Справа № 2а-1991/11
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року
Справа №
77845/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді
Кушнерика М.П.,

суддів:
Мікули О.І., Курильця А.Р.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Снятинському районі
Івано-Франківської області на
постанову Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 20
травня 2011 року у адміністративній
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Снятинському районі
Івано-Франківської області про
зобов'язання здійснити перерахунок і
виплату пенсії, -

В С Т А Н О
В И Л А:

Позивач, ОСОБА_1, 13 квітня 2011 року
звернувся з позовом в суд до управління
Пенсійного фонду України в
Снятинському районі
Івано-Франківської області (далі - УПФУ)
та просив визнати протиправною
бездіяльність відповідача та
зобов'язати відповідача провести
перерахунок пенсії згідно ст.39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
яка повинна бути встановлена в розмірі
однієї заробітної плати; згідно статті
51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», додаткової пенсії, яка
повинна становити 15% мінімальної
пенсії за віком з 01 грудня 2010 року і
надалі.

Ухвалою Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 04
травня 2011 року адміністративний позов
в частині вимог до 13 жовтня 2010 року
залишено без розгляду.

Постановою Снятинського районного
суду Івано-Франківської області від 20
травня 2011 року адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправною бездіяльність
відповідача. Зобов'язано УПФУ
здійснити перерахунок та виплатити
позивачу додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю в розмірі 15%
мінімальної пенсії за віком за період з
13 жовтня 2010 року на підставі положень
ст.ст. 51, 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком у
відповідності до ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з врахуванням
виплачених сум. Зобов'язано УПФУ
провести перерахунок та виплату
позивачу доплати до пенсії в розмірі
однієї заробітної плати за період з 13
жовтня 2010 року на підставі положень ст.
39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з урахуванням виплачених
сум. Постанову звернено до негайного
виконання в межах суми стягнення за
один місяць.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням УПФУ подано апеляційну
скаргу, в якій просить постанову
скасувати та прийняти нову, якою в
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі. В обґрунтування
апеляційних вимог покликається на
постанову Кабінету Міністрів України
від 26.07.1996 року №836 «Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
постанову Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року № 530 «Про деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян», та доводиться непоширенням
на дані правовідносини ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього
Кодексу.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін з таких
підстав.

Судом вірно встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що позивач є
непрацюючим пенсіонером, який постійно
проживає в зоні радіоекологічного
контролю, що підтверджується
посвідченням.

Згідно ч.2 ст.39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають у зоні радіоекологічного
контролю проводиться доплата до пенсії
в розмірі однієї заробітної плати.

Також згідно ч.2 ст.51 вищевказаного
Закону здійснюється нарахування і
виплата додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, оскільки особам,
віднесеним до 4-ї категорії, така
додаткова пенсія призначається у
розмірі 15% мінімальної пенсії за віком,
яка встановлюється на рівні
прожиткового мінімуму.

Відтак, колегія суддів вважає
підставними заявлені вимоги позивача в
частині зобов'язання відповідача
нараховувати і виплачувати підвищення
до пенсії згідно ч.2 ст.39 та ч.2 ст.51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
доплати до пенсії в розмірі однієї
заробітної плати та додаткової пенсії,
що призначається у розмірі 15%
мінімальної пенсії за віком з 13 жовтня
2010 року, для осіб віднесеним до 4-ї
категорії.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачу доплата до пенсії
виплачувалась згідно постанови
Кабінету Міністрів України № 836 від
26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали від наслідків
Чорнобильської катастрофи» в розмірі
10,50 грн. Тобто така доплата проводилась
не на рівні мінімальної заробітної
плати, як це передбачено Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до 2
категорії призначалась розмірі 15%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність відповідно до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік», Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
постанови Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року «Про деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян».

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) для обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого ч.1 цієї статті,
мінімального розміру пенсії за віком.

На підставі викладеного колегія суддів
приходить до висновку, що позивач має
право на виплату щомісячної грошової
доплати як непрацюючому пенсіонеру, що
проживає в зоні радіоекологічного
контролю, та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15%
мінімальної пенсії за віком за період з
13 жовтня 2010 року із врахуванням
шестимісячного строку звернення до
адміністративного суду, а тому позов
підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи, ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст. 160, 195, ст. 196, ч.1 ст.197, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Снятинському районі
Івано-Франківської області залишити
без задоволення, а постанову
Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 20
травня 2011 року по адміністративній
справі № 2а-1991/11 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
М.П. Кушнерик

Судді:
А.Р. Курилець

О.І. Мікула