Справа № 806/299/14
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
Житомир справа № 806/299/14

категорія 8.3.1

Суддя Житомирського окружного
адміністративного суду Липа В.А.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Комунального підприємства
"Фармація" Житомирської міської ради
до Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання дій
протиправними, визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення № від 13.01.2014
р.,-

встановив:

У січні 2014 року Комунальне
підприємство "Фармація" Житомирської
міської ради звернулось до суду з
позовом, у якому просить визнати
протиправними дії Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області щодо
проведення камеральної перевірки
податкової звітності з податку на
прибуток за 3 квартали 2012 року та за 2012
рік з підстав незаконності проведення
такої перевірки. Також позивач просить
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 13.01.2014 року як таке, що
прийнято незаконно.

Представник позивача просив справу
розглядати в порядку письмового
провадження. Надав відповідну заяву.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце судового
засідання повідомлений вчасно та
належним чином. Подав до суду
клопотання, в якому просив відкласти
розгляд справи на іншу дату в зв'язку з
зайнятістю в іншому судовому
засіданні.

Клопотання представника відповідача
судом відхилено як необґрунтоване,
оскільки законодавством не визначено
пріоритет того чи іншого суду для
участі представників сторін у судових
засіданнях. Крім того, слід зазначити,
що представником неодноразово
подавалися аналогічні клопотання.

Суд вважає за можливе розглянути
справу у письмовому провадженні,
відповідно до частини 6 статті 128 КАС
України.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

19 грудня 2013 року відповідачем було
проведено камеральну перевірку
податкової звітності з податку на
прибуток КП "Фармація" МР за звітний
податковий період - три квартали 2012
року - 2012 рік.

За результатами перевірки було
складено Акт камеральної перевірки
податкової звітності з податку на
прибуток № 4062/15-02 від 19.12.2013 р.

Пунктом 2 вказаного Акту перевірки
зазначено, що позивачем в порушення
пп.153.3.4 п.153.3 ст.153 Податкового кодексу
України платником в декларації з
податку на прибуток за три квартали 2012
року по рядку 13 "зменшення нарахованої
суми податку" та р.13 додатку ЗП
відображено суму нарахованого та
сплаченого авансового внеску при
виплаті дивідендів у розмірі 10 646,00 грн.,
при цьому сума нарахованого податку на
прибуток склала лише 3909,00 грн. За даними
перевірки р.13 "зменшення нарахованої
суми податку" становитиме 3909,00 грн.,
платником задекларовано 10646,00 грн., за
даними перевірки показник р.14 "податок
на прибуток за звітний (податковий)
період" становитиме 0 грн. проти
задекларованого платником "-" 6737,00 грн.
зазначене порушення призвело до
заниження податку на прибуток у р.16
декларації за 3 квартали 2012 року та
виникнення неправомірної переплати в
розмір 6737,00 грн. (показник зазначеного
рядка за даними перевірки становить "-"
15669,00 грн., платником задекларовано "-"
22406,00 грн.). У декларації з податку на
прибуток за 2012 рік з наростаючим
підсумком ця помилка не була
виправлена. В порушення п.152.1 ст.152
Податкового кодексу України у р.15
декларації за 2012 рік "податок на
прибуток за результатами попереднього
звітного (податкового) періоду
поточного року (р.14 Податкової
декларації за попередній звітний
(податковий) період" платником
задекларовано 0 грн., за даними
перевірки необхідно відобразити "-" 6737,00
грн. таким чином занижено податок на
прибуток за останній календарний
квартал у рядку 16 декларації на 6737,00
грн., показник зазначеного рядка за
даними перевірки становитиме 6986,00 грн.
проти задекларованого платником 249,00
грн.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із пп. 75.1.1 ст. 75 Податкового
кодексу України, камеральною
вважається перевірка, яка проводиться
у приміщенні органу державної
податкової служби виключно на підставі
даних, зазначених у податкових
деклараціях (розрахунках) платника
податків.

Камеральна перевірка проводиться
посадовими особами органу державної
податкової служби без будь-якого
спеціального рішення керівника такого
органу або направлення на її
проведення. Камеральній перевірці
підлягає вся податкова звітність
суцільним порядком (п. 76.1 ст. 76 ПКУ).

Питання строків проведення
камеральної перевірки податкової
звітності з податку на прибуток
регулюється Методичними
рекомендаціями щодо організації та
проведення камеральних перевірок
податкової звітності платників
податків, крім перевірок податкової
декларації про майновий стан і доходи
та податкової декларації платника
єдиного податку - фізичної особи -
підприємця, затвердженими Наказом
Міністерства доходів і зборів України
від 14.06.2013 р. N 165.

Відповідно до Розділу ІІ вищевказаних
рекомендацій п.2.1. визначено строки
проведення камеральних (електронних)
перевірок податкової звітності
платників податків, крім фізичних осіб,
які не є суб'єктами господарювання.

Пунктом 2.1. визначено, що камеральна
перевірка даних, заявлених у
податковій звітності, проводиться
протягом 30 календарних днів (якщо інше
не передбачено Кодексом), що настають
за граничним терміном отримання такої
звітності.

В абз.1 спірного Акту перевірки
зазначено, що старшим державним
інспектором відділу податку на
прибуток Столяренко Т.В. проведено
камеральну перевірку за звітний
податковий період - три квартали 2012
року та 2012 рік.

Як вбачається з матеріалів справи
декларація з податку на прибуток за 3
квартали 2012 року була подана КП
"Фармація" ЖМР 08 листопада 2012 року,
декларація з податку на прибуток за 2012
рік подана 11 лютого 2013 року.

Тобто, відповідно до Наказу
Міністерства доходів і зборів України
від 14.06.2013 р. N 165, орган державної
податкової служби не мав права
проводити камеральну перевірку
декларації з податку на прибуток за 3
квартали 2012 року та за 2012 рік, оскільки
строк їх перевірки вже минув.

Щодо визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 13.01.2014
року, судом встановлено наступне.

Відповідно до п.152.1 ст.152 Податкового
кодексу України, податок нараховується
платником самостійно за ставкою,
визначеною пунктом 151.1 статті 151 цього
Кодексу, від податкової бази,
визначеної згідно зі статтею 149 цього
Кодексу. Податок, отриманий від
діяльності, яка підлягає патентуванню
відповідно до розділу XII цього Кодексу,
підлягає сплаті до бюджету в сумі, яка
визначена відповідно до цього розділу,
і зменшена на вартість придбаних
торгових патентів на право провадження
такого виду діяльності.

Пунктом 50.1 ст. 50 Податкового кодексу
України визначено, що у разі якщо у
майбутніх податкових періодах (з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу)
платник податків самостійно (у тому
числі за результатами електронної
перевірки) виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації (крім обмежень,
визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати
такий розрахунок, якщо відповідні
уточнені показники зазначаються ним у
складі податкової декларації за
будь-який наступний податковий період,
протягом якого такі помилки були
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявлені.

Згідно п.п. 153.3.3 п.153.3 ст.153 Податкового
Кодексу України, платник податку -
емітент корпоративних прав, державне
некорпоратизоване, казенне чи
комунальне підприємство зменшує суму
нарахованого податку звітного періоду
на суму авансового внеску, попередньо
сплаченого протягом такого звітного
періоду у зв'язку з нарахуванням
дивідендів згідно з підпунктом 153.3.2
цього пункту.

Підпунктом 153.3.4 п.153.3 ст.153 Податкового
кодексу України передбачено, що у разі
якщо сума авансового внеску,
попередньо сплаченого протягом
звітного періоду, перевищує суму
податкових зобов'язань підприємства -
емітента корпоративних прав за
податком на прибуток такого звітного
періоду, сума такого перевищення
переноситься у зменшення податкових
зобов'язань наступного податкового
періоду, а при отриманні від'ємного
значення об'єкта оподаткування такого
наступного періоду - на зменшення
податкових зобов'язань майбутніх
податкових періодів.

Скориставшись своїм правом відповідно
до п.50.1 ст.50 Податкового кодексу
України, позивачем 11 лютого 2013 року
була подана декларація на прибуток
підприємства за 2012 рік з урахуванням
уточнених показників.

Відповідно до р.11 поданої КП "Фармація"
ЖМР декларації за 2012 рік, об'єкт
оподаткування податку на прибуток
становить 11084,00 грн. Сума сплаченого
авансового внеску протягом звітного
податкового періоду становить 10835,00
грн.(р.13). Враховуючи норми п.п. 153.3.3 п.153.3
ст.153 ПКУ сума податку на прибуток
становить 249,00 грн. (11084-10835) (р.14), а тому
висновки відповідача щодо заниження КП
"Фармація" податку на прибуток в сумі
6737,00 грн. є такими, що суперечать
обставинам справи.

Згідно статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ч.3 ст.70 КАС України,
докази, одержані з порушенням закону,
судом при вирішенні справи не беруться
до уваги.

Акт камеральної перевірки податкової
звітності з податку на прибуток №
4062/15-02 від 19.12.2013 р., який є носієм
доказової інформації про виявлені
порушення, на підставі якого прийнято
спірне повідомлення-рішення не може
бути доказом порушення підприємством
податкового законодавства з
урахуванням приписів ч.3 ст.70 КАС
України, оскільки одержаний
Житомирською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області з порушенням Закону.

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69, 86, 128, 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

постановив:

Визнати протиправними дії
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області щодо проведення камеральної
перевірки податкової звітності з
податку на прибуток за 3 квартали 2012
року та за 2012 рік.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області від 13 січня 2014 року № ,
яким підприємству визначено суму
грошового зобов'язання за платежем:
податок на прибуток у сумі 8421,00 грн. (за
основним платежем - 6737,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями - 1684,00
грн.).

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
В.А. Липа