Справа № 750/4466/14
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/4466/14
Провадження № 2-а/750/307/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року
м.
Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в
складі:

головуючого судді Рахманкулової
І.П.

при секретарі Разумейко К.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача Лєскова В.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії,-

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду з
позовом до відповідача, в якому просить
визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
щодо відмови їй у призначенні пенсії у
зв'язку з втратою годувальника -
чоловіка ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. Також позивач просить
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Чернігові призначити
їй пенсію у зв'язку з втратою
годувальника ОСОБА_3 з 2 грудня 2013 року,
тобто з дня звернення з відповідною
заявою, у розмірі 50% пенсії за вислугу
років, що отримував чоловік.

Обгрунтувала позивач свої вимоги
тим, що вважає відмову відповідача у
призначенні їй пенсії у зв'язку з
втратою годувальника незаконною і
такою, що суперечить ст.ст. 36, 37 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Позивач та її представник в
судовому засіданні підтримали
заявлений позов та просили суд його
задовольнити.

Представник відповідача подав
клопотання про розгляд справи без його
участі.

При розгляді даної справи у
скороченому провадженні відповідач
подав заперечення проти позову, де
просив відмовити позивачу у
задоволенні вимог, посилаючись на їх
необґрунтованість.

За результатами розгляду
поданого відповідачем заперечення суд
ухвалою від 22.05.2014 року призначив
справу до розгляду у відкритому
судовому засіданні.

Заслухавши пояснення позивача, її
представника, дослідивши письмові
докази у справі, суд знаходить підстави
для задоволення позову, виходячи з
наступного.

В судовому засіданні встановлено,
що 2 грудня 2013 року позивач зверталася
до управління Пенсійного фонду України
в м. Чернігові із заявою про
переведення з одного виду пенсії на
інший, а саме з пенсії по інвалідності
на пенсію у зв'язку з втратою
годувальника за померлого чоловіка
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

За життя ОСОБА_4 отримував пенсію
за вислугу років згідно ст. 54 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, померлому
годувальнику ОСОБА_3 не була призначена
пенсія за віком за нормами Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
оскільки вказаний Закон взагалі не
передбачає призначення пенсії за
вислугу років, що передбачені
спеціальними Законами.

Позивач перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Чернігові і отримує пенсію по 3 групі
інвалідності від загального
захворювання, її розмір станом на 16.05.2014
року складає 1051 грн. 41 коп. На час
звернення із заявою до відповідача
позивач досягла пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а тому вважається
непрацездатною особою.

Частиною 3 ст. 36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» передбачено, що
члени сім'ї померлого годувальника, для
яких його допомога була постійним і
основним джерелом засобів до
існування, але які й самі одержували
пенсію, мають право, за бажанням,
перейти на пенсію у зв'язку з втратою
годувальника.

Позивач зазначає, що розмір
пенсії чоловіка становив 4850 грн., що
значно перевищував розмір пенсії
позивача.

На день смерті ОСОБА_3 проживав з
позивачем, перебував з нею у
зареєстрованому шлюбі, а тому
відповідач у своїй відповіді від 16.12.2013
року на заяву ОСОБА_1 та в своєму
запереченні на позов визнає право
позивача на призначення пенсії по
втраті годувальника відповідно до
статті 37 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» на загальних умовах,
проте вважає невигідним для позивача
таке переведення на інший вид пенсії,
оскільки розмір пенсії буде меншим у
порівнянні з тим, що нині отримує
позивач.

Суд вважає таку відмову
відповідача неправомірною, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 37 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» пенсія у зв'язку
з втратою годувальника призначається в
розмірі 50% пенсії за віком померлого
годувальника на одного
непрацездатного члена сім'ї.

Проте, Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не передбачено
можливості призначення пенсії за
вислугу років, яку годувальник
отримував згідно Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Частиною 1 статті 74 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
передбачено, що сім'ям пенсіонерів
пенсії в разі втрати годувальника
обчислюються з того ж заробітку, з
якого обчислювалася пенсія
годувальника.

Оскільки покійний годувальник
отримував пенсію за вислугу років, а не
пенсію за віком, відповідач визнає
право позивача на отримання пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, а тому
суд вважає незаконною відмову
відповідача у призначенні позивачу
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
у розмірі 50% пенсії, що отримував
годувальник.

За таких обставин, вимоги
позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 71, 158-163, 167, 171, 186 КАС
України, суд,-

п о с т а н о в и в :

позов ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
про визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії,
задовольнити.

Визнати неправомірними дії
управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові щодо відмови ОСОБА_1 у
призначенні пенсії у зв'язку з втратою
годувальника - чоловіка ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобовязати управління Пенсійного
фонду України в м. Чернігові призначити
ОСОБА_1 пенсію у зв'язку з втратою
годувальника ОСОБА_3 з 2 грудня 2013 року у
розмірі 50% пенсії за вислугу років
ОСОБА_3.

Постанову може бути оскаржено до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня її проголошення.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

С у д д я