Справа № 2а-10457/12/2670
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

22 травня 2014 року м. Київ
В/800/2237/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Голубєва Г.К., Рибченко А.О.,
Степашко О.І., Усенко Є.А.,

розглянувши заяву Бориспільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області (далі -
Бориспільська ОДПІ) про перегляд
Верховним Судом України

постанови Вищого адміністративного
суду України від 01.04.2014

у справі № 2а-10457/12/2670

за позовом підприємства з іноземними
інвестиціями «ЛУКОЙЛ-Україна»

до Бориспільської ОДПІ

про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою окружного
адміністративного суду міста Києва від
24.09.2012, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 27.06.2013, у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого
адміністративного суду України від
01.04.2014 зазначені судові акти попередніх
інстанцій скасовано; позов задоволено;
визнано нечинним податкове
повідомлення-рішення від 01.06.2012 № 000771520.

Бориспільська ОДПІ звернулася із
заявою про перегляд Верховним Судом
України постанови Вищого
адміністративного суду України від
01.04.2014, в якій просить її скасувати та
прийняти нове рішення по суті спору,
яким у позові відмовити, мотивуючи свої
вимоги неоднаковим застосуванням
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалені різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Як доказ неоднакового
правозастосування заявником подано
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 09.12.2013 у справі № 2а-1870/727/12
та від 21.10.2013 у справі № 2а-1870/8586/12.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України,
враховуючи таке.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС) заява про перегляд судових
рішень в адміністративних справах може
бути подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

У пункті 4 постанови пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 № 2 «Про судову практику
застосування статей 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України» передбачено, що ухвалення
різних за змістом судових рішень
матиме місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

При вирішенні питання допуску
справи до провадження Верховного Суду
України враховується сукупність всіх
наявних складових ознак неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Як вбачається зі змісту постанови
від 01.04.2014, про перегляд якої подано
заяву, у прийнятті цього рішення Вищий
адміністративний суд України виходив з
того, що Бориспільською міською радою
не було оприлюднене її рішення від
23.12.2010 № 142-3-VI «Про затвердження
нормативної грошової оцінки міста
Бориспіля» у друкованих засобах
масової інформації, як того вимагає
стаття 12 Закону України «Про засади
державної регуляторної політики у
сфері господарської діяльності», у
зв'язку з чим у податкового органу були
відсутні підстави для обчислення
платникові орендної плати за землю,
виходячи з установленого цим рішенням
розміру нормативної грошової оцінки
земельних ділянок.

Водночас у справах, на рішення в
яких посилається заявник для
підтвердження неоднакового
застосування касаційним судом однієї й
тієї самої норми права, Вищий
адміністративний суд України виходив з
того, що з моменту набрання чинності
Податковим кодексом України платник
повинен самостійно перераховувати
розмір орендної плати у відповідності
до вимог підпункту 288.5.1 пункту 288.5
статті 288 цього Кодексу незалежно від
установленого розміру цієї плати в
договорі оренди за волевиявленням
сторін.

Таким чином, зазначені судові
рішення не підтверджують доводів
заявника щодо неоднакового
застосування норм матеріального права
в подібних правовідносинах, а свідчать
про різні обставини справ, за
наслідками оцінки яких суд касаційної
інстанції дійшов різних правових
висновків.

А вітдтак відсутні підстави для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись статтями 236-240 КАС, Вищий
адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Бориспільській
об'єднаній державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області у
допуску справи № 2а-10457/12/2670 до
провадження Верховного Суду України.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:Г.К. Голубєва А.О. Рибченко О.І.
Степашко Є.А. Усенко