Справа № 826/3181/14
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
826/3181/14 Головуючий у 1-й
інстанції: Келеберда В.І.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

29 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Мельничука В.П.

суддів:
Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

при секретарі:
Анапріюк С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу
представника Дочірнього підприємства
«Ардал» - Васютовича Олександра
Валерійовича на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 27
березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Дочірнього
підприємства «Ардал» до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві про скасування
постанови, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року Дочірнє підприємство
«Ардал» звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві про скасування
постанови. Свої вимоги обґрунтовує тим,
що орендарем належного позивачу
приміщення було самовільно проведено
реконструкцію такого приміщення.
Також, позивач зазначає, що було
проведено не реконструкцію, а поточний
ремонт. Крім того, позивач зазначає, що
у нього були відсутні правові підстави
для виконання припис від 09.01.2014 року,
оскільки позивач не експлуатує таке
приміщення.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 27
березня 2014 року у задоволенні
вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням представник Дочірнього
підприємства «Ардал» - Васютович
Олександр Валерійович подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства України, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, оскаржувану
постанову суду першої інстанції - без
змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції має
право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення
суду першої інстанції підлягає
перегляду в апеляційному порядку в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було
встановлено, що Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві проведено перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

За результатами вказаної перевірки
складено акт від 11.02.2014 року, за змістом
якого відповідачем встановлено, що
позивачем не виконано вимоги припису
від 09.01.2014 року, а саме: не усунуто
порушення законодавства у сфері
містобудівної діяльності шляхом
приведення до попереднього стану
автозаправної станції «ТНК» на пр.
Броварському, 3-Б у Деснянському районі
м. Києві, чим порушено вимоги пп. «а» а. 3
ч. 4 ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

Також, 11.02.2014 року відповідачем
складено протокол про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

В подальшому, за результатом розгляду
матеріалів справи про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
відповідачем прийнято постанову від
25.02.2014 року № 88/14/7/26-12/2502/02/1, якою
позивача визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого абз. 2 п. 1
ч. 6 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» та
накладено штраф в сумі 12180,00 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою
відповідача, позивач звернувся з даним
позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
вимоги позивача є неправомірними та
необгрунтованими, а тому не підлягають
задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його обгрунтованим з огляду на
наступне.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 10
ст. Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд. Державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд здійснює центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю.

Згідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 41 вказаного
Закону державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 ч. 4 ст. 41 цього Закону
визначено, що посадові особи інспекцій
державного архітектурно-будівельного
контролю під час перевірки мають право
проводити перевірку відповідності
виконання підготовчих та будівельних
робіт вимогам будівельних норм,
державних стандартів і правил,
затвердженим проектним вимогам,
рішенням, технічним умовам,
своєчасності та якості проведення
передбачених нормативно-технічною і
проектною документацією зйомки,
замірів, випробувань, а також ведення
журналів робіт, наявності у
передбачених законодавством випадках
паспортів, актів та протоколів
випробувань, сертифікатів та іншої
документації.

Відповідно до п.1 Положення про
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію України, затвердженого
Указом Президента України № 439/2011 від
08.04.2011 року Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України, входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
контролю у сфері житлово-комунального
господарства.

Згідно п. 3 Положення № 439/2011 основними
завданнями Держархбудінспекції
України є реалізація державної
політики з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
контролю у сфері житлово-комунального
господарства, зокрема, здійснення в
межах своїх повноважень державного
контролю за дотриманням законодавства,
стандартів, нормативів, норм, порядків
і правил із зазначених питань.

Таким чином, на відповідача
покладається обов'язок контролю за
дотриманням законодавства, стандартів,
нормативів, норм, порядків і правил із
питань державного
архітектурно-будівельного контролю.

При цьому за змістом п. 3 ч. 4 ст. 41
вказаного вище Закону посадові особи
органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право видавати
обов'язкові для виконання приписи щодо
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил;
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які не відповідають вимогам
законодавства, зокрема будівельних
норм, містобудівним умовам та
обмеженням, затвердженому проекту або
будівельному паспорту забудови
земельної ділянки, виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.

Крім того, відповідно до п. 1 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року,
цей Порядок визначає процедуру
здійснення заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності.

В п. 2 Порядку № 553 передбачено, що
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за дотриманням:
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції; порядку
здійснення авторського і технічного
нагляду, ведення загального та (або)
спеціальних журналів обліку виконання
робіт, виконавчої документації,
складення актів на виконані
будівельно-монтажні та
пусконалагоджувальні роботи; інших
вимог, установлених законодавством,
будівельними нормами, правилами та
проектною документацією, щодо
створення об'єкта будівництва.

В ч. 3 п. 11 Порядку № 553 визначено, що
посадові особи інспекцій під час
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
мають право видавати обов'язкові для
виконання приписи щодо усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил;
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.

В п. 7 Порядку № 553 передбачено, що
позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції. Підставами для
проведення позапланової перевірки є:
перевірка виконання суб'єктом
містобудівної діяльності вимог
приписів інспекцій

Згідно до п. 16 Порядку № 553 за
результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком.

Протокол протягом трьох днів після
його складення та всі матеріали
перевірки подаються керівникові
відповідної інспекції або його
заступникові для винесення постанови
про накладення штрафу, передбаченого
законодавством України (пункт 20
Порядку).

Постанова про накладення штрафу
складається у трьох примірниках.
Перший примірник постанови у триденний
строк після її прийняття вручається
під розписку суб'єкту містобудування
(керівнику або уповноваженому
представнику суб'єкта містобудування)
або надсилається рекомендованим
листом з повідомленням, про що робиться
запис у справі. Два примірники
залишаються в інспекції, яка наклала
штраф (п.22 Порядку).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності"
правопорушеннями у сфері
містобудівної діяльності є
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що
призвели до невиконання або
неналежного виконання вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, державними
стандартами і правилами.

Вчинення суб'єктами містобудування
правопорушень у сфері містобудівної
діяльності тягне за собою
відповідальність, передбачену цим та
іншими законами України.

Згідно з абз. 2 п. 1 ч. 6 ст. 2 Закону
України "Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" суб'єкти містобудування
несуть відповідальність у вигляді
штрафу за такі правопорушення:
невиконання приписів центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
щодо: усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил - у
розмірі десяти мінімальних заробітних
плат.

Статтею 3 зазначеного закону визначено,
що справи про правопорушення,
передбачені цим Законом, розглядаються
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Накладати штраф від імені центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю
мають право його та уповноважені ним
посадові особи центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю.

Процедуру накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, що передбачені Законом
України "Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" визначає Порядок
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності,
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України від 06.04.1995 року № 244.

Відповідно до п. п. 2, 4 зазначеного
Порядку справи про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
розглядаються Держархбудінспекцією та
її територіальними органами.

Підставою для розгляду справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності є відповідний протокол,
складений посадовою особою інспекції
за результатами перевірки. Разом з
протоколом складається припис.

Згідно п. п. 6, 7 Порядку питання про
накладення штрафу розглядається в
15-денний строк з дня одержання
протоколу про правопорушення. У разі
потреби справа може розглядатися за
участю представників суб'єкта
містобудування, експертів, інших
причетних до неї осіб.

Рішення про накладення штрафу
оформлюється постановою про
накладення на суб'єкта містобудування
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, що є
виконавчим документом і підлягає
виконанню в установленому законом
порядку. У постанові зазначається
розмір штрафу.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Виходячи з аналізу вказаних вище
законодавчих норм та встановлених
судом першої інстанції обставин
справи, колегія суддів вважає
правильним висновок суду першої
інстанції про те, що відповідач, при
прийнятті спірної постанови діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що визначені Конституцією
України та Законами України, а тому
заявлені позовні вимоги є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним, а тому
вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
Дочірнього підприємства «Ардал» -
Васютовича Олександра Валерійовича -
залишити без задоволення, а на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 27 березня 2014 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя:
В.П. Мельничук

Судді:
Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

Головуючий суддя
Мельничук В.П.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.