пропуску звернення до
суду, які зроблені після відкриття
провадження у справі за
адміністративним позовом, поданим із
порушенням строку звернення до
адміністративного суду.

Якщо апеляційним адміністративним
судом буде встановлено
необґрунтованість висновків місцевого
суду про наявність поважних причин для
поновлення строку звернення до
адміністративного суду, апеляційний
адміністративний суд повинен
скасувати постанову суду першої
інстанції і залишити позовну заяву без
розгляду.

Відповідно до п.4 ст.198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право: скасувати постанову суду і,
зокрема, залишити позовну заяву без
розгляду.

Подання позовної заяви з пропущенням
встановленого законом строку
звернення до адміністративного суду,
за відсутності підстав для визнання
причин пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними,
відповідно до п.9. ст.155 КАС України є
підставою для залишення позову без
розгляду.

За наведених обставин, постанова суду
першої інстанції підлягає скасуванню,
а позов - залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст.195, 197, п.4 ст.198, ст..203, 205,
206 КАС України, Київський апеляційний
адміністративний суд

У Х В А Л
И В:

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Каневі та
Канівському районі Черкаської області
на постанову Канівського
міськрайонного суду Черкаської
області від 13.03.14р. у справі №697/544/14-а -
задовольнити частково.

Постанову Канівського міськрайонного
суду Черкаської області від 13.03.14р. у
справі №697/544/14-а - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Каневі та Канівському районі
Черкаської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії - залишити без розгляду.

Дана ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуюча суддя
Шелест С.Б.

Судді :
Романчук О.М.

Пилипенко
О.Є.

.

Головуючий суддя
Шелест С.Б.

Судді:
Романчук О.М

Пилипенко О.Є.