Справа № 0910/1363/12
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року
м. Київ К/800/23513/13

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України
в складі:

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

провівши попередній розгляд справи за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову
Косівського районного суду
Івано-Франківської області від 21
грудня 2012 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 05 березня 2013 р. у справі № 0910/1363/12 за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Косівському
районі Івано-Франківської області про
зобов'язання провести перерахунок
пенсії, -

в с т а н о в и л а :

11.11.2009 року позивач звернувся до
Косівського районного суду
Івано-Франківської області із вказаним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Косівському районі
Івано-Франківської області про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання здійснити нарахування і
виплату пенсії відповідно до вимог
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" з
22 листопада 2000 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991
року № 796-ХІІ йому повинна
виплачуватись державна пенсія в
розмірі шести мінімальних пенсій за
віком та додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком.
Однак, відповідач в таких розмірах
пенсії не виплачував, зробити
перерахунок в сторону збільшення та
провести виплату відмовився.

Постановою Косівського районного суду
Івано-Франківської області від 21
грудня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 05 березня
2013 р., в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями
судів, позивач звернувся з касаційною
скаргою, у якій просить їх скасувати та
прийняти нову постанову про
задоволення позову. Касаційна скарга
мотивована невірним застосуванням
судами норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України,
дослідивши матеріали справи в межах
доводів касаційної скарги та доводи
касаційної скарги колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, з таких
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач віднесений до 1
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
та з 22 листопада 2000 року є інвалідом ІІІ
групи захворювання, пов'язаного з
наслідками Чорнобильської катастрофи.
У зв'язку з цим він отримує пенсію по
інвалідності та щомісячну додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Розмір пенсій відповідачем визначено
на підставі постанов Кабінету
Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян» та № 654 від
16.07.2008 року «Про підвищення рівня
пенсійного забезпечення громадян».
Добровільно провести перерахунок
пенсій відповідно до статей 50, 54 Закону
№ 796-XII відповідач відмовляється.

Про порушення своїх прав та інтересів
позивач дізнався 27.03.2008р., що вбачається
із постанови Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
05.08.2008р.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
вірно виходив з того, що позивачем
пропущено річний строк звернення до
адміністративного суду, встановлений
ст. 99 КАС України, у зв'язку з чим,
враховуючи відповідну заяву
відповідача, підлягають застосуванню
наслідки, передбачені ст. 100 КАС
України, діючої на час виникнення
спірних відносин.

Так, відповідно до ст. 100 КАС України,
діючої на час виникнення спірних
відносин, пропущення строку звернення
до адміністративного суду є підставою
для відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Вирішуючи питання щодо поновлення
вказаного строку, судами обґрунтовано
залишено поза увагою посилання
позивача на ст.87 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», ст.76 Закону
України «Про використання ядерної
енергії та радіаційну безпеку» та ст.268
Цивільного кодексу України, оскільки
зазначене вище законодавство не
регулює правовідносини нарахування і
виплати пенсії пенсійним органом.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до
уваги відсутність поважних причин для
поновлення строку звернення до суду,
колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про відсутність підстав для
задоволення позову.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Косівського районного суду
Івано-Франківської області від 21
грудня 2012 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 05 березня 2013 р. у справі № 0910/1363/12
залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України
ухвала набирає законної з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
але може бути переглянута Верховним
судом України з підстав, в порядку та у
строки, визначені ст.ст. 236 - 239-1 КАС
України.

Судді: