Справа № П/811/1298/14
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року
Справа № П/811/1298/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Притули К.М.

при секретарі: Білоус І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді справу за
позовом Кіровоградського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до приватного акціонерного
товариства «Новомиргородський
елеватор» про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені, -

в с т а н о в и в :

Кіровоградське обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
звернулось до Кіровоградського
окружного адміністративного суду з
позовом в якому просить стягнути з
приватного акціонерного товариства
«Новомиргородський елеватор» суму
адміністративно-господарських санкцій
та пені у розмірі 66794,26 грн.

В обґрунтування своєї позиції
зазначив, що відповідно до державної
статистичної звітності за 2013 рік, а
саме звіту про зайнятість та
працевлаштування інвалідів,
середньооблікова чисельність штатних
працівників облікового складу в
товаристві складає 92 осіб, чисельність
інвалідів - штатних працівників
повинна складати 4 особи, фактично
працевлаштовано 2 особи з інвалідністю.
Фонд оплати праці штатних працівників
складає 3060,6 тис. грн. Середньорічна
заробітна плата одного штатного
працівника складає - 33267,39 грн.

Крім того, згідно ч.4 ст.20 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів»,
адміністративно-господарські санкції
розраховується та сплачуються
підприємствами, установами та
організаціями самостійно у строк до 15
квітня року, наступного за роком, у
якому відбулося порушення нормативу,
встановленого ч.1 ст.19 вказаного Закону.
Відповідно до ч. 2 зазначеного Закону та
Порядку нарахування пені та її сплати,
затвердженого Міністерством праці та
соціальної політики України № 223 від
15.05.07 р., порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені, яка
обчислюється виходячи із 120% річних
облікової ставки НБУ, що діє на момент
подання позовної заяви.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, посилаючись на
обставини викладені в позовній заяві
та спросив їх задовольнити в повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
пояснив, що на приватному акціонерному
товариству «Новомиргородський
елеватор» були створені робочі місця,
відповідно до встановленого нормативу,
підприємство повідомляло центр
зайнятості про наявність вільних
робочих місць, а тому просив в
задоволені позовних вимог відмовити.

Заслухавши думку сторін та дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Статтею 18 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» встановлено, що забезпечення
прав інвалідів на працевлаштування та
оплачувану роботу, в тому числі з
умовою про виконання роботи вдома,
здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи
державної служби зайнятості.

Підбір робочого місця здійснюється
переважно на підприємстві, де настала
інвалідність, з урахуванням побажань
інваліда, наявних у нього професійних
навичок і знань, а також рекомендацій
медико-соціальної експертизи.

Підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ст. 19 вищевказаного
закону для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, які
використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця. Підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю,
самостійно розраховують кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною першою цієї
статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів.

Ст.20 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» передбачено, що підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша ніж
установлено нормативом, передбаченим
ст.19 цього Закону, щороку сплачують
відповідним відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інвалідом.

Аналіз вищевказаних норм закону дає
підстави дійти до висновку, що на
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю покладено обов'язок по
перше: виділити та створювати робочі
місця для працевлаштування інвалідів,
по друге: надавати державній службі
зайнятості інформацію, необхідну для
організації працевлаштування
інвалідів, і звітувати Фонду
соціального захисту інвалідів про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України, по третє:
якщо середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша ніж
установлено нормативом, сплатити
відповідним відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарських
санкції.

При цьому обов'язок підприємства щодо
створення робочих місць для інвалідів
не супроводжується його обов'язком
підбирати і працевлаштовувати
інвалідів на створені робочі місця.
Такий обов'язок покладається на органи
працевлаштування, що перелічені в
частині першій ст.18 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні».

Відповідно до п.3.4. Інструкції Мінпраці,
від 10.02.2007, № 42 «Про затвердження форми
звітності N 10-ПІ (річна) «Звіт про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів» та Інструкції щодо
заповнення форми звітності N 10-ПІ
(річна) «Звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів», дані щодо
середньооблікової кількості штатних
працівників облікового складу (рядок
01), середньооблікової кількості
штатних працівників, яким відповідно
до чинного законодавства встановлена
інвалідність (рядок 02), та кількості
інвалідів, які повинні працювати на
робочих місцях (рядок 03),
відображаються в цілих одиницях. Якщо
при обчисленні виникає дробове число,
його необхідно округлити до цілого
(якщо після коми число 5 і більше, то
воно округлюється в бік збільшення).

Судом встановлено, що приватне
акціонерне товариство
«Новомиргородський елеватор»
перебуває на обліку в Кіровоградському
обласному відділенні Фонду
соціального захисту інвалідів, яке в
своїй діяльності використовує найману
працю.

Згідно форми 10-ПІ «Звіту про зайнятість
та працевлаштування інвалідів» за 2013
рік, що надавався відповідачем до
Кіровоградського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів,
середньооблікова чисельність штатних
працівників облікового складу
підприємства у 2013 році становила 92
осіб, чисельність інвалідів - штатних
працівників, які повинні працювати на
робочих місцях, створених відповідно
до нормативу робочих місць для
забезпечення працевлаштування
інвалідів, встановлено ст.19 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»
становить 4 особи.

Відповідно до листа
Новомиргородського районного центру
зайнятості від 23.05.2014 р. № 04-39/274/05,
підприємство в 2013 році належним чином
інформувало центр зайнятості про
наявність вільних місць на
підприємстві та потребу у направленні
йому центром зайнятості інвалідів для
працевлаштування.

Викладене свідчить про виконання
відповідачем вимог щодо створення
робочих місць відповідно до нормативів
встановлених ст.19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів» та належне інформування
центру зайнятості про наявність
вільних робочих місць на його
підприємстві та потребу у направленні
йому центром зайнятості інвалідів для
працевлаштування.

Згідно ч.1 ст. 217 Господарського кодексу
України, господарськими санкціями
визначаються заходи впливу на
правопорушника у сфері господарювання,
в результаті застосування яких для
нього настають несприятливі
економічні таабо правові наслідки.

Відповідно до ч.1 ст.218 Господарського
кодексу України підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Частиною 2 наведеної статті
встановлено, зокрема, що учасник
господарських відносин відповідає за
невиконання або неналежне виконання
господарського зобов'язання чи
порушення правил здійснення
господарської діяльності, якщо не
доведе, що ним вжито усіх залежних від
нього заходів для порушення
господарського правопорушення.

Статтею 238 Господарського кодексу
України передбачено, що за порушення
встановлених законодавчими актами
правил здійснення господарської
діяльності до суб'єктів господарювання
можуть бути застосовані
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків.

Таким чином,
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до учасника
господарських відносин за порушення
ним правил, встановлених законодавчими
актами, при наявності в діях суб'єкта
господарювання вини у вчиненні такого
порушення та якщо ним не приймались
заходи, спрямовані на недопущення
господарського правопорушення.

Судом встановлено, що відповідачем
були виконані вимоги Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» щодо прийняття
заходів для працевлаштування
інвалідів.

Враховуючи викладене суд вважає, що
позовні вимоги Кіровоградського
обласного відділення фонду
соціального захисту інвалідів про
стягнення з приватного акціонерного
товариства «Новомиргородський
елеватор»
адміністративно-господарських санкцій
та пені не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 162,163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволені позовних вимог
Кіровоградського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів -
відмовити.

Постанова відповідно до ст. 254 КАС
України набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня її проголошення
апеляційної скарги. У разі
застосування судом частини третьої ст.
160 цього Кодексу, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
К.М.
Притула

Дата складання та підписання постанови
в повному обсязі 03 червня 2014 року.