Справа № 2а-10154/11/1470
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

06 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-10154/11/1470

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Мельник О.М. Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

за участю секретаря - Фуртуни І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Одесі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 24 липня 2012
року по справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Югцемент» до
спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Одесі Міжрегіонального
головного управління Міндоходів про
скасування податкових
повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

29.12.2011 року публічне акціонерне
товариство «Югцемент» звернулось до
суду першої інстанції з
адміністративним позовом до
спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Одесі Міжрегіонального
головного управління Міндоходів про
скасування податкових
повідомлень-рішень про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
31.08.2011 року № , яким позивачу
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 2 298 070 грн., № , яким
позивачу зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість в розмірі 1 345 808 грн., № ,
яким позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 1 338 925 грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 669 462,50 грн.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 24.07.2012 року
адміністративний позов публічного
акціонерного товариства «Югцемент»
задоволено.

Скасовано податкові
повідомлення-рішення спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
в м. Миколаєва від 31.08.2011 року № , №
, № .

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, 05.06.2013 року
спеціалізована державна податкова
інспекція по роботі з великими
платниками податків у м. Одесі
Державної податкової служби подала
апеляційну скаргу на вказану постанову
суду.

Апелянт зазначає, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В своїй апеляційній скарзі СДПІ по
роботі з великими платниками податків
у м. Одесі Державної податкової служби
посилалась на те, що в ході проведеної
перевірки було встановлено, що ПАТ
«Югцемент» було задекларовано
податковий кредит за рахунок операція
здійснюваних з ТОВ «Компанія
Промресурс ЛТД». Проте, за результатами
перевірки даних податкової звітності
ТОВ «Компанія Промресурс ЛТД» не було
встановлено наявності у вказаного
платника податків власних, складських,
торгівельних, виробничих та інших
приміщень, які суб'єкт господарювання
міг би використовувати при здійсненні
фінансово-господарської діяльності.
Також виявлено, що правочини, які
укладались ТОВ «Компанія Промресурс
ЛТД» не направлені на настання
реальних наслідків, що обумовлені ними.
Зважаючи на все вищезазначене,
встановлено відсутність об'єктів
оподаткування при придбанні та продажу
послуг за травень-грудень 2009 року, у
зв'язку з чим ТОВ «Компанія Промресурс
ЛТД» були зменшені до нуля податкові
зобов'язання та податковий кредит за
період травня-грудня 2009 року.

При цьому, податковий орган посилався
на те, що факт порушення ТОВ «Компанія
Промресурс ЛТД» своїх податкових
зобов'язань є підставою для висновку
про необґрунтованість заявлених ПАТ
«Югцемент» вимог про надання
податкової вигоди, зокрема, віднесення
сум до складу податкового кредиту та
відшкодування ПДВ з державного
бюджету.

Таким чином, СДПІ по роботі з великими
платниками податків у м. Одесі
Державної податкової служби вважає, що
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийняті
обґрунтовано та скасуванню не
підлягають.

На підставі викладеного ставиться
питання про скасування постанови
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 24.07.2012 року
та постановлення нової, якою відмовити
у задоволенні позовних вимог ПАТ
«Югцемент».

Заслухавши суддю - доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах апеляційної
скарги, вивчивши матеріали справи
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
у період з 11.08.2011 року по 12.08.2011 року
спеціалізованою державною податковою
інспекцією по роботі з великими
платниками податків у м. Миколаєві була
проведена документальна невиїзна
позапланова перевірка ПАТ «Югцемент» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість під час відображення операцій
з ТОВ «Компанія Промресурс ЛТД» за
травень-грудень 2009 року.

За результатами вказаної перевірки
складено акт від 17.08.2011 року № 877/36/00293031,
на підставі якого спеціалізованою
державною податковою інспекцією по
роботі з великими платниками податків
у м. Миколаєві винесено податкові
повідомлення-рішення від 31.08.2011 року №
, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 1 338 925 грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 669 462,50 грн.; № ,
яким позивачу зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 2 298 070 грн. та
№ , яким позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість в розмірі 1 345 808 грн.

В ході зазначеної перевірки органом
податкової служби встановлено
порушення ПАТ «Югцемент» вимог Закону
України «Про податок на додану
вартість», внаслідок чого
підприємством було завищено
податковий кредит за період з вересня
по листопад 2009 року та січень 2010 року,
що призвело до заниження податку на
додану вартість у вересні 2009 року,
завищення різниці від'ємного значення
між сумою податкового зобов'язання та
податкового кредиту з ПДВ поточного
звітного періоду за січень 2010 року,
завищено залишок від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду та завищено заявлену суму
бюджетного відшкодування.

Спеціалізована державна податкова
інспекція по роботі з великими
платниками податків у м. Миколаєві в
акті перевірки посилалась на те, що ПАТ
«Югцемент» у період вересня - листопада
2009 року та у січні 2010 року віднесло до
складу податкового кредиту суми ПДВ по
операціям з ТОВ «Компанія Промресурс
ЛТД», основним видом діяльності якого є
розподілення та постачання газу.

В свою чергу, податковий орган
зазначив, що згідно акту перевірки ТОВ
«Компанія Промресурс ЛТД» від 12.07.2011
року № 500/23-1/36311955 Бориспільською ОДПІ
було встановлено, що податкові
декларації за період травня-грудня 2009
року подавались товариством з
порушенням вимог діючого
законодавства, оскільки підписи
директора товариства на них здійснені
не знаряддям письма, а факсиміле.
Зазначене було встановлено на підставі
почеркознавчого дослідження,
проведеного сектором з
техніко-криміналістичного
забезпечення роботи Броварського МВ
НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській
області.

Крім того, було встановлено, що у ТОВ
«Компанія Промресурс ЛТД» відсутні
основні засоби, відсутні власні
складські, торгівельні, виробничі та
інші приміщення, які суб'єкт
господарювання міг би використовувати
при здійсненні
фінансово-господарської діяльності.

Актом перевірки від 12.07.2011 року №
500/23-1/36311955 було встановлено порушення
ТОВ «Компанія Промресурс ЛТД» вимог ч. 5
ст. 203, ч. 1,2 ст. 215, ст. 216 ЦК України в
частині недодержання вимог зазначених
статей в момент вчинення правочинів,
які не спрямовані на реальне настання
наслідків, що обумовлені ними по
правочинах, здійснених вказаним
товариством при придбанні та продажу
послуг.

Спеціалізованою державною податковою
інспекцією по роботі з великими
платниками податків у м. Миколаєві
зазначено, що за відсутності у ТОВ
«Компанія Промресурс ЛТД» податкових
зобов'язань та не підтвердженням за
результатами перевірки об'єкту
оподаткування з ПДВ при придбанні та
продажу товарів (послуг), які
підпадають під визначення ст. 3 Закону
України «Про податок на додану
вартість», позивачем неправомірно було
включено до податкового кредиту суми
ПДВ за рахунок податкових накладних,
виписаних ТОВ «Компанія Промресурс
ЛТД».

На підстав викладеного, податковий
орган дійшов висновку про те, що
взаємовідносини між ПАТ «Югцемент» та
ТОВ «Компанія Промресурс ЛТД» не
спричиняють реального настання
правових наслідків.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції стосовно
задоволення позовних вимог ПАТ
«Югцемент» та скасування оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень,
зважаючи на наступне:

Пунктом 1.7 ст. 1 Закону України «Про
податок на додану вартість» визначено
податковий кредит як суму, на яку
платник податку має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
періоду, визначене згідно із цим
законом.

Пункт 1.8 ст. 1 цього Закону встановлено,
що бюджетним відшкодуванням є сума, яка
підлягає поверненню платнику податку з
бюджету у зв'язку з надмірною сплатою
податку у випадках, визначених цим
законом.

Згідно до норми підпункту 7.7.1 п.7.7 ст.7
Закону України «Про податок на додану
вартість» суми податку, які підлягають
сплаті до бюджету або відшкодуванню з
бюджету, визначаються як різниця між
загальною сумою податкових
зобов'язань, що виникли у зв'язку з
будь-якою поставкою товарів (робіт,
послуг) протягом звітного періоду, та
сумою податкового кредиту звітного
періоду. При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

В свою чергу п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" (в редакції до 16.06.2010р.)
встановлює, якщо у наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту,
має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів (послуг)
у попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду.

Таким чином, відповідно до вимог норм
зазначених законів виникнення права на
бюджетне відшкодування ставиться у
залежність від правомірності
формування податкового кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи та
акту перевірки у період вересня-грудня
2009 року та у січні 2010 року ПАТ
«Югцемент» було задекларовано
податковий кредит по операціям з ТОВ
«Компанія Промресурс ЛТД».

Згідно п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість»
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи із договірної
(контрактної) вартості товарів (послуг),
але не вище рівня звичайних цін, у разі
якщо договірна ціна на такі товари
(послуги) відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 ст. 6 та статтею
8-1 цього Закону, протягом такого
звітного періоду, зокрема, у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» датою виникнення права
платника податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій: 1) або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків; 2) або
дата отримання податкової накладної,
що засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п.п. 7.2.3 п. 7.2 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» податкова накладна
складається у момент виникнення
податкових зобов'язань продавця у двох
примірниках, та є підставою для
нарахування податкового кредиту.

Підпунктом 7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України
„Про податок на додану вартість"
визначено, що не підлягають включенню
до складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
підпунктом документами, платник
податку несе відповідальність у
вигляді фінансових санкцій,
установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

Як зазначалось вище, податковий кредит
ПАТ «Югцемент» було сформовано за
рахунок господарських операцій з ТОВ
«Компанія Промресурс ЛТД».

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції вважає помилковим висновок
спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Миколаєві щодо
завищення ПАТ «Югцемент» податкового
кредиту по операціям з ТОВ «Компанія
Промресурс ЛТД», зважаючи на наступне:

Юридичним фактом, який породжує право
платника на податкову вигоду (зокрема,
у вигляді права на зменшення об'єкта
оподаткування ПДВ на суму податкового
кредиту та бюджетне відшкодування сум
ПДВ), є реальність господарської
операції.

За відсутності факту придбання товарів
відповідні суми не можуть включатися
до складу податкового кредиту.

Підтвердженням реального здійснення
господарської операції є первинні
документи, які свідчать про фактичну
поставку товарів продавцем та їх
отримання покупцем, документи,
підтверджуючі використання вказаних
товарів у власній господарській
діяльності.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.

Вимоги до первинних документів
містяться у ст. 9 Закону «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», зокрема вони
повинні бути складені під час
здійснення господарської операції, а
якщо це неможливо - безпосередньо після
її закінчення та мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
ПАТ «Югцемент» було укладено з ТОВ
«Компанія Промресурс ЛТД» договір
постачання природного газу від 22.07.2009
року № 04-026-09, за умовами якого
Постачальник (ТОВ «Компанія Промресурс
ЛТД») зобов'язувалось надавати у
власність Споживачу (ПАТ «Югцемент»)
природний газ, а також надавати
послуги, пов'язані з постачанням газу.

В підтвердження виконання умов
вказаного договору та правомірності
формування сум податкового кредиту по
операціям з ТОВ «Компанія Промресурс
ЛТД» позивачем були надані первинні
документи про здійснення
господарських операцій, а саме:
податкові накладні, акти
прийому-передачі природного газу (а.с.
73-100).

Крім того, на вимогу суду апеляційної
інстанції позивачем були надані
додаткові первинні документи, які
підтверджують використання придбаного
у ТОВ «Компанія Промресурс ЛТД»
природного газу.

Так, ПАТ «Югцемент» зазначено, що
придбаний природний газ
використовувався для здійснення
господарської діяльності позивача,
зокрема, для випалу клінкеру, сушки
домішок та виробництва теплової
енергії (опалення).

Позивачем були надані таблиця
фактичного споживання природного газу
з втратами й покупкою його у
постачальників за 2009 рік, розшифровка
графи 5 розділу І форми № 11-МТП -
фактичні витрати палива на виробництво
окремих видів продукції і робіт за 2009
рік, а також відомості обліку
споживання природного газу за
січень-грудень 2009 року.

Також у підтвердження використання
відповідного об'єму природного газу
позивачем були надані затверджені
загальновиробничі норми питомих втрат
палива, теплової та електричної
енергії на 2010 рік на ПАТ «Югцемент»,
погоджені Національним агентством
України з питань ефективного
використання енергетичних ресурсів та
затверджених асоціацією «Укрцемент».

Крім того, позивач посилався на те, що
окрім ТОВ «Компанія Промресурс ЛТД»
поставку природного газу для ПАТ
«Югцемент» здійснювалась і іншими
контрагентами, окрема, ВАТ
«Миколаївгаз» та ТОВ «Газпром збут
Україна», що підтверджується наданими
первинними документами.

Дослідивши подані товариством
документи, колегія суддів приходить до
висновку, що первинні документи
оформлені належним чином та містять
достатню інформацію відносно змісту та
вартості господарських операцій, які
були опосередковані складенням цих
документів, та дають змогу вважати, що
господарські операції реально
відбулися і тягнуть настання реальних
правових наслідків.

Відмовляючи особі у праві на
податковий кредит та віднесення витрат
до складу валових, податковий орган
повинен довести саме
недобросовісність у діях платника.

Необґрунтована податкова вигода
характеризується відсутністю
фактичного виконання господарських
операцій, здійсненням операцій без
ділової мети та обліком операцій
безвідносно до їх реального
економічного змісту, узгодженістю дій
покупця та постачальника для штучного
створення умов для податкової
економії.

В даному випадку, СДПІ не було надано
доказів того, що по спірним операціям
між ПАТ «Югцемент» та ТОВ «Компанія
Промресурс ЛТД» у позивача була
відсутня розумна ділова мета, або того,
що позивач та ТОВ «Компанія Промресурс
ЛТД» діяли спільно з метою отримання
необґрунтованої податкової вигоди.

Слід звернути увагу на те, що допущені
попередніми постачальниками у ланцюгу
постачання товару певні порушення
податкового законодавства тягнуть
негативні наслідки саме для таких
постачальників та не впливають на
право позивача (добросовісного
платника податку) на віднесення до
складу податкового кредиту сплаченого
податку на додану вартість
постачальникам товару та заявлення до
бюджетного відшкодування від'ємного
значення з податку на додану вартість.

Таким чином, якщо контрагент не виконав
свого зобов'язання зі сплати податку до
бюджету, то це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме щодо цієї
особи. Зазначена обставина не є
підставою для позбавлення платника
податку права на віднесення сум ПДВ до
податкового кредиту у разі, якщо
останній має всі документальні
підтвердження розміру свого
податкового кредиту та відповідного
бюджетного відшкодування.

Що стосується посилань податкового
органу на нікчемність укладених між
ТОВ позивачем та ТОВ «Компанія
Промресурс ЛТД» правочинів, слід
зазначити наступне:

Частиною 1 ст. 215 Цивільного кодексу
України передбачено, що підставою
недійсності правочину, є недодержання
в момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину,
визначені статтею 203 ЦК України, згідно
із якою зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства. Особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Необхідними умовами для визнання угоди
нікчемною в силу вимог ст. 228 Цивільного
кодексу України є її укладання з метою,
завідомо суперечною інтересам держави
і суспільства та наявність умислу хоча
б у однієї із сторін щодо настання
відповідних протиправних наслідків.

При кваліфікації правочину за статтею
228 Цивільного кодексу України має
враховуватися вина, яка виражається в
намірі порушити публічний порядок
сторонами правочину або однією зі
сторін. Доказом вини може бути вирок
суду, постановлений у кримінальній
справі, щодо знищення, пошкодження
майна чи незаконного заволодіння ним
тощо.

Проте, існування відповідних обставин
у даній справі податковим органом не
доведено.

Крім того, жодним нормативно-правовим
актом не визначено право податкового
органу самостійно надавати оцінку
укладеним (вчиненим) договорам з
визначенням їх нікчемними, недійсними
із застосуванням відповідних
наслідків в результаті вчинення таких
правочинів оскільки правочини, що
мають ознаки оспорюваності, визнаються
недійсними в судовому порядку та за
рішенням суду.

На думку колегії суддів суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що зміст укладених позивачем
правочинів не суперечить Цивільному
кодексу України, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам. Особи, які вчинили
ці правочини, мають необхідний обсяг
цивільної дієздатності та спеціальної
податкової правосуб'єктності.
Волевиявлення учасників правочинів
було вільним і відповідало їхній
внутрішній волі. Правочини вчинені у
формі, встановленій законом, і
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції вважає, що посилання
податкового органу, як на доказ
наявності порушення податкового
законодавства з боку ПАТ «Югцемент», на
акт перевірки ТОВ «Компанія Промресурс
ЛТД» від 12.07.2011 року № 500/23-1/36311955 є
необґрунтованим, оскільки він не є
достатнім доказом в підтвердження
доводів податкового органу про
нереальність виконання угод між
позивачем та його контрагентом, і не є
підставою для визнання показників
звітності позивача непідтвердженими.
Суд апеляційної інстанції вважає, що
доказами порушення правил податкової
звітності є виключно матеріали
перевірок платника податків,
проведених з дослідженням його
первинних бухгалтерських документів.

В свою чергу, враховуючи те, що
позивачем було належним чином
підтверджено реальність здійснення
господарських операцій з ТОВ «Компанія
Промресурс ЛТД», колегія суддів суду
апеляційної інстанції вважає, що в
даному випадку позивачем було
дотримано всі вимоги Закону України
«Про податок на додану вартість», у
зв'язку з чим у ПАТ «Югцемент» на
законних підставах виникло право на
податковий кредит та бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість.

Таким чином, у зв'язку з тим, що
позивачем не було завищено податковий
кредит по податку на додану вартість,
колегія суддів вважає, що в даному
випадку відсутні підстави для
зменшення ПАТ «Югцемент» розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість та суми бюджетного
відшкодування, а тому податкові
повідомлення-рішення від 31.08.2011 року №
, № та № прийнято
спеціалізованою державною податковою
інспекцією по роботі з великими
платниками податків у м. Миколаєві
необґрунтовано та підлягають
скасуванню.

Оскільки судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи та постановлено судове рішення
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим,
відповідно до ст. 200 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 196, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Одесі Міжрегіонального головного
управління Міндоходів залишити без
задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 24 липня 2012
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після
постановлення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
А.В. Бойко

Суддя: Т.М.
Танасогло

Суддя:
О.В. Яковлєв