Справа № 332/1460/14-а
Суддя: Федоренко О. І.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1460/14-а
Провадження №2-а/332/21/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2014
м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста
Запоріжжя у складі:

Головуючого - судді: Федоренка
О.І.,

при секретарі: Педак С.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Запоріжжя про визнання
рішення протиправним та його
скасування, зобов'язання вчинити певні
дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м. Запоріжжя, в
якому зазначив, що 17.09.2013 року він
звернувся до управління ПФУ в
Заводському районі м. Запоріжжя із
заявою про призначення пенсії за віком
на пільгових умовах відповідно до п.
«а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», оскільки досяг 50 років
та мав стаж роботи більше 20 років, з них
більше 10 років працював повний робочий
день на роботах з особливо шкідливими
та особливо важкими умовами праці і за
результатами атестації робочих місць
за Списком № 1, а саме за професією
електрогазозварника.

Незважаючи на викладене, у призначенні
пенсії йому було відмовлено рішенням
засідання Комісії для розгляду питань,
пов'язаних з призначенням та виплатою
пенсій управління ПФУ в Заводському
районі м. Запоріжжя від 02.12.2013 року № 18,
з підстав відмови у зарахуванні стажу
роботи позивача до пільгового за
Списком №1.

Позивач вважає, що вказане рішення
прийнято відповідачем усупереч
чинному законодавству, ґрунтується на
безпідставних мотивах і не відповідає
критеріям правомірності рішення
суб'єкта владних повноважень
визначеним ч. 3 ст. 2 КАС України, тому
просить суд визнати його протиправним
та скасувати, зобов'язати відповідача
зарахувати період його роботи з 06.11.1986
року по 30.09.1998 року до пільгового стажу
за Списком № 1, у зв'язку з чим
призначити та виплачувати йому пенсію
за віком відповідно до п. «а» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з 17.10.2013 року.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
на підставах, викладених в позові та
просили їх задовольнити.

Представник відповідача надала суду
письмові заперечення від 03.04.2014 року №
3345/07, в судових засіданнях вказувала на
відсутність підстав для задоволення
позову, правомірність дій відповідача
обґрунтовувала посиланнями на норми
чинного законодавства України,
зокрема, ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», Порядку
застосування Списків № 1 і № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах», затвердженого
Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18.11.2005
року №383, позовні вимоги не визнала,
просить у задоволенні
адміністративного позову відмовити
повністю.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, оцінивши надані
докази, їх достатність і взаємний
зв'язок у сукупності, дійшов до
наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб у сфері
публiчно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавств, шляхом
справедливого, неупередженого та
своєчасного розгляду адміністративних
справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод, та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку. Відсутність хоча б однієї з
наведених вище ознак є підставою для
задоволення адміністративного позову.

При вирішенні цієї справи суд
керується принципом верховенства
права (ст. 8 КАС України) відповідно до
якого, зокрема, людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Предметом розглядуваного позову є
оскарження рішення пенсійного органу
про відмову в призначенні ОСОБА_1
пенсії з підстав відмови у зарахуванні
періоду роботи з 06.11.1986 року по 30.09.1998
року за професією електрогазозварника
до його пільгового стажу за Списком № 1.

Згідно із п. 2 Прикінцевих положень
закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» положення Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
застосовуються в частині визначення
права на пенсію за віком на пільгових
умовах.

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» встановлено умови
призначення пенсій за віком, зокрема
необхідний вік для чоловіків - 60 років.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
право на пенсію за віком на пільгових
умовах мають чоловіки після досягнення
50 років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років, зайняті
повний робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
Списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 року йому
виповнилось 50 років, що
підтверджується копією паспорта
позивача.

17.09.2013 року ОСОБА_1 звернувся до
управління ПФУ в Заводському районі м.
Запоріжжя із встановленого зразка
заявою про призначення пенсії за віком
на пільгових умовах, трудовою книжкою,
копією особової картки, архівними
довідками, витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців №270595,
підприємство, на якому у спірний період
працював позивач - ДП «Запорізьке
спеціалізоване управління №3 «ВАТ
«Дніпродомнаремонт» з 11.04.2005 року
ліквідовано за судовим рішенням без
визначення правонаступників.

Довідками архівного відділу
Запорізької міської ради від 03.04.2012
року №П-330/19, №П-332/19, №П-331/19, №П-333-а/19,
№П-333/19, №П-333-б/19, підтверджується факт
роботи позивача за період з 06.11.1986 року
по 30.09.1998 року, отримання ним за цей час
заробітної плати та кількість
відпрацьованих годин, що було
предметом перевірки.

Згідно із п. 11 особової картки П-2 №542,
копія якої міститься у матеріалах
справи, основною професією ОСОБА_1
вказано «газоелектрозварник».

Також за змістом цієї картки
вбачається, що працював позивач на
ділянці №1.

Як вбачається із змісту оскаржуваного
рішення, питання підтвердження
пільгового стажу розглядалось
відповідною комісією, за результатами
розгляду якої, відповідач дійшов
висновку, що зарахувати період роботи
позивача з 06.11.1986 року по 30.09.1998 року за
певних умов можливо було б тільки за
Списком № 2 відповідно до постанови РМ
СРСР від 22.08.1956 року № 1173.

Підтвердити вказаний вище період
роботи уточнюючою довідкою позивач не
має можливості, оскільки підприємство,
на якому він працював, ліквідоване без
правонаступників, про що Відповідачу
надавався витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Вищий адміністративний суд України в
своєму Оглядовому листі від 14.08.2008 року
№1406/100/13-08 «Про практику застосування
законодавства з питань пенсійного
забезпечення» вказав на можливість
підтвердження пільгового стажу
показаннями свідків, які разом
працювали на одному самому
підприємстві та їх стаж підтверджено
документально.

У судовому засіданні свідок по справі
ОСОБА_2 суду пояснив, що працював на
підприємстві Запорізьке
спеціалізоване управління №3 треста
«Дніпродомнаремонт» майстром
зварювальних робіт та виконробом
зварювальних робіт у період з 21.08.1986
року по 16.12.1996 року, разом із позивачем в
одній бригаді на дільниці №1, був
безпосереднім його керівником та
підтвердив, що за весь період роботи
позивач працював на одному і самому
робочому місці, роботи що він виконував
відповідали роботам за професією
електрогазозварника та виконувались у
основних цехах комбінату
«Запоріжсталь», та, як йому відомо,
робоче місце позивача було атестовано
за Списком №1.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що працював
на підприємстві Запорізьке
спеціалізоване управління №3 треста
«Дніпродомнаремонт» з 16.05.1992 року по
01.12.1997 року майстром з ремонту
металургійного обладнання разом і
позивачем на дільниці №1. Йому відомо,
що за період спільної з позивачем
роботи, позивач працював за професією
електрогазозварника та робочого місця
не змінював, роботи проводились в
основних цехах металургійного
комбінату у шкідливих умовах, також
йому відомо, що робоче місце позивача
було атестовано по Списку №1.

Доводи відповідача про те, що професія
за якою працював позивач у період з
06.11.1986 року по 30.09.1998 року, передбачена
Списком № 2, суд вважає безпідставними
у зв'язку з наступним.

Професія, за якою працював позивач,
внесена до розділу 3, Списку № 1,
затвердженого Постановою КМУ СРСР від
26.01.1991 року № 10.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування
Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових
умовах», затвердженому Наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 18.11.2005 року №383 до
пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до
21.08.1992 року та за результатами
проведення атестації робочих місць за
умовами праці після 21.08.1992 року.

Зокрема, це підтверджується записом №10
від 29.12.1994 року, в якому міститься
посилання на наказ про атестацію
робочих місць від 29.12.1994 року №128,
оскільки згідно з п. 4 цього наказу
відділ кадрів було зобов'язано внести
до трудових книжок працівників
результати атестації їх робочих місць.

Пунктом 4.3 Порядку застосування
Списків встановлено, що у разі
підтвердження права на пенсію за віком
на пільгових умовах за результатами
атестації робочих місць, вперше
проведеної до 21.08.1997 року, до стажу, який
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, зараховується весь
період роботи на даному підприємстві у
виробництвах, передбачених Списками.

Згідно з п. 6 «Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці», затвердженого постановою КМУ
від 01.08.1992 року № 442 атестація робочих
місць передбачає визначення
(підтвердження) права працівників на
пільгове пенсійне забезпечення за
роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочого місця за Списком №1
була проведена до 21.08.1997 року, а саме
відповідно до наказу про атестацію
робочих місць на ЗСУ № 3 треста
«Дніпродомнаремонт» від 29.12.1994 року №
128, тому, враховуючи вищенаведені норми
законодавства, весь період роботи
позивача з 06.11.1986 року по 30.09.1998 року має
бути зараховано до стажу за Списком №1.

На час звернення за призначенням
пенсії позивач мав стаж роботи за
Списком № 1 11 років 10 місяців 24 дні.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Між тим, відповідачем не представлено
доказів правомірності ухвалення
оскаржуваного рішення та доказів
повного і обґрунтованого розгляду
звернення позивача за призначенням
пенсії.

Наведене свідчить, що відмовляючи
позивачу у зарахуванні до його
пільгового стажу за Списком №1
спірного періоду роботи та у
призначенні пенсії відповідач діяв
усупереч вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції
України, згідно з якою органи державної
влади зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 45 закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» пенсія
за віком позивачу мала бути призначена
з дня, що настає за днем досягнення
пенсійного віку, оскільки звернення за
пенсією відбулося 17.09.2013 року, тобто не
пізніше трьох місяців з дня досягнення
пенсійного віку, тому пенсія йому мала
бути призначена з дня, що настає за днем
досягнення пенсійного віку - 17.10.2013
року.

На підставі вищевикладеного суд
приходить до висновку, що оскаржуване
рішення відповідача не відповідає
встановленим у ч. 3 ст. 2 КАС України
критеріям визначення правомірності
рішень суб'єктів владних повноважень, є
протиправним та має бути скасовано,
позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання
зарахувати до пільгового стажу за
Списком № 1 період його роботи з 06.11.1986
року по 30.09.1998 року, у зв'язку з чим
призначити та виплачувати йому пенсію
за віком на пільгових умовах
відповідно до п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» з
17.10.2013 року, є обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

Керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України,
ст. 12, 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», ст. 4, ч. 1 ст. 45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», ч. 4 ст.
9, ст. ст. 10, 11, 18, ч. 1 ст. 41, 71, 72, ч. 4 ст. 122, 158,
163, КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати рішення Управління Пенсійного
фонду України в Заводському районі
міста Запоріжжя від 2.12.2013 року № 18 про
відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії
відповідно до п. «а» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
протиправним, та скасувати його.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Заводському районі
міста Запоріжжя зарахувати ОСОБА_1 до
пільгового стажу за Списком № 1 період
роботи з 6 листопада 1986 року по 30
вересня 1998 року в ЗСУ №3 треста
«Дніпродомнаремонт», призначити та
виплачувати пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до п. «а»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення»" з 17.10.2013 року.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя
О.І.
Федоренко