Справа № 872/17026/13
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2014 рокусправа №
200/11930/13-а(2а/200/553/13)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко
О.А. Туркіної Л.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська

на постанову Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
12 листопада 2013 р.

у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася 25.10.2013 до
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії. Позов обґрунтовано тим, що
позивач вийшла на пенсію як державний
службовець 07.08.2013 року. При розрахунку
розміру її пенсії відповідачем не
враховані суми матеріальної допомоги
на оздоровлення, на
матеріально-побутові питання та суми
індексації заробітної плати. Просила
їх включити в перерахунок пенсії.

Постановою Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 12
листопада 2013 року, прийнятою в
скороченому провадженні, позов
задоволений. Визнано неправомірними
дії відповідача та зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок
пенсії державного службовця з
урахуванням всіх виплат, з яких
справлялися страхові внески за
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а саме суми матеріальної
допомоги на оздоровлення та для
вирішення соціально-побутових питань
та суми індексації заробітної плати.

Свою позицію суд першої інстанції
обґрунтував тим, що з зазначених
спірних внесків матеріальної допомоги
на оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань -
відраховувалися суми страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, тому
вони повинні бути враховані при
нарахуванні пенсії.

В апеляційній скарзі представник
Управління Пенсійного фонду просить
постанову суду першої інстанції
скасувати та відмовити в задоволенні
позову. Зазначає, що складові
заробітної плати державного службовця
визначені ст. 33 ЗУ «Про державну
службу», заробітна плата державного
службовця складається із посадових
окладів, премій, доплати за ранги,
надбавки за вислугу років на державній
службі та інших надбавок. Вважає, що
судом першої інстанції невірно
визначено поняття «інші надбавки».
Посилається на те, що законом не
передбачено ні якої додаткової
заробітної плати та заохочувальних та
компенсаційних виплат.

На апеляційну скаргу подані
заперечення. Позивач вважає, що рішення
суду є цілком законне та обґрунтоване,
тому скасуванню не підлягає.
Посилається на те, що предметом
доказування є неврахування
відповідачем для розрахунку «Інших
виплат» до яких віднесена матеріальна
допомога на оздоровлення до щорічної
відпустки та соціально-побутових
питань, з яких нараховані та сплачені
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування. Вважає,
що доводи апелянта про те, що спірні
виплати не є складовою частиною
заробітної плати є помилковими.
Посилається на те, що сам факт
утримання з цих сум страхових внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування є підставою для
їх врахуванні при обчисленні розміру
пенсії. Державного службовця.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів апеляційної інстанції вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачу призначена пенсія як
державному службовцю відповідно до ЗУ
«Про державну службу». Однак суми
виплат з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески (суми
матеріальної допомоги на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань), не були враховані відповідачем
в заробіток для обчислення пенсії.

Колегією суддів встановлено, що судом
першої інстанції правильно
застосовано до даних правовідносин
норми ЗУ «Про державну службу», ЗУ «Про
оплату праці», ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», «Про пенсійне
забезпечення».

На думку колегії суддів апеляційної
інстанції твердження Пенсійного фонду
про те, що оскільки матеріальна
допомога, на яку нараховувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, не включається до складу
заробітної плати державного службовця,
то вона не враховується при обчисленні
розміру його пенсії - помилковим.

Згідно матеріалів справи розмір пенсії
позивача станом на 01.10.2013 року складає
2325,18грн. (2906,47грн. - заробітна плата х 80% =
2325,18грн.).

У відповідності до Довідки
Антимонопольного комітету України про
складові заробітної плати (а.с. 8) - на
всі виплати, включені в довідку,
нараховано страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

За змістом статті 37 Закону України
«Про державну службу» № 3723-XII (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині 1 статті 1 Закону України "Про
оплату праці" №108/95ВР від 24 березня 1995
року встановлено, що заробітна плата це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 ЗУ "Про оплату праці"
визначено структуру заробітної плати,
до якої входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 ЗУ «Про державну
службу» 3723-XII передбачено, що заробітна
плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» 1788-XIIвід 5
листопада 1991 року врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій. Відповідно до ч. 1
статті 66 цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-IVвід 9 липня 2003 року
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, висновок Пенсійного фонду
про те, що матеріальна допомога, на яку
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, однак
яка не включається до складу
заробітної плати державного службовця,
не враховується при обчисленні розміру
його пенсії, є наслідком порушення
правил застосування норм права:
Пенсійним фондом перевагу було надано
положенням ЗУ «Про державну службу» №
3723-XII таЗакону України "Про оплату
праці"№ 108/95-ВР, які щодо спірних
відносин є загальними. У той же час
перевагу мають спеціальні норми, що
визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії, за наведених
обставин стаття 41 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058-IV та стаття 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
№1788XII.

Дана правова позиція висловлена
Верховним Судом України в рішенні від
20.02.2012 року у справі фізичної особи до
Державної податкової інспекції у м.
Харцизьку Донецької області та
управління Пенсійного фонду України в
м. Харцизьку Донецької області про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити дії, та у справі
від 28 травня 2013 року у справі за позовом
фізичної особи до управління
Пенсійного фонду України в
Олександрівському районі Донецької
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання вчинити дії,

Частиною 1 статті 244-2 КАС України
встановлено, що рішення Верховного
Суду України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Отже, враховуючи зміст вказаних норм,
колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що в розрахунок розміру
пенсії державного службовця входять
суми, з яких справлялися страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а саме суми
матеріальної допомоги на оздоровлення,
для вирішення соціально-побутових
питань, індексації заробітної плати.

Таким чином, суд першої інстанції не
допустив порушення норм матеріального
та процесуального права, а повно та
всебічно дослідив обставини справи,
дав їм відповідну правову оцінку,
правильно встановив характер спірних
правовідносин і для їх вирішення
правильно застосував норми
матеріального права.

Колегія суддів апеляційного суду
вважає, що в межах апеляційної скарги
порушень судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржуване судове рішення залишити
без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, статтями 200, 205, 206
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська на постанову
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 12 листопада 2013 р. -
залишити без задоволення..

Постанову Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 12
листопада 2013 р. у справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії - залишити без змін.

Ухвала суду відповідно до ч. 10 ст. 183-2
КАС України є остаточною і оскарженню
не підлягає.

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна