Справа № 2а/802/56/12
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року
м. Київ К/800/56569/13

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України
в складі:

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

провівши попередній розгляд
касаційної скарги приватного
підприємства виробничо-комерційної
фірми «ЛАД» на постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 11 червня 2013
р. у справі № 2а/802/56/2012 за позовом
приватного підприємства
виробничо-комерційної фірми «ЛАД» до
Дніпрорудненської міської ради
Василівського району Запорізької
області, треті особи: приватні
підприємці: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Виконавчий комітет Дніпрорудненської
міської ради Василівського району
Запорізької області про скасування
рішення Дніпрорудненської міської
ради Василівського району Запорізької
області № 46 від 29.11.2007р., -

в с т а н о в и л а :

Приватне підприємство
виробничо-комерційна фірма «ЛАД»
звернулося з позовом до
Дніпрорудненської міської ради
Василівського району Запорізької
області, за участю третіх осіб:
приватних підприємців ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3; Виконавчого комітету
Дніпрорудненської міської ради
Василівського району Запорізької
області, в якому просило скасувати
рішення Дніпрорудненської міської
ради Василівського району Запорізької
області № 46 від 29.11.2007 "Про розгляд
депутатського запиту", яким
задоволений запит депутата
Дніпрорудненськської міської ради
ОСОБА_2 та скасовано рішення
виконавчого комітету
Дніпрорудненської міської ради № 409
від 21.12.2004 "Про визнання права власності
на каналізаційний колектор за ППВКФ
"ЛАД".

Постановою Василівського районного
суду Запорізької області від 01.11.2012
позов задоволено. Скасовано рішення
Дніпрорудненської міської ради
Запорізької області № 46 від 29.11.2007 «Про
розгляд депутатського запиту».

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11.06.2013 р. рішення суду першої
інстанції скасовано та прийнято нове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
позивач звернувся з касаційною
скаргою, в якій просять його скасувати,
залишивши в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність застосування судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права, вивчивши доводи
касаційної скарги, колегія суддів не
вбачає підстав до її задоволення, з
огляду на наступне.

Як вірно встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджено матеріалами
справи, 21.12.2004 Виконавчий комітет
Дніпрорудненської міської ради
Запорізької області, розглянувши заяву
директора ПП ВКФ "ЛАД", керуючись ст. 40
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», прийняв
рішення №409, яким за Приватним
підприємством виробничо-комерційною
фірмою "ЛАД" визнано право власності на
каналізаційний колектор, довжиною 331 м.,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Підставою для прийняття вказаного
рішення стали: акт від 11.11.2004 державної
технічної комісії про прийняття
завершеного будівництвом об'єкта в
експлуатацію, розпорядження голови
Василівської районної державної
адміністрації № 739 від 07.12.2004, яким
затверджено Акт державної технічної
комісії по введенню в експлуатацію
каналізаційного колектору довжиною 331
м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
надано дозвіл ввести зазначений
каналізаційний колектор в
експлуатацію, зобов'язано виконком
Дніпрорудненської міської ради
визнати право власності на цей об'єкт
за Приватним підприємством
виробничо-комерційною фірмою "ЛАД",
Василівському РБТІ - провести державну
реєстрацію права власності.

29.11.2007 на XXIV сесії п'ятого скликання
Дніпрорудненської міської ради
Запорізької області за результатами
розгляду депутатського запиту № 06 від
27.09.2007 депутата Дніпрорудненської
міської ради ОСОБА_2, на підставі п.13 ч.1
ст.26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», прийнято
рішення № 46 «Про розгляд депутатського
запиту».

Вказаним рішенням запит депутата
Дніпрорудненської міської ради ОСОБА_2
задоволений, вирішено скасувати
рішення Виконавчого комітету
Дніпрорудненської міської ради № 409
від 21.12.2004 «Про визнання права
власності на каналізаційний колектор
за ППВКФ «ЛАД».

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з висновків,
здійснених на підставі системного
аналізу Конституції України, Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», Рішення Конституційного Суду
України № 7-рп/2009 від 16.04.2009, який, на
думку суду, дає підстави вважати
неправомірними дії міської ради щодо
скасування раніше прийнятих актів
індивідуальної дії виконавчим
комітетом цієї ради.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції, апеляційний суд виходив з
того, що спірне рішення
Дніпрорудненської міської ради
прийняте на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
діючим законодавством.

Колегія суддів вказані висновки
апеляційного суду вважає вірними, з
наступних підстав.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» №
280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Виконавчими органами сільських,
селищних, міських, районних у містах (у
разі їх створення) рад є їх виконавчі
комітети, відділи, управління та інші
створювані радами виконавчі органи.

Виконавчі органи сільських, селищних,
міських, районних у містах рад є
підконтрольними і підзвітними
відповідним радам, а з питань
здійснення делегованих їм повноважень
органів виконавчої влади - також
підконтрольними відповідним органам
виконавчої влади (ст.11 Закону № 280/97-ВР).

Згідно з п.п.13, 15 ч.1 ст.26 Закону № 280/97-ВР
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються такі питання,: розгляд
запитів депутатів, прийняття рішень по
запитах; скасування актів виконавчих
органів ради, які не відповідають
Конституції чи законам України, іншим
актам законодавства, рішенням
відповідної ради, прийнятим у межах її
повноважень.

За правилами ст.59 Закону № 280/97-ВР рада в
межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її
пленарному засіданні після
обговорення більшістю депутатів від
загального складу ради, крім випадків,
передбачених цим Законом. При
встановленні результатів голосування
до загального складу сільської,
селищної, міської ради включається
сільський, селищний, міський голова,
якщо він бере участь у пленарному
засіданні ради, і враховується його
голос.

Виконавчий комітет сільської,
селищної, міської, районної у місті (у
разі її створення) ради в межах своїх
повноважень приймає рішення. Рішення
виконавчого комітету приймаються на
його засіданні більшістю голосів від
загального складу виконавчого
комітету і підписуються сільським,
селищним, міським головою, головою
районної у місті ради (ч.6 ст.59 цього
Закону).

Рішення виконавчого комітету ради з
питань, віднесених до власної
компетенції виконавчих органів ради,
можуть бути скасовані відповідною
радою (ч.9 ст.59 Закону України № 280/97-ВР).

Зі змісту частини другої статті 144
Конституції України та частини десятої
статті 59 Закону вбачається, що рішення
органів місцевого самоврядування та їх
посадових осіб з мотивів
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними з ініціативи
заінтересованих осіб судом загальної
юрисдикції, тобто в судовому порядку.

Однак, згідно з Рішенням
Конституційного Суду України № 7-рп/2009
від 16.04.2009 орган місцевого
самоврядування не позбавлений права за
власною ініціативою або ініціативою
інших заінтересованих осіб змінити чи
скасувати прийнятий ним правовий акт (у
тому числі і з мотивів невідповідності
Конституції чи законам України).

В той же час, Конституційний Суд
України у вказаному Рішенні зазначив,
що органи місцевого самоврядування не
можуть скасовувати свої попередні
рішення, вносити до них зміни, якщо
відповідно до приписів цих рішень
виникли правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення.

Аналізуючи вищенаведені положення
Рішення Конституційного Суду України
та Конституції України, суд
апеляційної інстанції обґрунтовано
дійшов до висновку про те, що вони не
обмежують повноважень міської ради
скасовувати рішення не нормативного
характеру її виконавчого комітету.

Досліджуючи обставини та правові
підстави прийняття оскаржуваного
рішення, апеляційним судом встановлено
невідповідність рішення виконавчого
комітету Дніпрорудненської міської
ради № 409 від 21.12.2004 «Про визнання права
власності на каналізаційний колектор
за ППВКФ «ЛАД» законам України.

Так, відповідно до статей 30, 31 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" в редакції, що діяла на час
прийняття оскаржуваного рішення, до
повноважень виконавчого комітету
віднесені повноваження в галузі
житлово-комунального господарства і в
галузі будівництва. Зокрема, в галузі
житлово-комунального господарства
виконавчий комітет наділений
делегованими повноваженнями облік та
реєстрація відповідно до закону
об'єктів нерухомого майна незалежно
від форм власності (пп.10 п. «б» ст. 30
Закону № 280/97-ВР). В галузі будівництва -
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів у порядку,
встановленому законодавством (пп.1 п.
«б» ст. 31 Закону № 280/97-ВР).

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.331 Цивільного кодексу
України право власності на нову річ,
яка виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Особа, яка виготовила (створила) річ зі
своїх матеріалів на підставі договору,
є власником цієї речі.

Право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна).

Якщо договором або законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття до
експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Як вірно зазначено судом апеляційної
інстанції, жодна норма законодавства,
що регулює питання власності, не надає
виконавчому комітету міської ради
повноваження приймати рішення про
визнання права власності, зокрема, на
об'єкти нерухомості.

Таким чином, наведені вище норми та
обставини дають підстави колегії
суддів погодитись із висновком
апеляційного суду про перевищення
повноважень виконавчим комітетом
Дніпрорудненської міської ради вийшов
під час прийняття рішення № 409 від
21.12.2004, внаслідок чого скасовуючи
вказане рішення, міська рада, діяла
обґрунтовано, дійшла правильного
висновку про необхідність його
скасування як такого, що не відповідає
закону.

З огляду на викладене, судом
апеляційної інстанції вірно
встановлено характер спірних
взаємовідносин та обґрунтовано
застосовано норми матеріального права
до їх вирішення. Порушень норм
процесуального закону, які б могли
призвести до прийняття невірного
рішення, не встановлено. Твердження
касаційної скарги зазначений висновок
суду не спростовують.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 220-1, 224, 230, 231 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного
підприємства виробничо-комерційної
фірми «ЛАД» відхилити.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11 червня 2013 р. у справі № 2а/802/56/2012
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, в порядку та у строки,
визначені ст.ст. 236 - 238, 239-1 КАС України.

Судді: