Справа № 761/7972/14-а
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 761/7972/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Притула
Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді
Кобаля М.І,,

суддів:
Бистрик Г.М., Карпушової О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали апеляційних
скарг Управління праці та соціального
захисту населення Шевченківської
районної в місті Києві державної
адміністрації, Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат на постанову
Шевченківського районного суду м.
Києва від 24 квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Шевченківської
районної в місті Києві державної
адміністрації, Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИВ:

У березі 2014 року ОСОБА_2 (далі - Позивач)
звернувся до суду з адміністративним
позовом до відповідачів, у якому просив
визнати дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 24 квітня 2014 року
вимоги адміністративного позову
задоволено частково.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду першої інстанції
відповідачі звернулись з апеляційними
скаргами, в яких просять скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою в задоволенні вимог
адміністративного позову відмовити.

Апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197
КАС України, якою передбачено, що суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої ст. 183-2 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги
підлягають задоволенню, з наступних
підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач віднесений до категорії осіб,
що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, віднесена
до 1 категорії, є інвалідом ІІІ групи, що
підтверджується відповідними
документами.

Задовольняючи частково вимоги
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачами по справі було порушено
права позивача щодо щорічної допомоги
на оздоровлення за 2013 рік та
одноразової компенсації за шкоду
заподіяну здоров'ю в розмірі 30
мінімальних заробітних плат.

Проте, колегія суддів апеляційної
інстанції з висновком суду першої
інстанції не погоджується, виходячи з
наступного.

Згідно із довідкою до акту огляду
МСЕК серії 10ААА №800751 ОСОБА_2, дата
огляду 6 березня 2013 року, огляд
первинний, встановлена третя група
інвалідності з 25 лютого 2013 року,
захворювання пов'язане з роботами по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Інвалідність встановлена довічно.

В даному випадку, колегія суддів
приходить до висновку, що саме з 25
лютого 2013 року, як вказано в довідці до
акту огляду МСЕК, позивач має право на
отримання одноразової компенсації
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (в редакції
Закону України від 28 грудня 2007
року N 107-VI) - одноразова компенсація
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Рішеннями Конституційного Суду
України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року та
№ 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року,
положення ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визнані
такими, що не відповідають Конституції
України, а, отже, є незаконними.

В зв'язку з чим, судом першої інстанції
було неправомірно застосовано
положення ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (у редакції
Закону України від 01 липня 2007 року) якою
передбачено, що одноразова компенсація
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, виплачується інвалідам III
групи в розмірі 30 мінімальних
заробітних плат.

Колегія суддів приходить до висновку,
що на час огляду позивача в медичному
закладі та встановлення йому 1
категорії особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи, а
також ІІІ групи інвалідності, а саме з
березня 2013 року, редакція статті була
змінена в якій щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах встановлених Кабінетом
Міністрів України.

В даному випадку, норма статті де була
передбачена виплата інвалідам ІІІ
групи в розмірі 30 мінімальних
заробітних плат змінена, що судом
першої інстанції до уваги не взято.

Однак, пунктом 3 Прикінцевих положень
Закону України «Про державний бюджет
України на 2013 рік» встановлено, що у 2013
році норми і положення ст. ст. 20, 21, 22, 23,
30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», ст. ст. 5 та
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», ст. ст. 14, 22, 37 та 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», ст. 22 Закону
України «Про міліцію», ст. 49 Закону
України «Про прокуратуру», ст. 77 Основ
законодавства України про охорону
здоров'я, ст. 12, 13, 14, 15 та 16 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», ст. 9
Закону України «Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в
Україні», ст. 22 Закону України «Про
пожежну безпеку», ст. 20 Закону України
«Про захист рослин», ст. 43 Гірничого
закону України, ст. 61, 62, 63 та 64 Закону
України «Про жертви нацистських
переслідувань», ст. 3 Закону України
«Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

Зазначені норми Закону не визнані
неконституційними.

Відповідно до рішення Конституційного
суду України у справі № 1-11/2012 від 25
січня 2012 року нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України, якими
регулюються бюджетні відносини,
зокрема, питання соціального захисту
за рахунок коштів Державного бюджету
України, є складовою бюджетного
законодавства відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4
Бюджетний Кодекс України (далі по
тексту БК України).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
установлено - інвалідам ІІІ групи
розмір щорічної допомоги на
оздоровлення - 90 грн.

Закон України «Про державний бюджет
України на 2013 рік», прийнятий пізніше
ніж Закон України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", неконституційним не
визнавався, положення постанови
Кабінету Міністрів України від 12 липня
2005 року №562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є чинними.

З огляду на викладене, колегія суддів,
приходить до висновку щодо
правомірності нарахування позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірі, встановленому постановою
Кабінету Міністрів України від 12 липня
2005 року №562.

Отже, суди загальної юрисдикції
України під час вирішення справ щодо
соціального захисту прав громадян
повинні застосовувати
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, прийняті на
підставі і на виконання БК України,
інших законів України, в тому числі
закону про Державний бюджет України на
відповідний рік.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
підстав для нарахування та виплати
позивачу одноразової грошової
компенсації у 2013 році та перерахунку
щорічної допомоги на оздоровлення за
2013 рік відповідно до ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
немає, а тому в задоволенні позову слід
відмовити.

Враховуючи вищевикладене, апеляційні
скарги підлягають задоволенню, а
постанова суду першої інстанції -
скасуванню з прийняттям нового
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207 КАС
України, колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Управління праці та
соціального захисту населення
Шевченківської районної в місті Києві
державної адміністрації та Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат -
задовольнити.

Постанову Шевченківського районного
суду м. Києва від 24 квітня 2014 року -
скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 -
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту ухвалення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя
М.І. Кобаль

судді:
Г.М. Бистрик

О.В. Карпушова

Головуючий суддя

Кобаль М.І.

Судді:

Бистрик Г.М.

Карпушова О.В.