Справа № 2а-11292/10/1370
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
Справа №
38665/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Кухтея Р.В.,Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційні
скарги приватного підприємства
«СЦ-Сервіс-Центр-Стрий» та Державної
податкової інспекції у Стрийському
районі Львівської області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 15.03.2011 року
в справі за позовом приватного
підприємства «СЦ-Сервіс-Центр-Стрий»
до Державної податкової інспекції у
Стрийському районі Львівської області
про визнання нечинними та скасування
рішень про застосування штрафних
(фінансових) санкцій та встановлення
відсутності повноважень на проведення
позапланової виїзної перевірки,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2010 року приватне підприємство
«СЦ-Сервіс-Центр-Стрий» звернулося до
суду з позовом до Державної податкової
інспекції у Стрийському районі
Львівської області про визнання
нечинними та скасування рішень про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій та встановлення відсутності
повноважень на проведення
позапланової виїзної перевірки.

Позивач просив визнати нечинними та
скасувати рішення відповідача про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 19.08.2010 року № в
розмірі 15158,75 грн., його ж рішення від
19.08.2010 року № про застосування
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
340,00 грн., а також встановити
відсутність повноважень відповідача
на проведення позапланової виїзної
перевірки, за наслідками якої
застосовано штрафні (фінансові)
санкції.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 15.03.2011 року
позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Державної податкової
інспекції у Стрийському районі
Львівської області від 19.08.2010 року №
про застосування штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 15158,75
грн., а в задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Постанову суду першої інстанції в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог оскаржило приватне підприємство
«СЦ-Сервіс-Центр-Стрий», а в повному її
об'ємі - Державна податкова інспекція у
Стрийському районі Львівської області,
які в апеляційних скаргах просять
відповідно скасувати постанову в
частині відмови в позові та прийняти
рішення про повне задоволення позову
та скасувати постанову з прийняттям
нового рішення про відмову в
задоволенні всіх позовних вимог.

Приватне підприємство
«СЦ-Сервіс-Центр-Стрий» свої
апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що
суд першої інстанції, порушивши норми
матеріального та процесуального права,
не взяв до уваги безпідставності
проведення відповідачем позапланової
виїзної перевірки позивача, яка
суперечить вимогам ст. 11-1 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні», а також постанові КМ
України № 502 від 21.05.2009 року в частині
підстав та порядку її проведення. В
справі відсутні докази проведення
даної перевірки в рамках ведення
справи оперативного обліку. В зв'язку з
цим акт такої перевірки не може бути
доказом в справі. Суд не врахував, що
позивач виконав вимоги закону щодо
щоденного друку на РРО фіскальних
звітних чеків і забезпечення їх
зберігання в книгах ОРО, тому
необґрунтовано вважав законними
застосовані санкції, передбачені ст. 17
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

Податковий орган апеляційні вимоги
обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції не врахував факт не
оприбуткування позивачем готівки в
сумі 3031,75 грн. в книзі обліку
розрахункових операцій № «р» від
15.01.2009 року на підставі фіскального
звітного чеку РРО № 01478 від 14.09.2009 року,
в зв'язку з чим застосовані податковим
органом штрафні (фінансові) санкції в
розмірі 15158,75 грн., відповідають вимогам
законодавства, рівно як і санкції за
незабезпечення зберігання в КОРО
фіскального чека в розмірі 340,00 грн.

Особи, які беруть участь в розгляді
справи, про дату, час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, в
судове засідання не прибули, що дає
підстави для розгляду справи в порядку
письмового провадження за наявними в
ній матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційні скарги задоволенню не
підлягають з таких підстав.

В справі встановлено, що працівниками
Державної податкової інспекції у
Стрийському районі Львівської області
було проведено позапланову виїзну
перевірку приватного підприємства
«СЦ-Сервіс-Центр-Стрий» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 1.04.2009 року по 31.03.2010 року, з
приводу чого складено акт від 4.08.2010
року № 2908/23-3/302053949.

За наслідками перевірки на підставі
зазначеного акту податковим органом
прийнято рішення від 19.08.2010 року №
про застосування штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 15158,75
грн. за порушення позивачем вимог п.2.6
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті України та
рішення від 19.08.2010 року № про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 340,00 грн. за порушення
позивачем вимог п. 9 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

Частково задовольняючи позовні вимоги
позивача, суд першої інстанції виходив
з того, що перше рішення відповідача
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 15158,75 грн. не
ґрунтується на вимогах чинного
законодавства, в той час, як решта
позовних вимог є безпідставними.

З такими висновками суду погоджується
колегія суддів суду апеляційної
інстанції.

Як зазначено в акті перевірки, в книзі
обліку розрахункових операцій №
«р» від 15.01.2009 року позивачем не
оприбутковано готівку в сумі 3031,75 грн.,
зокрема не здійснено облік зазначеної
готівки в повній сумі її надходжень в
КОРО на підставі фіскального звітного
чеку РРО № 01478 від 14.09.2009 року.
Податковий орган визнав, що вказана
готівка 3031,75 грн. проведена через РРО,
відповідний запис зроблено у касовій
книзі підприємства у день надходження
готівки. Оскільки готівка не була
облікована в КОРО, відповідач вважає її
неповним оприбуткуванням,
застосувавши оскаржувані штрафні
(фінансові) санкції.

Відповідно до п. 2.2 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15
грудня 2004 р. N 637 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 13 січня
2005 р. за N 40/10320, підприємства
(підприємці) здійснюють розрахунки
готівкою між собою і з фізичними
особами (громадянами України,
іноземцями, особами без громадянства,
які не здійснюють підприємницької
діяльності) через касу як за рахунок
готівкової виручки, так і за рахунок
коштів, одержаних із банків. Зазначені
розрахунки проводяться також шляхом
переказу готівки для сплати
відповідних платежів.

Підприємства (підприємці) здійснюють
облік операцій з готівкою у
відповідних книгах обліку.

Згідно з абз.1 та 2 п. 2.6 цього ж Положення
уся готівка, що надходить до кас, має
своєчасно (у день одержання готівкових
коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах
підприємств, які проводять готівкові
розрахунки з оформленням їх касовими
ордерами і веденням касової книги
відповідно до вимог глави 4 цього
Положення, є здійснення обліку готівки
в повній сумі її фактичних надходжень у
касовій книзі на підставі прибуткових
касових ордерів.

Відповідно до абз. 3 п. 2.6 цього ж
Положення, на який спирається
відповідач як на підставу для
застосування санкцій, у разі
проведення готівкових розрахунків із
застосуванням РРО або використанням РК
оприбуткуванням готівки є здійснення
обліку зазначених готівкових коштів у
повній сумі їх фактичних надходжень у
книзі обліку розрахункових операцій на
підставі фіскальних звітних чеків РРО
(даних РК).

Оглядом в суді першої інстанції книги
обліку розрахункових операцій №
«р» від 15.01.2009 року встановлено, що в
розділі 2 «Облік руху готівки та сум
розрахунків» є записи про дату (14.09.2009),
номер Z-звіту (01478), службове внесення -
100, наступні графи зафарбовані білим
коректором, в яких було зазначено суму
3031,75 грн.

Згідно з абз. 3 ч.1 ст.1 Указу Президента
України «Про застосування штрафних
санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки», який був
застосований податковим органом при
застосуванні спірних санкцій,
встановлено, що у разі порушення
юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами -
громадянами України, іноземними
громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами
підприємницької діяльності, а також
постійними представництвами
нерезидентів, через які повністю або
частково здійснюється підприємницька
діяльність, норм з регулювання обігу
готівки у національній валюті, що
встановлюються Національним банком
України, до них застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу:

за неоприбуткування (неповне та/або
несвоєчасне) оприбуткування у касах
готівки - у п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми.

Фінансові санкції, як видно з
визначення законодавцем об'єктивної
сторони правопорушення, можуть
застосовуватися лише у випадку
неоприбуткування (неповне та/або
несвоєчасне) оприбуткування у касах
готівки.

В спірному випадку мало місце
порушення позивачем порядку
оприбуткування готівки, що проявилося
в незаповненні відповідних граф в КОРО,
хоча факт оприбуткування готівки в
касі відбувся.

За таких обставин, висновок суду першої
інстанції щодо неправомірності
застосування податковим органом
санкцій за порушення п. 2.6 Положення на
підставі абз. 3 ч.1 ст.1 Указу Президента
України «Про застосування штрафних
санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки» є
правильним, а доводи апелянта в частині
протилежного є безпідставними.

Як видно з акту перевірки, податковий
орган, крім того, прийшов до висновку
про незабезпечення позивачем
зберігання в КОРО № «р»/5 від
15.01.2009 року фіскального звітного чеку №
02120, що свідчить про порушення
встановленого порядку застосування
РРО.

Позивач цю обставину заперечує,
посилаючись на прикріплення
фіскального звітного чеку за 21.11.2009
року, який зберігався в частково
обірваному стані.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій.

Оскільки позивач не забезпечив
фізичного зберігання фіскального чеку
в КОРО, відповідач правомірно
застосував до нього штраф в розмірі 340,00
грн. на підставі п. 4 ст. 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», з приводу чого
судом першої інстанції зроблено
правильний висновок, який доводами
апелянта не спростовується.

Стосовно підстав і порядку проведення
перевірки судом першої інстанції
висновки суду першої інстанції також є
правильними.

Відповідно до п.7 ч.6 ст.11-1 чинного на час
спірних правовідносин Закону України
«Про державну податкову службу в
Україні» позаплановою виїзною
перевіркою вважається перевірка, яка
не передбачена в планах роботи органу
державної податкової служби і
проводиться за наявності хоча б однієї
з таких обставин:

стосовно платника податків (посадової
особи платника податків) у порядку,
встановленому законом, податковою
міліцією заведено
оперативно-розшукову справу, у зв'язку
з чим є потреба у проведенні
позапланової виїзної перевірки
фінансово-господарської діяльності
такого платника податків.

Згідно з ч.7 ст. 11-1 цього ж Закону
позаплановими перевірками вважаються
також перевірки в межах повноважень
податкових органів, визначених
законами України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", а в інших випадках - за
рішенням суду.

Відповідно до ч.8 ст. 11-1 цього ж Закону
позапланова виїзна перевірка
здійснюється на підставі виникнення
обставин, викладених у цій статті, за
рішенням керівника податкового органу,
яке оформляється наказом.

В справі встановлено, що оскаржувана
позапланова перевірка була проведена
на підставі рішення керівника ДПІ в
Стрийському районі, оформленого
наказом від 8.07.2010 року № 403 за
наявності обставин, передбачених п.7 ч.6
ст.11-1 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні».

Факт заведення справи оперативного
обліку на позивача стверджується
службовою запискою в.о. начальника ВПМ
ДПІ в Стрийському районі № 2380/26-9 від
8.07.2010 року, в якій зазначено номер такої
справи - №13-011-007/09-62.

Умови допуску до перевірки, визначені
ст. 11-2 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» дотримані
відповідачем, а позивач до перевірки
допустив відповідача.

За таких обставин доводи позивача в
частині протиправності проведення
перевірки є безпідставними.

Суд першої інстанції повно встановив
фактичні обставини справи, дав належну
оцінку доказам, правильно застосував
норми матеріального та процесуального
права, в зв'язку з чим прийняв постанову
про часткове задоволення позову,
підстав для скасування якої не має.

Доводи апеляційних скарг, з огляду на
викладене, висновків суду не
спростовують і підставами для їх
задоволення бути не можуть.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В
:

Апеляційні скарги приватного
підприємства «СЦ-Сервіс-Центр-Стрий»
та Державної податкової інспекції у
Стрийському районі Львівської області
залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 15.03.2011 року
в справі № 2а-11292/10/1370 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
А.І. Рибачук

Д.М.Старунський