Справа № 810/1501/13-а
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" травня 2014 р. м. Київ
К/800/45988/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Кошіля В.В.

Суддів
Борисенко І.В.

Блажівської Н.Є.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Житлово-комунального підприємства
«Пісківське»

на ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 30.07.2013

та постанову Київського окружного
адміністративного суду від 24.04.2013

у справі № 810/1501/13-а

за позовом Житлово-комунального
підприємства «Пісківське»

до Державної податкової інспекції у
Бородянському районі Київської
області Державної податкової служби

про скасування податкового
повідомлення-рішення та зобов'язання
вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Житлово-комунальне підприємство
«Пісківське» звернулось до суду з
позовом про скасування податкового
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Бородянському
районі Київської області Державної
податкової служби № від 29.11.2012;
визнання протиправними дій, що
виявились у зміні призначення платежів
позивача зі сплати податку на додану
вартість за вересень 2012 року та
спрямуванні коштів на погашення
податкового боргу за лютий 2011 року;
зобов'язання відповідача відобразити у
картці особового рахунку позивача
відомості про сплату податкових
зобов'язань відповідно до призначень
платежів, вказаних у платіжних
дорученнях.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 24.04.2013, яка
залишена без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 30.07.2013, у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню, з огляду
на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, за результатами проведеної
камеральної перевірки своєчасності
сплати ЖКП «Пісківське» узгодженої
суми грошового зобов'язання до бюджету
по податку на додану вартість за лютий
2011 року, складено акт № від 29.11.2012,
в якому зафіксовано порушення
граничного строку сплати грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість, визначеного п. 203.2 ст. 203
Податкового кодексу України, а саме:
згідно декларації від 18.03.2011, де
визначено податкове зобов'язання в
розмірі 21 301 грн., платіжним дорученням
від 30.10.2012 здійснено часткову оплату в
розмірі 11 197,88 грн. з кількістю днів
затримки - 580.

На підставі результатів вказаної
перевірки, 29.11.2012 відповідачем прийняте
податкове повідомлення-рішення №
про нарахування штрафних санкцій
у розмірі 2 239,58 грн. (20 % за затримку на 580
календарних днів сплати суми грошового
зобов'язання в розмірі 11 197,88 грн.).

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суди попередніх інстанцій
виходили з правомірного зарахування
податковим органом в рахунок погашення
податкового боргу попередніх
податкових періодів (лютий 2011 року),
сплачених позивачем коштів у розмірі 11
197,88 грн. за вересень 2012 року платіжним
дорученням від 30.10.2012 та наявністю 580
днів затримки сплати суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість за лютий 2011 року.

Однак, висновки судів обох інстанцій є
передчасними та такими, що зроблені без
повного та всебічного з'ясування
обставин у справі.

Так, статтею 69 КАС України передбачено,
що доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може
запропонувати надати додаткові докази
або витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим,
тобто таким, що ухвалене відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права
на підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин в адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані рішення судів першої та
апеляційної інстанцій вказаним
вимогам не відповідають.

Так, згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Пунктом 87.9 ст. 87 цього Кодексу
встановлено, що у разі наявності у
платника податків податкового боргу
органи державної податкової служби
зобов'язані зарахувати кошти, що
сплачує такий платник податків, в
рахунок погашення податкового боргу
згідно з черговістю його виникнення
незалежно від напряму сплати,
визначеного платником податків.
Спрямування коштів платником податків
на погашення грошового зобов'язання
перед погашенням податкового боргу
забороняється, крім випадків
спрямування цих коштів на виплату
заробітної плати та єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Згідно з пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України
платник податків зобов'язаний подавати
до контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів.

Відповідно до п. 49.18 ст. 49 зазначеного
Кодексу податкові декларації, крім
випадків, передбачених цим Кодексом,
подаються за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює:
календарному місяцю (у тому числі в
разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця;
календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі в
разі сплати квартальних або піврічних
авансових внесків) - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя);
календарному року, крім випадків,
передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5
цього пункту - протягом 60 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року; календарному року
для платників податку на доходи
фізичних осіб - до 1 травня року, що
настає за звітним, крім випадків,
передбачених розділом IV цього Кодексу;
календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб -
підприємців - протягом 40 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу
України платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
протягом строків, визначених цим
Кодексом, такий платник податків
притягується до відповідальності у
вигляді штрафу у таких розмірах: при
затримці до 30 календарних днів включно,
наступних за останнім днем строку
сплати суми грошового зобов'язання, - у
розмірі 10 відсотків погашеної суми
податкового боргу; при затримці більше
30 календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20
відсотків погашеної суми податкового
боргу (п. 126.1 ст. 126 ПК України).

В даному випадку судами обох інстанцій
не досліджено обставин щодо наявності
у позивача податкового боргу з податку
на додану вартість за лютий 2011 року, на
погашення якого відповідачем були
спрямовані поточні платежі позивача за
вересень 2012 року, з урахуванням наявних
в матеріалах справи платіжних доручень
за березень 2011 року про сплату
позивачем грошового зобов'язання за
лютий 2011 року.

Встановлення даних обставин є важливим
для правильного вирішення даної справи
по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 227 КАС України підставою
для скасування судових рішень судів
першої та (або) апеляційної інстанцій і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

За вказаних обставин, Вищий
адміністративний суд України
приходить до висновку про необхідність
скасування рішень судів попередніх
інстанцій та направлення справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

При новому розгляді слід взяти до уваги
вищезазначене та прийняти законне і
обґрунтоване рішення відповідно до
норм матеріального та процесуального
права, надати належну правову оцінку
обставинам у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Житлово-комунального
підприємства «Пісківське»
задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 30.07.2013 та
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 24.04.2013
скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ч. 6 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Кошіль Судді І.В.
Борисенко Н.Є. Блажівська