Справа № 821/278/13-а
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/278/13-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Попов В.Ф.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу державної податкової інспекції
у м. Херсоні Головного управління
Міндоходів в Херсонській області на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 16 квітня 2013
року по справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю фірми
«Алеф» ЛТД до державної податкової
інспекції у м. Херсоні Головного
управління Міндоходів в Херсонській
області про визнання неправомірними та
скасування податкових повідомлень -
рішень,

В С Т А Н О В И В:

23.01.2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю фірма «Алеф» ЛТД
звернулось до суду першої інстанції з
адміністративним позовом до державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Херсонської області Державної
податкової служби (правонаступником
якої є державна податкова інспекція у
м. Херсоні Головного управління
Міндоходів в Херсонській області) про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
14.01.2013 року № , яким позивачу
зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у розмірі 418955 грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 209477,5 грн., № ,
яким позивачу зменшено розмір
від'ємного значення з податку на додану
вартість у розмірі 490935 грн.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 16.04.2013 року
адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю фірми
«Алеф» ЛТД задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, 18.05.2013 року державна
податкова інспекція у м. Херсоні
Херсонської області Державної
податкової служби подала апеляційну
скаргу на вказану постанову суду.

Апелянт зазначає, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В своїй апеляційній скарзі ДПІ у м.
Херсоні Херсонської області Державної
податкової служби посилалась на те, що
згідно з поданою позивачем податковою
декларацією з ПДВ за вересень 2012 року
сума бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість у зменшення
податкових зобов'язань з ПДВ наступних
податкових періодів була сформована з
урахуванням від'ємного значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту, нарахованої за попередні
звітні періоди, зокрема, серпень 2012
року.

В ході проведеної перевірки було
встановлено, що одним з постачальників
ТОВ фірми «Алеф» ЛТД було ТОВ
«Южтехмонтаж». Було також встановлено,
що зазначений контрагент позивача має
стан платника, відмінний від основного,
а саме: « 9» - направлено повідомлення
про відсутність за місцезнаходженням,
крім того, у вказаного товариства
відсутні основні засоби, приміщення та
транспортні засоби, у ланцюгах
постачання задіяні підприємства з
ознаками «фіктивності». Крім того,
встановлено, що у перевіряємий період
товариство мало взаємовідносини з ЗЕ
ТОВ «Інтервес», угоди якого мають
ознаки нікчемності. Зважаючи на
зазначене, податковий орган дійшов
висновку про не підтвердження
реальності здійснюваних між ТОВ фірмою
«Алеф» ЛТД та ТОВ «Южтехмонтаж» і ЗЕ
ТОВ «Інтервес» господарських операцій,
що позбавляє позивача права на
формування податкового кредиту за
рахунок господарських операцій з
вказаним контрагентом.

Таким чином, ДПІ у м. Херсоні
Херсонської області ДПС вважає, що
позивачем було завищено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість за вересень 2012 року у
зв'язку із завищенням суми податкового
кредиту та від'ємного значення за
серпень 2012 року, а також завищено
залишок від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду, а тому,
на думку, податкового органу,
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийняті
обґрунтовано та скасуванню не
підлягають.

На підставі викладеного ставиться
Херсонського окружного
адміністративного суду від 16.04.2013 року
та ухвалення нової постанови, якою
відмовити у задоволенні позовних вимог
ТОВ фірми «Алеф»

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть учать у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах апеляційної скарги, вивчивши
матеріали справи колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
у період з 21.12.2012 року по 25.12.2012 року
державною податковою інспекцією у м.
Херсоні Херсонської області Державної
податкової служби була проведена
позапланова документальна виїзна
перевірка правомірності нарахування
товариством з обмеженою
відповідальністю фірмою «Алеф ЛТД»
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість у зменшення податкових
зобов'язань з ПДВ наступних звітних
(податкових) періодів за вересень 2012
року.

За результатами вказаної перевірки
складено акт від 02.01.2013 року № 1/15-4/23140525,
на підставі якого державною податковою
інспекцією у м. Херсоні Херсонської
області Державної податкової служби
винесено податкове
повідомлення-рішення від 14.01.2013 року №
, яким позивачу зменшено розмір
від'ємного значення з податку на додану
вартість у розмірі 490935 грн., № ,
яким позивачу зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у розмірі 418955 грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 209477,5 грн.

В акті перевірки органом податкової
служби зазначено, що при перевірці
правомірності визначення податкових
зобов'язань та податкового кредиту,
розрахунків з бюджетом та показників,
відображених ТОВ фірмою «Алеф ЛТД» у
деклараціях за серпень - вересень 2012
року, було встановлено, що одними з
постачальників товариства у серпні 2012
року є ТОВ «Южтехмонтаж» та ЗЕ ТОВ
«Інтервес».

З акту про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Южтехмонтаж»
щодо документального підтвердження
господарських відносин з платниками
податків, їх реальності та повноти
відображення в обліку за період з 01.08.2012
року по 31.08.2012 року ДПІ у м. Херсоні
Херсонської області ДПС було
встановлено, що у вказаного товариства
відсутні основні засоби, трудові
ресурси, складські приміщення,
виробничі потужності, транспортні
засоби, необхідні для здійснення
фінансово-господарської діяльності,
що, на думку податкового органу,
свідчить про проведення транзитних
фінансових потоків, спрямованих на
здійснення операцій надання
податкової вигоди переважно з
контрагентами, які не виконують свої
податкові зобов'язання.

Зважаючи на викладене зазначено, що
угоди, укладені ТОВ «Южтехмонтаж» з
постачальниками та покупцями за період
з 01.08.2012 року по 30.08.2012 року мають ознаки
нікчемності.

Крім того, посилаючись на акт про
результати позапланової виїзної
перевірки ЗЕ ТОВ «Інтервес»,
податковий орган зазначив, що угоди,
укладені вказаним підприємством з
контрагентами мають ознаки
нікчемності.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції стосовно
задоволення позовних вимог товариства
з обмеженою відповідальністю фірмою
«Алеф ЛТД» та скасування оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень,
зважаючи на наступне:

Відповідно до п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України бюджетне
відшкодування - це відшкодування
від'ємного значення податку на додану
вартість на підставі підтвердження
правомірності сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за результатами перевірки
платника, у тому числі автоматичне
бюджетне відшкодування у порядку та за
критеріями, визначеними у розділі V
цього кодексу.

Згідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового
кодексу України сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. При від'ємному
значенні суми, розрахованої згідно з п.
200.1 цієї статті, така сума враховується
у зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду (п. 200.3 ст. 200
Податкового кодексу України).

Пунктом 200.4 ст.200 Податкового кодексу
України встановлено, якщо в наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з п. 200.1 цієї статті, має від'ємне
значення, то:

- бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного

до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем товарів/послуг;

- залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Таким чином, відповідно до вимог норм
зазначених законів виникнення права на
бюджетне відшкодування ставиться у
залежність від правомірності
формування податкового кредиту.

Відповідно до п. 187.1. ст. 187 Податкового
кодексу України датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: а) дата
зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; б) дата відвантаження товарів,
а для послуг - дата оформлення
документа, що засвідчує факт
постачання послуг платником податку.

Згідно пункту 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Товариство з обмеженою
відповідальністю фірма «Алеф ЛТД»
згідно свідоцтва про державну
реєстрацію № 01009566 зареєстровано
виконавчим комітетом Херсонської
міської ради 27.02.1996 року та перебуває на
обліку у державній податковій
інспекції у м. Херсоні Херсонської
області ДПС. ТОВ фірма «Алеф ЛТД» є
платником податку на додану вартість.

Згідно акту перевірки та наданим
документам, позивач у період, що
перевірявся здійснював господарські
операції з ТОВ «Южтехмонтаж» та ЗЕ ТОВ
«Інтервес», за рахунок яких сформував
податковий кредит.

В ході дослідження правомірності
формування позивачем податкового
кредиту по операціям з вказаними
контрагентами було встановлено
наступне:

01.03.2012 року ТОВ фірма «Алеф ЛТД» було
укладено з ЗЕ ТОВ «Інтервес» договір на
поставку продукції № 01032012, згідно
якого Продавець (ЗЕ ТОВ «Інтервес»)
зобов'язується передати олійні, бобові,
зернові культури та продукти їх
переробки, а Продавець (ТОВ фірма «Алеф
ЛТД») прийняти і оплатити товар (а.с.
76-78).

У додатках №№ 2, 3, 4, 7 до договору на
поставку продукції № 01032012 від 15.08.2012
року та від 28.08.2012 року сторонами
визначалось найменування товару (люпин
фуражний) кількість товару в партії, а
також зазначено, що поставка товару
здійснюється на умовах СРТ ПрАТ
«Дніпровський термінал», м. Херсон, вул.
Перекопська, 169. Крім того, визначено
ціну товару (а.с. 79).

20.04.2012 року ТОВ фірма «Алеф ЛТД» було
укладено з ТОВ «Южтехмонтаж» договір
на поставку продукції № 20042012-3, за
умовами якого Продавець (ТОВ
«Южтехмонтаж») зобов'язується передати
олійні, бобові, зернові культури та
продукти їх переробки, а Покупець (ТОВ
фірма «Алеф ЛТД») зобов'язується
прийняти товар і оплатити його.

Предметом поставки був горох фуражний
та жми соняшника.

У підтвердження виконання умов
зазначених договорів ТОВ фірма «Алеф
ЛТД» були надані наступні первинні
документи: податкові накладні № 3 від
01.08.2012 року, № 8 від 06.08.2012 року, № 9 від
07.08.2012 року, 10 від 08.08.2012 року, №11 від
09.08.2012 року, № 14 від 20.08.2012 року, № 15 від
21.08.2012 року, № 16 від 22.08.2012 року, № 19 від
23.08.2012 року, № 21 від 24.08.2012 року, № 22 від
25.08.2012 року, № 23 від 27.08.2012 року, № 25 від
30.08.2012 року, накладні № 21082012 від 21.08.2012
року, № 22082012 від 22.08.2012 року, № 23082012 від
23.08.2012 року, № 20082012 від 20.08.2012 року, 24082012
від 24.08.2012 року, № 25082012 від 25.08.2012 року,
27082012 від 27.08.2012 року, 30082012 від 30.08.2012
року, 02082012 від 02.08.2012 року, видаткові
накладні № РН-00270 від 09.08.2012 року, №
РН-00269 від 08.08.2012 року, № РН-00268 від 07.08.2012
року, РН-00267 від 06.08.2012 року, № РН-00262 від
01.08.2012 року (а.с. 87-114).

Оплата товарів здійснювалась у
безготівковій формі, що
підтверджується реєстром платіжних
доручень (а.с. 62-65, 68) та випискою по
рахунку ТОВ фірма «Алеф ЛТД» (а.с. 66).

Крім того, у підтвердження перевезення
товару позивачем були надані
товарно-транспортні накладні, згідно
яких замовником виступає ТОВ
«Южтехмонтаж», вантажовідправником є
ТОВ «Южтехмонтаж» по дорученню ТОВ
«Алеф», а вантажоодержувачем зазначено
ТОВ «Інтервес» для «ПТК-Юг» (а.с. 115-116).

Також з товарно-транспортних накладних
вбачається, що пунктом розвантаження є
Дніпровський термінал.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції звертає увагу на те, що
відповідно до ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.

Вимоги до первинних документів
містяться у ст. 9 Закону «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», зокрема, вони
повинні бути складені під час
здійснення господарської операції, а
якщо це неможливо - безпосередньо після
її закінчення та мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Надані позивачем в підтвердження
здійснення господарських операцій з
ТОВ «Южтехмонтаж» та ЗЕ ТОВ «Інтервес»
первинні документи оформлені належним
чином та містять достатню інформацію
відносно змісту та вартості
господарських операцій, які були
опосередковані складенням цих
документів, та дають змогу вважати, що
господарські операції реально
відбулися і тягнуть настання реальних
правових наслідків.

Крім того, позивачем були надані докази
подальшого використання придбаних
товарів у власній господарській
діяльності, зокрема, копії договорів,
укладених ТОВ фірма «Алеф ЛТД» з іншими
контрагентами-покупцями, зокрема, ПП
ВТФ «Агростандарт», ТОВ «ПТК-ЮГ», за
якими ТОВ фірма «Алеф ЛТД»
зобов'язувалось поставити вказаним
підприємствам олійні, бобові, зернові
культури та продукти їх переробки (а.с.
69-72, 83-86).

Отже, фактичні обставини об'єктивно
засвідчують правомірність формування
позивачем податкового кредиту,
відповідно до первинних
бухгалтерських документів та по
податковим накладним, які виписані на
виконання умов викладених вище
договірних відносин.

Також, як вбачається з акту перевірки, в
якості доказу непідтвердження
реальності господарських операцій ТОВ
фірма «Алеф ЛТД» з ТОВ «Южтехмонтаж» та
ЗЕ ТОВ «Інтервес», податковий орган
посилався на акт про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Южтехмонтаж» від 25.10.2012 року №
133/15-3/24956520 та на акт про результати
позапланової виїзної перевірки ЗЕ ТОВ
«Інтервес».

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції вважає безпідставними
вказані посилання ДПІ у м. Херсоні
Херсонської області ДПС через те, що
по-перше, зустрічні звірки не є
перевірками, а тому за результатами їх
проведення не може складатись акт
перевірки, тим паче, з викладенням у
ньому висновків про порушення
податкового чи цивільного
законодавства платником податків.
По-друге, зазначені обставини не є
підставою для позбавлення платника
податку права на податковий кредит з
податку на додану вартість у випадку,
коли останній виконав усі передбачені
законом умови стосовно отримання
такого права та має необхідні
документальні підтвердження розміру
свого податкового кредиту, оскільки
податкове законодавство України не
ставить право платника податку на
додану вартість на податковий кредит в
залежність від дій або бездіяльності
його контрагентів чи відсутності у
контрагентів основних фондів,
кваліфікованого персоналу тощо. В разі
порушення контрагентом податкової
дисципліни відповідальність та
негативні наслідки мають настати саме
для цієї особи.

В свою чергу, податковою інспекцією не
доведено неможливості виконання
спірними постачальниками послуг
наявними у них силами та засобами з
урахуванням видів та обсягів цих
послуг.

Крім того, посилання податкового
органу на те, що у вказаних актах про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Южтехмонтаж» від 25.10.2012
року № 133/15-3/24956520 та про результати
позапланової виїзної перевірки ЗЕ ТОВ
«Інтервес» зазначено про нікчемність
укладених вказаними контрагентами
правочинів, що свідчить про
нереальність господарських операцій
ТОВ фірма «Алеф ЛТД», є
необґрунтованими.

Так, ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу
України передбачено, що підставою
недійсності правочину, є недодержання
в момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину,
визначені статтею 203 ЦК України, згідно
із якою зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства. Особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Необхідними умовами для визнання угоди
нікчемною в силу вимог ст. 228 Цивільного
кодексу України є її укладання з метою,
завідомо суперечною інтересам держави
і суспільства та наявність умислу хоча
б у однієї із сторін щодо настання
відповідних протиправних наслідків.

При кваліфікації правочину за статтею
228 Цивільного кодексу України має
враховуватися вина, яка виражається в
намірі порушити публічний порядок
сторонами правочину або однією зі
сторін. Доказом вини може бути вирок
суду, постановлений у кримінальній
справі, щодо знищення, пошкодження
майна чи незаконного заволодіння ним
тощо.

Проте, існування відповідних обставин
у даній справі податковим органом не
доведено.

Крім того, жодним нормативно-правовим
актом не визначено право податкового
органу самостійно надавати оцінку
укладеним (вчиненим) договорам з
визначенням їх нікчемними, недійсними
із застосуванням відповідних
наслідків в результаті вчинення таких
правочинів оскільки правочини, що
мають ознаки оспорюваності, визнаються
недійсними в судовому порядку та за
рішенням суду.

Таким чином, висновки податкового
органу про вчинення платником податків
порушень податкового законодавства,
щодо неправомірності формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість по взаєморозрахунках з
вказаними у акті перевірки
контрагентами за період, що
перевірявся, мають характер припущень
та є необґрунтованими, а відтак, не
можуть бути покладені в основу спірних
податкових повідомленьня-рішень.

Зважаючи на все вищевикладене, колегія
суддів суду апеляційної інстанції
вважає, що ТОВ фірма «Алеф ЛТД» було
належним чином підтверджено
реальність здійснення господарських
операцій з контрагентами, зазначеними
в акті перевірки та дотримано вимоги
Податкового кодексу України, у зв'язку
з чим у позивача на законних підставах
виникло право на формування
податкового кредиту та право на
бюджетне відшкодування, а тому
податкові повідомлення-рішення від
14.01.2013 року № та № прийнято
державною податковою інспекцією у м.
Херсоні Херсонської області Державної
податкової служби необґрунтовано, є
протиправними та підлягають
скасуванню.

Оскільки судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, правильно по суті вирішено
справу, та постановлено судове рішення
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, відповідно до ст.
200 КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів в
Херсонській області залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 16
квітня 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: Бойко А.В.

Судді: Танасогло Т.М.

Яковлєв О.В.