Справа № 821/1254/14
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/1254/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Пекного А.С.,

при секретарі: Осташевському Е.Є.,

за участю представників: позивача -
Оржинської Е.І., відповідача - Кошелева
А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Державної екологічної
інспекції у Херсонській області до
Агрофірми радгосп "Білозерський" про
заборону господарської діяльності,

встановив:

Державна екологічна інспекція у
Херсонській області (далі-позивач)
звернулася до Херсонського окружного
адміністративного суду з позовом до
Агрофірми радгосп "Білозерський"
(далі-відповідач) в якому просить, з
урахування клопотання про зменшення
позовних вимог, заборонити
господарську діяльність відповідача
частково, шляхом зупинення
виробництва.

Позов мотивований тим, що відповідач
всупереч вимогам природоохоронного
законодавства здійснює господарську
діяльність за відсутністю дозволу на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами від роботи зерносховища,
очисних споруд, двох опалювальних
пристроїв, встановлених на території
хімічного складу та п'ятої дільниці -
центрального машинного двору. Крім
того, відсутній дозвіл на спеціальне
користування надрами (підземна вода)
від артезіанських свердловин
підприємства, вода з яких фактично
використовується для виробничих
потреб, а саме: артезіанські
свердловини №1-385, 1-100, 1-447, 1-471.

Оскільки вищевикладені порушення є
результатом виробничої діяльності
підприємства, а згідно довідки з ЄДРПОУ
видами діяльності підприємства за
КВЕД є відтворення рослин, вирощування
зерняткоих кісточкових фруктів;
виробництво виноградних вин; оптова
торгівля напоями та ін., то
застосуванню заходів реагування в
сфері державного нагляду шляхом
часткового зупинення господарської
діяльності підлягає саме зупинення
виробництва.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала з
урахуванням клопотання про зменшення
позовних вимог та наполягала на їх
задоволенні.

Представник відповідача проти позову
заперечував, пояснивши, що за
результатами перевірки, яка мала місце
з 19.03.2014 р. по 28.03.2014 р. позивачем
складено акт №04-4/136 та на його підставі
припис №04-9/811 від 03.04.2014 р. Вказаним
приписом позивач зазначив терміни
усунення виявлених порушень. Зокрема,
для оформлення спеціального дозволу на
користування надрами приписом №04-9/811
наданий строк до 30.08.2014 р., а для
оформлення дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря при роботі зерносховища,
очисних споруд, двох опалювальних
пристроїв, встановлених на території
хімічного складу та п'ятої дільниці -
центрального машинного двору - до 01.07.2014
р.

Таким чином, враховуючи, що надані
приписом строки ще не сплинули, то
даний позов є передчасним.

На підставі викладеного представник
позивача просить відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін та
проаналізувавши чинне законодавство
України, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що
Держекоінспекцією в Херсонській
області проведено планову перевірку
дотримання КП Агрофірма радгосп
"Білозерський" вимог природоохоронного
законодавства в галузі охорони
атмосферного повітря та поводження з
небезпечними хімічними речовинами,
оформлену актом перевірки від 28.03.2014р.
№04-4/136.

Згідно з цим актом перевіряючими
зроблено висновки про порушення
відповідачем вимог ст.ст. 16, 23 Кодексу
України про надра та ч.5 ст.11 Закону
України "Про охорону атмосферного
повітря", які полягали у тому, що:
відповідачем видобувається для
власних господарських потреб підземна
вода з артезіанських свердловин №1-471,
№1-443 без оформлення дозволу на
користування надрами; відповідачем не
отримано дозволи на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря при роботі зерносховища,
очисних споруд, двох опалювальних
пристроїв на твердому паливі,
встановлених на території хімічного
складу та п'ятої дільниці -
центрального машинного двору.

За наслідками перевірки позивачем
видано відповідачу припис №04-9/811 від
03.04.2014р., п.п. 2, 4 якого останнього
зобов'язано усунути вказані вище
порушення, а саме: у строк до 30.08.2014р.
оформити дозвіл на користування
надрами та у строк до 01.07.2014р. оформити
дозволи на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря при роботі
зерносховища, очисних споруд, двох
опалювальних пристроїв на твердому
паливі, встановлених на території
хімічного складу та п'ятої дільниці -
центрального машинного двору.

Крім того, посилаючись на те, що
виявлене порушення є в силу ст.12 Закону
України "Про охорону атмосферного
повітря" та ст.57 Кодексу України про
надра достатньою підставою для
заборони діяльності підприємства та
вжиття у зв'язку з цим заходу
реагування за наслідками здійснення
заходів державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності, а
також на те, що відповідно до вимог
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності"
повноваження щодо застосування саме
таких заходів належать до компетенції
адміністративного суду, позивач
просить задовольнити позов.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з
наступного.

Предметом позову є застосування до
відповідача заходу реагування у
вигляді часткового зупинення
господарської діяльності шляхом
зупинення виробництва КП Агрофірма
радгосп "Білозерський".

Відповідно до ст.ст.4, 7 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності", державний нагляд
(контроль) здійснюється за місцем
провадження господарської діяльності
суб'єкта господарювання або його
відокремлених підрозділів, або у
приміщенні органу державного нагляду
(контролю) у випадках, передбачених
законом.

Виключно законами встановлюються:
органи, уповноважені здійснювати
державний нагляд (контроль) у сфері
господарської діяльності; види
господарської діяльності, які є
предметом державного нагляду
(контролю); повноваження органів
державного нагляду (контролю) щодо
зупинення виробництва (виготовлення)
або реалізації продукції, виконання
робіт, надання послуг; вичерпний
перелік підстав для зупинення
господарської діяльності; спосіб
здійснення державного нагляду
(контролю); санкції за порушення вимог
законодавства і перелік порушень, які є
підставою для видачі органом
державного нагляду (контролю) припису,
розпорядження або іншого розпорядчого
документа.

Орган державного нагляду (контролю) не
може здійснювати державний нагляд
(контроль) у сфері господарської
діяльності, якщо закон прямо не
уповноважує такий орган на здійснення
державного нагляду (контролю) у певній
сфері господарської діяльності та не
визначає повноваження такого органу
під час здійснення державного нагляду
(контролю).

Повне або часткове зупинення
виробництва (виготовлення) або
реалізації продукції, виконання робіт,
надання послуг допускається за
постановою адміністративного суду,
ухваленою за результатами розгляду
позову органу державного нагляду
(контролю) щодо застосування заходів
реагування. Вжиття інших заходів
реагування, передбачених законом,
допускається за вмотивованим
письмовим рішенням керівника органу
державного нагляду (контролю) чи його
заступника, а у випадках, передбачених
законом, - із наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом.

У відповідності із ст.1 Закону України
"Про охорону атмосферного повітря",
забруднення атмосферного повітря -
змінення складу і властивостей
атмосферного повітря в результаті
надходження або утворення в ньому
фізичних, біологічних факторів і (або)
хімічних сполук, що можуть
несприятливо впливати на здоров'я
людини та стан навколишнього
природного середовища; забруднююча
речовина - речовина хімічного або
біологічного походження, що присутня
або надходить в атмосферне повітря і
може прямо або опосередковано
справляти негативний вплив на здоров'я
людини та стан навколишнього
природного середовища; викид -
надходження в атмосферне повітря
забруднюючих речовин або суміші таких
речовин; джерело викиду - об'єкт
(підприємство, цех, агрегат, установка,
транспортний засіб тощо), з якого
надходить в атмосферне повітря
забруднююча речовина або суміш таких
речовин.

Згідно із ч.ч.5, 6, 7 ст.11 згаданого Закону,
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами можуть здійснюватися після
отримання дозволу, виданого суб'єкту
господарювання, об'єкт якого належить
до другої або третьої групи, обласними,
Київською, Севастопольською міськими
державними адміністраціями, органом
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань охорони
навколишнього природного середовища
за погодженням з центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері санітарного та
епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами можуть здійснюватися на
підставі дозволу, виданого суб'єкту
господарювання, об'єкт якого належить
до першої групи, центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері охорони навколишнього
природного середовища, за погодженням
з центральним органом виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері санітарного та епідемічного
благополуччя населення.

До першої групи належать об'єкти, які
взяті на державний облік і мають
виробництва або технологічне
устаткування, на яких повинні
впроваджуватися екологічно безпечні
технології та методи керування. До
другої групи належать об'єкти, які
взяті на державний облік і не мають
виробництв або технологічного
устаткування, на яких повинні
впроваджуватися екологічно безпечні
технології та методи керування. До
третьої групи належать об'єкти, які не
належать до першої і другої груп.

За визначенням, наданим у п. 14.1.230 ст.14
Податкового кодексу України,
стаціонарне джерело забруднення -
підприємство, цех, агрегат, установка
або інший нерухомий об'єкт, що зберігає
свої просторові координати протягом
певного часу і здійснює викиди
забруднюючих речовин в атмосферу
та/або скиди забруднюючих речовин у
водні об'єкти.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про
охорону атмосферного повітря",
господарська чи інші види діяльності,
пов'язані з порушенням умов і вимог до
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря і рівнів впливу
фізичних та біологічних факторів на
його стан, передбачених дозволами, може
бути обмежена, тимчасово заборонена
(зупинена) або припинена відповідно до
законодавства.

З аналізу цих правових норм видно, що
отримання дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами є
обов'язковим у тому випадку, коли
стаціонарними джерелами
(підприємствами, цехами, агрегатами,
установками або іншими нерухомими
об'єктами, що зберігають свої
просторові координати протягом
певного часу) здійснюються в
атмосферне повітря викиди
забруднюючих речовин; порушення умов
викидів в атмосферне повітря, в тому
числі й неотримання дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами, може
бути підставою для обмеження,
тимчасової заборони (зупинення) або
припинення господарської діяльності в
порядку та з підстав, установлених
законодавством.

Позивач стверджує, що відповідачем
порушено вимоги ч.5 ст.11 Закону України
"Про охорону атмосферного повітря",
оскільки ним не отримано дозволи на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря при роботі
зерносховища, очисних споруд, двох
опалювальних пристроїв на твердому
паливі, встановлених на території
хімічного складу та п'ятої дільниці -
центрального машинного двору та з
посиланням на вищевказані правові
норми вважає, що підставою для вжиття
заходів реагування у вигляді зупинення
виробництва КП Агрофірма радгосп
"Білозерський".

Іншим порушенням, яке на думку позивача
обумовлює необхідність застосування
до відповідача названого вище заходу
реагування, є видобування для власних
господарських потреб підземних вод з
артезіанських свердловин №1-471, №1-443
без оформлення дозволу на користування
надрами.

Згідно із ст.ст.16, 21, 23 Кодексу України
про надра, землевласники і
землекористувачі в межах наданих їм
земельних ділянок мають право без
спеціальних дозволів та гірничого
відводу видобувати для своїх
господарських і побутових потреб
корисні копалини місцевого значення і
торф загальною глибиною розробки до
двох метрів, підземні води для власних
господарсько-побутових потреб,
нецентралізованого та
централізованого (крім виробництва
фасованої питної води)
господарсько-питного водопостачання,
за умови що продуктивність водозаборів
підземних вод не перевищує 300 кубічних
метрів на добу, та використовувати
надра для господарських і побутових
потреб. Видобування корисних копалин
місцевого значення і торфу з
застосуванням спеціальних технічних
засобів, які можуть призвести до
небажаних змін навколишнього
природного середовища, погоджується з
місцевими радами, Радою міністрів
Автономної Республіки Крим та
обласними, Київською та
Севастопольською міськими державними
адміністраціями.

Надра у користування для видобування
прісних підземних вод і розробки
родовищ торфу надаються без надання
гірничого відводу на підставі
спеціальних дозволів, що видаються
після попереднього погодження з Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
обласними, Київською та
Севастопольською міськими державними
адміністраціями, центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері охорони праці, та
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
санітарного та епідемічного
благополуччя населення.

Спеціальні дозволи на користування
надрами надаються переможцям
аукціонів, крім випадків, визначених
Кабінетом Міністрів України,
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
геологічного вивчення та
раціонального використання надр, або
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим щодо розробки родовищ корисних
копалин місцевого значення на
території Автономної Республіки Крим.
Порядок проведення аукціонів з продажу
спеціальних дозволів на користування
надрами та порядок їх надання
встановлюються Кабінетом Міністрів
України.

Надання спеціальних дозволів на
користування надрами, крім випадків
користування надрами на умовах угод
про розподіл продукції, укладених
відповідно до Закону України "Про угоди
про розподіл продукції", здійснюється
після попереднього погодження з
відповідною радою питання про надання
земельної ділянки для зазначених
потреб, крім випадків, коли у наданні
земельної ділянки немає потреби.

У разі виконання окремих видів робіт,
пов'язаних з користуванням надрами,
особами, не зазначеними у спеціальному
дозволі, відповідальність за виконання
умов, передбачених спеціальними
дозволами, несе суб'єкт, що отримав
спеціальний дозвіл.

Щодо окремих видів користування
надрами чи окремих користувачів надр
можуть встановлюватись певні
обмеження, передбачені законодавством
України.

При цьому, згідно із ст.57 Кодексу
України про надра, у разі порушення
вимог статті 56 та інших статей цього
Кодексу користування надрами може бути
обмежено, тимчасово заборонено
(зупинено) або припинено центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері геологічного
вивчення та раціонального
використання надр, центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері охорони праці, або
іншим державним органом, уповноваженим
на застосування таких заходів
реагування, в порядку, встановленому
законодавством.

Підсумовуючи викладене, суд робить
висновок про те, що зазначені позивачем
порушення можуть бути підставою для
вжиття заходів реагування.

При цьому суд звертає увагу на те, що
позивачем не обґрунтовано
необхідність вжиття заходів
реагування, зазначених у позові, із
урахуванням того, що ним вже ужито
заходів на припинення виявлених
перевіркою порушень шляхом видачі
відповідачу розпорядчого документу -
припису №04-9/811 від 03.04.2014р. і строк для
виконання цього припису ще не
закінчився.

Позивачем також не вказано жодної
конкретної норми законодавства, яка б
передбачала обов'язковість вжиття
заходів реагування, зазначених у
позові, в разі виявлення тих порушень,
які зафіксовані позивачем.

Норми ст. 12 Закону України "Про охорону
атмосферного повітря" та ст.57 Кодексу
України про надра передбачають лише
можливість, а не обов'язковість
застосування заходів реагування,
більше того, ними встановлено, що за
порушення вимог законодавства може
бути застосований один з трьох видів
заходів - це обмеження, тимчасова
заборона (зупинення) або припинення
певної діяльності. При цьому порядок
застосування таких заходів, в тому
числі підстав та умов для їх
застосування та вибору конкретного
виду заходу реагування, повинен бути
встановлений законодавством, однак ні
перелічені вище законодавчі акти, ані
Закон України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" таких
підстав та умов безпосередньо не
встановлюють.

Не вказані відповідні нормативні акти
і позивачем.

В той же час, ст.ст.69, 71 КАС України на
позивача як суб'єкта владних
повноважень покладено обов'язок
доведення обґрунтованості заявлених
позовних вимог.

Також суд звертає увагу на те, що хоча
можливість застосування заходу
реагування у вигляді повного або
часткового зупинення виробництва
формально відповідає положенням
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", однак
порушує один із базових принципів
правової держави - принцип
пропорційності, який є складовою
частиною принципу верховенства права.

Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у
тому числі й заходів з позбавлення
особи її можливості здійснювати
повністю або частково господарську
діяльність, держава повинна подбати
про забезпечення при цьому
відповідного пропорційного
співвідношення між засобами, які
застосовуються для цього, і метою, що
ставиться. Отже принцип пропорційності
означає адекватне застосування
законів державними органами,
зберігаючи пропорції та
співрозмірність між цілями певного
закону і тягарем або санкціями, які
можуть бути покладеними державними
органами на відповідну особу згідно з
таким законом.

Принцип пропорційності (також відомий
як "принцип справедливої рівноваги")
широко вживається Європейським судом з
прав людини, практика якого, відповідно
до ст.17 Закону України "Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини" є
джерелом права.

Поставивши перед судом питання про
вжиття заходу реагування у вигляді
повного зупинення господарської
діяльності КП агрофірма радгосп
"Білозерський" шляхом зупинення усього
виробництва за порушення, допущені
лише на окремих ділянках виробництва,
позивач, на думку суду, не врахував
зазначеного принципу пропорційності і
не звернув уваги на те, що мета
застосування обраного заходу
реагування не відповідає тому ступеню
негативних наслідків його вжиття, які
неминуче виникнуть для відповідача.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що
позивачем не доведено обґрунтованість
позовних вимог та наявність підстав
для вжиття того заходу реагування, який
зазначений у позові.

За таких обставин позовні вимоги є
безпідставними і задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України,
суд, -

постановив:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 03 червня 2014 р.

Суддя
Пекний А.С.

кат. 5.1.2