Справа № 820/7211/14
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 травня 2014 р.
№ 820/7211/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі

головуючого судді Лук'яненко М.О.,

за участю секретаря судового засідання
Гайворонського В.С.,

представників сторін:

позивача - Мякоти Т.М.,

відповідача - Стороженка А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом комунального
підприємства "Благоустрій" Валківської
міської ради Харківської області до
Державної фінансової інспекції в
Харківській області про визнання дій
неправомірними та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою, в якій просить суд:
визнати неправомірними та скасувати
пункти 1, 2, 3 вимоги Державної
фінансової інспекції в Харківській
області від 24.03.2013 року №720-19/498 про
усунення порушень.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що не погоджується з
висновками акту ревізії, оскільки вони
є необґрунтованими та такими, що не
відповідають дійсності, так як
відповідач без належних для того
правових підстав зробив висновок пре
невиконання робіт та безпідставне
списання ПММ на суму 11323,67 гривень - 40
подорожніх листів, відповідно до яких
виконувались роботи по вивезенню
твердих побутових відходів
Коломацького ХПП відповідно до
укладеної угоди та актів виконаних
робіт. Крім того, хибними є посилання
відповідача про те, що купівля ПММ в
неробочий час протирічить порядку
закупівлі ПММ, оскільки для
забезпечення нормальної роботи
підприємства транспортні засоби
завжди мають бути готові для виконання
робіт, тому заправка автомобілів та
тракторів в неробочий час та в неробочі
за календарем дні не є порушенням
порядку ведення виробничої діяльності
та обліку ПММ, забезпечення нормальної
роботи населеного пункту відбувається
незалежно від того, робочий є день чи
день вихідний, оскільки вони
виконуються за графіком робіт. Також,
позивач зазначає, що допущені помилки в
оформленні подорожніх листів не можуть
свідчити про те, що ПММ закуповувалися
та були витрачені не за призначенням.
Зазначені в реєстрі авансових звітів
подорожні листи, в яких відсутня
заправка свідчать про те, що транспорт
працював на ПММ, які закуплені були
раніше, не може бути прямою залежністю
щоденної роботи транспорту щоденній
заправці ПММ. Позивач, також зазначив,
що не погоджується з пунктом 2 вимоги
державної фінансової інспекції в
Харківській області, через те, що в
періоді, який підлягав ревізії між КП
"Варіант" та КП "Благоустрій" було
укладено договір від 05.07.2011 року № 4 про
відшкодування витрат за використану
електроенергію. Перевіряючими було
встановлено, що витрати КП
"Благоустрій" за використану
електроенергію становили 187347,34
гривень, що на 23220,5 гривень більше від
суми спожитої електроенергії в періоді
за який проводилась зустрічна
перевірка, однак відповідачем не було
враховано, що на рахунок позивача
надходили кошти за послуги з утримання
будинків та при будинкових територій,
вивезення твердих побутових відходів,
що підтверджується договором № 4 від
05.07.2011 року та листом голови
ліквідаційної комісії КП "Варіант". При
цьому, в акті ревізії відсутня повністю
інформація про фактично отримані кошти
КП "Благоустрій" в сумі 30622,44 грн., що
зазначена сума надійшла в касу та на
розрахунковий рахунок позивача за
роботи, виконані КП "Варіант". Виконання
умов договору не є порушенням
фінансової дисципліни, тому висновок
відповідача про завдання матеріальної
шкоди підприємству в сумі 23220,50 грн. не
відповідає фактичним обставинам
справи. Щодо пункту 3 вимоги, то позивач
також не погоджується з ним, оскільки,
під час ревізії перевіряючими було
встановлено факти надання подорожніх
листів особам, які згідно наказів по
підприємству не були визначені такими,
що можуть керувати транспортними
засобами. Ревізією подорожніх листів
було встановлено, що протягом
листопада, грудня 2012 року та
березня-вересня 2013 року різноробочому
ОСОБА_3 диспетчером ОСОБА_4 видавалися
подорожні листи на керування трактором
Т-16 № НОМЕР_1 при цьому згідно табелів
обліку робочого часу штатний працівник
тракторист ОСОБА_5 в дні видачі
подорожніх листів різноробочому
ОСОБА_3 знаходився на роботі, однак
зазначене не відповідає дійсним
обставинам справи, так як відповідно до
наказу № 204 від 09.11.2012 року працівник
ОСОБА_3 був прийнятий на роботу на
посаду тракториста. Висновок ревізором
по даному питанню зроблений
необґрунтовано, оскільки, керівник
підприємства для забезпечення
діяльності підприємства наділений
повноваженнями щодо організації
виробничого процесу на підприємстві, а
тому виконання робіт працівником
ОСОБА_3 на тракторі, при наявності на
роботі тракториста ОСОБА_5 не
протирічить статуту підприємства,
діючому законодавству. Відтак, на думку
позивача, п. 1, 2 і 3 вимоги відповідача є
незаконними та підлягають скасуванню.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав свої позовні вимоги
з підстав викладених в
адміністративному позові та просив
позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову
заперечував, надав до суду письмові
пояснення, позиція яких повністю
збігається з викладеною в судовому
засіданні, де вказав, що державною
фінансовою інспекцією було проведено
ревізію, за результатами якої було
складено акт, в якому зафіксовано ряд
порушень діючого законодавства з боку
позивача. 24.03.2014 року відповідачем було
виставлено вимогу про усунення
виявлених ревізією порушень, які на час
розгляду справи в суді усунуті не в
повному обсязі, а саме: не усунуті
порушення пунктів 1, 2, 3 вимоги. Вважав,
що порушення встановлені вірно, а тому
вимога скасуванню не підлягає.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд дійшов наступного
висновку:

Державною фінансовою інспекцією в
Харківській області проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
комунального підприємства
"Благоустрій" Валківської міської ради
Харківської області за період з 01.06.2011
року по 30.11.2013 року, результати якої
оформлені актом від 13.02.2014 року №720-14/3
(том 1 а.с. 8-44).

На підставі акту перевірки
відповідачем складено вимогу про
усунення виявлених ревізією порушень
№720-19/498 від 24.03.2014 року (том 1 а.с. 6-7).

Позивач не погодившись з висновками
акту перевірки від 13.02.2014 року №720-14/3
подав на них свої заперечення від 25.02.2014
року №56 (том 1 а.с. 45-47).

Розглянувши заперечення позивача на
акт перевірки, відповідачем було
складено висновок, яким не були
прийняті заперечення на акт від 25.02.2014
року (том 1 а.с. 48-60).

Позивач не погодився з пунктами 1, 2, 3
вимоги відповідача щодо відшкодування
витрачених коштів на придбання
паливно-мастильних матеріалів в сумі
59490,24 грн., щодо відшкодування
необґрунтовано сплачених коштів за
послуги постачання електроенергії в
сумі 23220,50 грн., відшкодування коштів за
зайво списані паливно-мастильні
матеріали та газ в сумі 6570,43 грн.

Дослідивши зібрані докази по справі,
суд зазначає наступне.

З акту ревізії вбачається, що до
авансових звітів крім первинних
документів (чеків), на придбання
паливно-мастильних матеріалів
долучаються акти про придбання
матеріальних цінностей за готівку
підписані комісією, в яких
зазначається номер чеку на придбання
палива, державний номер транспортного
засобу, який було заправлене, кількість
та сума паливно-мастильних матеріалів,
але не затверджені керівником
підприємства.

Проводячи співставленням дати та часу
придбання паливно-мастильних
матеріалів зазначених у чеках та
даними актів про проведену заправку
транспортних засобів із записами
журналів видачі подорожніх листів та
записами в подорожніх листах про
проведену заправку було встановлено,
що паливно-мастильних матеріали
придбавались позивачем у вихідні дні
та у нічний час.

Надаючи пояснення технік абонвідділу з
обов'язками диспетчера ОСОБА_4
зазначила, що заправка автотранспорту
проводиться вранці кожного дня шляхом
заправки авто прямо на АЗС, що
супроводжується видачею чеку, на
підставі якого ОСОБА_4 проставляє в
подорожньому листі заправку (том 1 а.с.
191).

Крім того, водії підприємства позивача
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та тракторист ОСОБА_5 в
своїх поясненнях наданих під час
перевірки зазначили, що автотранспорт
заправляється на заправці в
присутності диспетчера або заступника
директора, заправка в той же день
записується диспетчером в подорожні
листи (том 1 а.с. 192-194).

В ході проведення ревізії відповідачем
було зафіксовано, що до авансового
звіту від 18.07.2011 року додані три чеки
від 15.07.2011 року на придбання дизельного
палива в загальній кількості 91,88 літрів
на суму 972,96 грн. Згідно акту від 18.07.2011
року, доданого до авансового звіту,
проведена заправка трактора ДТ-75.
Відповідно до чеків, придбання
дизельного палива проведено о 10:51, 13:21
та 15:26. При цьому, подорожній лист 15.07.2011
року на трактор ДТ -75 взагалі не
видавався. Придбане за готівку паливо
було відображено в подорожніх листах
від 18.07.2011 № 116670 в кількості 41,87л. та
19.07.2011 №116673 - 60л. Тобто, на четвертий та
п'ятий день після його придбання.

Крім того, згідно авансового звіту за
26.07.2011 року, до авансового звіту додані
два чеки за 26.07.2011 року на придбання
дизельного палива в загальній
кількості на 80,0 літрів на суму 776,00 грн.
Згідно акту від 26.07.2011 року, доданого до
авансового звіту, проведена заправка
трактора ДТ-75 в кількості 40л. та
трактора Т-16 в кількості 40л. З чеків
встановлено, що придбання дизельного
палива проведено о 21:44. Однак,
подорожніх листів 26.07.2011 року на
трактори ДТ -75 та Т- 16 не видавалось.
Згідно подорожніх листів за липень 2011
року на трактори ДТ-75 і Т-16 заправка
транспортних засобів такою кількість
дизельного палива не проводилась.

Як вбачається з авансового звіту за
22.08.2011 року, до нього було додано чек від
19.08.2011 року на придбання дизельного
палива в кількості 20,0 літрів на суму
185,00 грн., що підтверджується актом від
22.08.2011 року. З чеку встановлено, що
придбання дизельного палива проведено
о 8:37. При цьому, в подорожньому листі
від 19.08.2011 року № 116828 заправка відсутня.

До авансового звіту за 29.09.2011 року
додано два чеки від 24.09.2011 року та два
чеки за 25.09.2011 року на придбання
дизельного палива в загальній
кількості на 99,99 літрів на суму 1521,52 грн.
для заправки автомобіля ГАЗ 4301
державний номер НОМЕР_7, що
підтверджується актом від 29.09.2011 року.
Згідно чеків придбання дизельного
палива проведено у суботу 24.09.2011 року 2
рази о 13:29 та 15:35, і у неділю 25.09.2011 два
рази о 13:27 та о 18:48. Однак, подорожні
листи 24 та 25 вересня не видавалися.
Придбане за готівку дизельне паливо
мало відображення в подорожніх листах
від 29.09.11 року №17 та 30.09.2011 року №18 на 9
та 10 день після придбання палива за
готівку (том 1 а.с. 240-241).

Крім того, до авансового звіту за 05.12.2011
року додані чеки за 04.12.2011 року (неділя)
та 05.12.2011 року на придбання дизельного
палива в загальній кількості на 105,08
літрів на суму 998,36,00 грн. для заправки
автомашини ГАЗ НОМЕР_7 в кількості 41,93л.
та автомашини ГАЗ 3309 державний номер
НОМЕР_2, що вбачається з акту від 05.12.2011
року. Згідно чеків, придбання
дизельного палива проведено о 8:50 - 41,93 л
та о 3:04 - 63,15 л. Подорожніх листів в дні
придбання дизельного палива на
зазначені автомобілі не видавалося.
Заправка зазначеним дизельним паливом
розписана по подорожнім листам за
грудень 2011 року на автомашини ГАЗ
НОМЕР_7 - 41,93 л. та на ГАЗ 3309 державний
номер НОМЕР_2 - 63,15 л.

До авансового звіту за 03.04.2012 року
додані чеки за 01.04.2012 року (неділя) та
03.04.2012 року на придбання дизельного
палива в загальній кількості на 131,97
літрів на суму 1299,91 грн. для заправки
трактора ДТ-75. Згідно чеків, придбання
дизельного палива проведено о 10:19 та 0:59.
Подорожній лист 01.04.2012 не видавався.
Дизельне паливо придбане 03.04.2012 року о
0:59 в кількості 111,67 л на суму 1099,95 грн.
списано згідно подорожнього листа від
03.04.2012 року № 357 в дні придбання
дизельного палива на зазначені
автомобілі не видавалося.

З пояснень наданих представником
відповідача та з висновків акту
ревізії встановлено, що за період з
01.07.2011 року по 01.05.2012 року придбання
паливно-мастильних матеріалів за
готівку у вихідні дні, в нічний час та в
дні коли не видавалися подорожні листи
на транспортні засоби, встановлено ще у
25 випадках.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що за період з
01.07.2011 року по 01.05.2012 року підзвітною
особою позивача - диспетчером ОСОБА_8
необґрунтовано списано готівки на
придбання паливно-мастильних
матеріалів у нічний час та у вихідні
дні, що не підтверджено проведеною
заправкою транспортних засобів згідно
подорожніх листів на загальну суму
20572,50 грн.

Аналогічні порушення за період з 10.05.2012
року по 30.11.2013 року встановлені і в
роботі підзвітної особи - техніка
абонвідділу з обов'язками диспетчера
ОСОБА_4.

Так, до авансового звіту за 10.05.2012 року
додані чеки за 08.05.2012 року та за 09.05.2012
року на придбання дизельного палива в
загальній кількості на 30,15л. та 10,05л.
відповідно на суму 400,00 грн. для
заправки трактора ДТ-75 державний номер
НОМЕР_3, тракторист ОСОБА_9, що
підтверджується актом від 10.05.2012 року.
Згідно чеків, придбання дизельного
палива проведено 08.05.2012 року два рази о
15:48 та о 16:35 год., 9.05.2012 року о 7:30.
Подорожніх листів в дні придбання
дизельного палива не видавалося.
Зазначене паливо відображено в
подорожньому листі від 10.05.2012 року №424
на третій день після його придбання.
Необхідно зазначити, що 10.05.2012 року
трактористу ОСОБА_9 уже було видано
подорожній лист №421 на трактор Т-16.

До авансового звіту від 11.05.2012 року
додані чеки від 10.05.2012 року на придбання
дизельного палива в загальній
кількості 14,7 л. на суму 149,94 грн. та 16,66 л.
на суму 169,93 грн. Закупівля проведена на
заправці в Харківському районі с.
Травневе 0 9:57 год. та о 13.06 год. для
заправки трактора ДТ- 75 державний номер
НОМЕР_3, тракторист ОСОБА_5, що
підтверджується актом від 11.05.2012 року.
Однак, в подорожньому листі від 10.05.2012
року №424 зазначена заправка не
відображена. Хоча, ця заправка
відображена в подорожньому листі від
11.05.2012 року №425, при цьому в
подорожньому листі проведено
виправлення залишків дизельного
палива та кількість виданого. Тоді як,
11.05.2012 року трактористу ОСОБА_9 вже було
видано подорожній лист на трактор Т-16.

До авансових звітів за 16.11.2012 рік, 20.11.2012
рік та 22.11.2012 рік додано чеки на
придбання дизельного палива від 10.11.2012
року в кількості 20 л. на суму 196,00 грн.,
від 11.11.2012 року в загальній кількості
40,40 л. на суму 395,2 грн. Дизельним паливом
згідно актів від 16.11.2012 року, 20.11.2012 року
та 20.11.2012 року проведено заправку
трактора МТЗ-80 державний номер НОМЕР_4.

Тобто, у вихідні дні 10 та 11 листопада на
трактор МТЗ-80 державний номер НОМЕР_4
було придбано 60,4 л на суму 591,92 грн., коли
трактор не працював, про що свідчить
відсутність записів в журналі видачі
подорожніх листів.

Згідно подорожніх листів від 13.11.12 року
№832, від 14.11.2012 року №836 та від 11.2012 року
№ 842 придбане дизельне паливо було
дописано, про що свідчать проведені
виправлення залишків пального та
видачі.

Крім того, до авансових звітів за 14.01.2013
року, 15.01.2013 року та 16.01.2013 року долучено
чеки на придбання дизельного палива за
період з 23.10.2012 року по 28.10.2012 року в
загальній кількості 292,18 л на загальну
суму 2836,54 грн. При цьому, згідно актів
від 14.01.2013 року, 15.01.2013 року та від 16.01.2013
року за чеками від 23.10.2013 року по 28.10.2013
року проведена заправка тракторів
МТЗ-80 державний номер НОМЕР_4 в
кількості 212,96 л., Т-16 державний номер
НОМЕР_5 в кількості 79,22 л. Однак, за
даними бухгалтерського обліку
зазначене дизельне паливо
оприбутковане та списано тільки в
січні 2013 року.

До авансового звіту за 21.01.2013 року
долучено чек на придбання дизельного
палива від 24.01.2013 року о 18:24 год. в
кількості 20,83 л. на суму 199,97 грн. для
заправки трактора Т-16 державний номер
НОМЕР_5, що підтверджується актом за
21.01.2013 року. Заправка відображена в
подорожньому листі від 21.01.2013 року №65,
№43, тобто на 3 дні раніше ніж придбане.

Також, до авансового звіту за 12.03.2013
року долучено чеки на придбання
дизельного палива за 19.03.2013 року в
кількості 5,18 л на суму 99,97 грн., за 20.03.2013
року на 15,54 л. на суму 49,99 грн. та на 10,36 л.
на суму 149,96 грн., за 21.03.2013 року на 10,36 л.
на суму 99,97 грн. та на 20 л. на суму 99,97
грн., за 22.03.2013 року на 20,72 л. на суму 193,00
грн., на 20л на суму 199,95 грн. та на 20л на
суму 193,00 грн., за 23.03.2013 року на 22,80л на
суму 220,02 грн. Згідно акту від 12.03.2013 року
проведено заправку тракторів МТЗ-80 в
кількості 122,16 л на суму 1085,81 грн. та
трактора Т-16 в кількості 22,80л на суму
220,02 грн. Зазначене дизельне паливо
відображено в подорожніх листах на
трактор МТЗ-80 від 12.03.2013 року № 185 в
кількості 60 л та 13.03.2013 року №163 в
кількості 62,16 л. на трактор Т-16 від 12.03.2013
року №160 в кількості 22,80 л. Тобто, суд
приходить до висновку, що заправку в
подорожніх листах було відображено
раніше ніж придбано дизельне паливо, що
ставить під сумнів доцільність
використаних коштів.

До авансового звіту за 11.04.2013 року
долучено п'ять чеків на придбання
дизельного палива за 11.04.2013 року в
загальній кількості 82,47л на суму 795,84
грн. для заправки трактора ДТ-75
державний номер НОМЕР_3. Зазначене
дизельне паливо було відображене в
подорожньому листі №293 від 11.04.2013 року.
При цьому, згідно журналу видачі
подорожніх листі 11 квітня 2013 року
останнім видано подорожній лист за №
228, а 12 квітня 2013 року перший подорожній
лист видано за № 229.

Таким чином, заправку трактора ДТ-75
відображено в подорожньому листі, який
фактично не видавався, а був дописаний,
про що свідчать записи в журналі видачі
подорожніх листів.

Аналогічних фактів, долучення до
авансових звітів чеків на придбання
паливно-мастильних матеріалів
підзвітною особою - техніка
абонвідділу з обов'язками диспетчера
ОСОБА_4, що фактично не підтверджується
проведеною заправкою транспортних
засобів за готівку за період з 01.05.2012
року по 30.11.2013 року, встановлено ще у 84
випадках.

Отже, у вищевказаному періоді з
підзвіту ОСОБА_4 необґрунтовано
списано готівки на загальну суму 38917,74
грн. за придбані паливно-мастильні
матеріали, які фактично не
придбавалися, про що свідчить
відображення проведеної заправки
паливно-мастильними матеріалами
автотранспорту в дописаних подорожніх
листах, заправленого раніше ніж
придбано та шляхом дописів в
подорожніх листах, про що свідчать
численні виправлення залишків
пального та його видачі.

Зазначена операція в бухгалтерському
обліку КП "Благоустрій" відображена по
дебету балансового субрахунку 372
"Розрахунки з підзвітними особами" та
кредиту 301 "Каса в національній валюті".

В подальшому вище вказане порушення
призвело до внесення недостовірних
даних, а саме: у рядку 040 "Собівартість
реалізованої продукції" форми №2 "Звіт
про фінансові результати" завищено
собівартість за 2011 рік півріччя на
суму 13812,24 грн., за 2012 рік на суму 25951,93
грн. та за 9 місяців 2013 року на 19726,07 грн.,
що свідчить про порушення позивачем
вимог пункту 4 П(С)БО 1 "Загальні вимоги
до фінансової звітності" та частини 1
статті 3 Закону України від 16.07.1999 року
№996-XIV.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне
зазначити, що надані до суду авансові
звіти за 06.10.2011 року, за 17.10.2011 року, за
21.10.2011 року, за 26.10.2011 року, за 09.11.2011 року,
за 16.11.2011 року, за 17.11.2011 року, за 30.11.2011
року, за 05.12.2011 року, за 07.12.2011 року, за
14.12.2011 року, за 16.12.2011 року, за 19.12.2011 року
та за 10.01.2012 року (том 2 а.с. 30-57) з
доданими до них актами на заправку
автомобілів, які містять підпис членів
комісії, однак не містять підписи
водіїв та тракториста про отримання
паливно-мастильних матеріалів, що на
думку, суду не є доказом про отримання
зазначеними в актах особами
паливно-мастильних матеріалів.

Проаналізувавши вище наведене, суд
доходить до висновку, що загальна сума
необґрунтовано списаної готівки
виданої для придбання
паливно-мастильних матеріалів складає
59490,24 грн., а тому відповідач вірно
дійшов висновку про неправомірне
витрачення коштів на придбання
паливно-мастильних матеріалів, відтак
пункт 1 вимоги скасуванню не підлягає.

В ході ревізії було встановлено, що
підприємством позивача здійснювалось
надання подорожніх листів особам, які
згідно наказів по підприємству не були
визначені такими, що можуть керувати
транспортними засобами.

З 26 аркушу акту ревізії, судом
встановлено, що штатними розписами на
2012 рік та 2013 рік, передбачено 1 посада
тракториста та 2 посади водія.
Відповідно до наказів по підприємству
на посаду тракториста прийнято ОСОБА_5,
на посаду водіїв - ОСОБА_6 та ОСОБА_7
Накази щодо керування транспортними
засобами іншими робітниками на
підприємстві відсутні.

Ревізією подорожніх листів було
встановлено, що протягом листопада,
грудня 2012 року та березня - вересня 2013
року різноробочому ОСОБА_3 диспетчером
ОСОБА_4 видавалися подорожні листи на
керування трактором Т- 16 №НОМЕР_1, тоді
як, з табелів обліку робочого часу
судом встановлено, що штатний
працівник тракторист ОСОБА_5 в дні
видачі подорожніх листів
різноробочому ОСОБА_3 знаходився на
роботі.

В липні та серпні 2013 року під час
перебування штатних водії на роботі,
різноробочому ОСОБА_10 були надані
подорожні листи на керування
автомобілем ГАЗ 53 № НОМЕР_8, а у квітні -
травні 2013 року різноробочому ОСОБА_11 на
керування автомобілем САЗ 3507 № НОМЕР_6.

Крім того, надаючи пояснення, як
вбачається з акту ревізії, різноробочі
ОСОБА_3, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зазначили, що
на транспортних засобах КП "Благоустій"
вони не працювали. Ними виконувалися
роботи по збору сміття, покосу газонів
(том 1 а.с. 212-214 зі зворотного боку).

З посадової інструкції різноробочого,
затвердженої директором КП
"Благоустій" від 12.07.2011 року, судом
встановлено, що до обов'язків
різноробочого не входить керування
транспортними засобами (том 2 а.с. 102).

Проте, по-перше, вищевказані накази не
були надані позивачем перевіряючим, а
по-дргуе, суду не надано доказів про
необхідність придбання підзвітними
особами паливно-мастильних матеріалів
у вихідні дні, у нічний час та у дні коли
подорожні листи не видавалися.

Відтак, суд дійшов до висновку, що
списання паливно-мастильних
матеріалів на загальну суму 6570,43 грн. на
роботу транспортних засобів, які не
виконували жодних робіт є
необґрунтованими, безпідставним та
таким, що призвело до завищення
собівартості реалізованої продукції у
рядку 040 "Собівартість реалізованої
продукції (товарів, робіт, послуг)"
форми №2 "Звіт про фінансові
результати" за 2012 рік на суму 577,99 грн.,
за 9 місяців 2013 року на 5992,44 грн., що в
свою чергу є порушенням вимог п. 4 П(С)БО
1 "Загальні вимоги до фінансової
звітності", затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
31.03.1999 року № 87, та частини 1 статті 3
Закону України від 16.07.1999 року №996-XIV, а
тому пункт 2 вимоги скасуванню не
підлягає.

Щодо необґрунтованості сплачених
коштів за послуги постачання
електроенергії в сумі 23220,50 грн., суд
зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що між
позивачем та КП "Варіант" було укладено
договір №4 від 05.7.2011 року (том 1 а.с.
186-187) про надання відшкодування витрат
на споживану електроенергію.

Крім того, між АК "Харківобленерго"
(кредитор) та КП ВУЖКГ (боржник) було
укладено договір поруки від 18.07.2011 року
№01/18/07 (том 1 а.с. 188), за умовами якого
поручитель (КП "Варіант") зобов'язується
солідарно відповідати перед
кредитором за виконання зобов'язань
боржника по оплаті заборгованості за
електроенергію відповідно до договору,
укладеного між кредитором і боржником.

З матеріалів справи встановлено, що з
метою документального підтвердження
розрахунків між КП "Варіант" та КП
"Благоустрій" проведено зустрічну
звірку з КП "Варіант", якою встановлено,
що за даними бухгалтерського обліку КП
"Варіант" по субрахунку 361 "Розрахунки з
покупцями та замовниками" будь-які
розрахунки відсутні. Нарахувань для
відшкодування витрат по
електроенергії КП "Благоустрій" у
відповідності до зазначеного договору
не проводилося. Розрахунки з КП
"Благоустрій" за використану
електроенергію по бухгалтерському
обліку не відображено. Рахунки на
оплату електроенергії КП "Благоустрій"
не надавалися. Акти звірки не
складалися.

В ході ревізії встановлено, що в період
з 01.07.2011 року по 01.04.2013 року КП
"Благоустрій" у відповідності до
договору від 05.07.2011 року №4 проводило
оплату за використану електроенергію
на вуличне освітлення, житловий фонд та
готель, згідно рахунків виписаних на КП
ВУЖКГ.

Згідно наданих рахунків на оплату
електроенергії за період з 01.07.2011 року
по 01.04.2013 року КП ВУЖКГ було спожито
електроенергії на загальну суму 164126,84
грн., а саме: за липень-грудень 2011 року
на суму 39555,05 грн., за 2012 рік на суму 95504,24
грн. та за січень-березень 2013 року на
суму 29067,55 грн.

Кількість використаної електроенергії
(на вуличне освітлення, житловий фонд
та готель) зазначеної у звітах
відповідає даним зазначеним у рахунках
АК "Харківобленерго".

Згідно даним бухгалтерського обліку
від КП "Благоустрій" надійшло коштів на
загальну суму 62794,13 грн. (до каси -36934,13
грн., на розрахунковий рахунок - 25860,00
грн.), в тому числі у липні-грудні 2011
року - 49525,48 грн. ( до каси - 32965,48
грн., на розрахунковий рахунок - 16560,00
грн.), у лютому та липні 2012 року 13268,65 грн.
(до каси - 3968,65 грн., на розрахунковий
рахунок - 9300,00 грн.). Отримані кошти за
даними бухгалтерського обліку
відображено за Дт субрахунків 301 "Каса
в національній валюті", 311 "Поточні
рахунки в національній валюті" та Кт
субрахунку 685 "Розрахунки з іншими
кредиторами" з подальшим використанням
на потреби КП "Варіант".

З даних рахунків на оплату
електроенергії АК "Харківобленерго" у
2012 році та за січень-березень 2013 року КП
"Благоустрій" сплачено - 124553,21 грн. у
тому числі у 2012 році - 86295,21 грн., за
січень-березень 2013 року - 38258,00 грн.

Тобто, з вищенаведеного випливає, що КП
"Благоустрій" згідно договору від 05.07.2011
року №4 сплачено коштів в загальній
сумі 187347,34 грн., що на 23220,50 грн. більше
від суми спожитої електроенергії в
періоді, що проводилася зустрічна
звірка, а саме: у 2011 році відшкодовано
витрат КП "Варіант" на 9951,85 грн. більше
від спожитого, та у 2012 році зайво
перераховано АК "Харківобленерго" -
13268,65 грн., так як оплата проводилася
безпосередньо АК "Харківобленерго",
тобто, кредиторська заборгованість,
яка виникла станом на 01.07.2011 року була
погашена КП "Варіант".

З листа від 23.07.2011 року на ім'я директора
КП "Благоустрій" вбачається, що голова
ліквідаційної комісії КП "Варіант"
просив повернути кошти отримані за
послуги, що надавалися позивачу
комунальним підприємством "Варіант"
(том 2 а.с. 105). Однак, з даного листа не
має можливості з'ясувати, за який саме
період, та яку суму коштів необхідно
повернути до КП "Варіант".

Крім того, позивачем надано реєстр
платників, які здійснили плату до КП
"Благоустрій", з якого також не
вбачається в якому періоді, за які
послуги зазначені в реєстрі особи
здійснили виплати (том 1 а.с. 133-148).

Поряд з цим, із видаткових касових
ордерів наданих позивачем до суду як
доказ сплати коштів КП "Варіант" за
послуги постачання електроенергії,
судом встановлено, що кошти
перераховувались на рахунок КП
"Варіант" за платежами: погашення
заборгованості по заробітній платі, та
поповнення рахунку згідно договору, що
також встановлює, на думку, суду
безпідставність перерахування
зазначених коштів на рахунок КП
"Варіант", оскільки, зобов'язань, окрім
як сплати за електроенергію, КП
"Благоустрій" перед КП "Варіант" не мав.

Отже, позивачем допущено порушення, яке
завдало підприємству матеріальну
шкоду (збитки) на суму 23220,50 грн., що в
подальшому у формі № 2 "Звіт про
фінансові результати" за 2011 рік
призвело до завищення в рядку 080
"Собівартість реалізованої продукції"
на 9951,85 грн., у формі № 2 "Звіт про
фінансові результати" за 2012 рік
завищено рядок 080 "Собівартість
реалізованої продукції" на 13268,65 грн., що
є порушенням частини 1 статі 3 Закону
України від 16.07.1999 року № 996-ХІУ "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

Зі змісту положень частини 1 статті 3
Закону України від 16.07.1999 року № 996-ХІУ
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" вбачається, що
метою ведення бухгалтерського обліку і
складання фінансової звітності є
надання користувачам для прийняття
рішень повної, правдивої та
неупередженої інформації про
фінансове становище, результати
діяльності та рух грошових коштів
підприємства.

За правилами частини 2 статті 15 Закону
України "Про основні засади здійснення
державну фінансового контролю в
Україні" від 26.01.1993 року №2939-XII, законні
вимоги службових осіб органу
державного фінансового контролю є
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єктів, що контролюються.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги вищенаведене, та
враховуючи те, що позивачем не надано
до суду докази, які б спростовували
висновки акту ревізії, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги
комунального підприємства
"Благоустрій" Валківської міської ради
Харківської області задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції
України, ст.ст. 7-11, ч. 1 ст. 158, ст. 159, ч. ч. 1,
2 ст. 160, ст. 161, ч. 1 ст. 162, ст. 163 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову комунального підприємства
"Благоустрій" Валківської міської ради
Харківської області до Державної
фінансової інспекції в Харківській
області про визнання дій
неправомірними та скасування вимоги -
відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги у 10-денний строк з
дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у
порядку, передбаченому ст. 254 КАС
України.

Повний текст постанови виготовлено 03
червня 2014 року.

Суддя
М.О. Лук'яненко