Справа № 2а-0770/490/11
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 травня 2014 рокум. Ужгород№ 2а-0770/490/11
Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванчулинець Д.В.

при секретарі Чейпеш К.А.

з участю сторін та осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Петрової О.М.
,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Ужгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області про скасування як незаконного
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій Ужгородської
міжрайонної державної податкової
інспекції № 78/17-2/НОМЕР_1 від 20 вересня
2010 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася у Закарпатський
окружний адміністративний суд з
позовною заявою до Ужгородської
міжрайонної державної податкової
інспекції у Закарпатській області якою
просила суд: 1) скасувати як незаконний
акт перевірки Ужгородської
міжрайонної державної податкової
інспекції №46/17- від 10.09.2010 року; 2)
скасувати як незаконне рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій Ужгородської міжрайонної
державної податкової інспекції №
78/17-2/НОМЕР_1 від 20 вересня 2010 року.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що
20 вересня 2010 року Ужгородською МДПІ
прийнято рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій
№78/17-2/НОМЕР_1 винесеного на підставі
акта перевірки №46/17-НОМЕР_1 від 10.09.2010
року, яким встановлено порушення вимог
п.1 та п.12 ст.З Закону України «Про
застосування РРО у сфері торгівлі
громадського харчування та послуг» від
6.07.1995 року №265/95-ВР із змінами і
доповненнями та п.5 Постанови КМУ «Про
затвердження порядку ведення книги
обліку доходів і витрат» від 26.09.2001 року
№1269 та на підставі вимог п.1 ст.17 та ст..21
Закону України «Про застосування РРО у
сфері торгівлі громадського
харчування та послуг» від 06.07.1995 року
№265/95-ВР із змінами та доповненнями, та
відповідно застосовано суму штрафних
санкцій 2 095 251,97 грн. Дана перевірка є
незаконною, так як проводилась без
направлення, оформленого належним
чином, оскільки спочатку видається
наказ про проведення перевірки, а потім
на підставі такого наказу оформляється
направлення на перевірку, а не
навпаки (різниця між наказом про
проведення перевірки від 07.09.2010 року №
786 і направленням на проведення
перевірки №448/17-2 від 07.08.2010 року
становить один місяць), а тому головний
державний податковий ревізор
інспектор ВКПР УСФО Ужгородської МДПІ
Орел Ю.В. взагалі не мав права проводити
таку перевірку. Окрім того, на арк.29
акту перевірки у розділі «Висновки»
вказано, що документальна перевірка
була плановою, що суперечить арк.1 акту,
де чітко вказано, що перевірка була
позаплановою, отже наведений акт не
може бути визнаний законним, оскільки
містить у собі твердження, які є
суперечливими. Також, в листі МДПІ від
20.08.2010 року було вказано, що з
матеріалами перевірки ОСОБА_1 буде
ознайомлено в межах норм діючого
законодавства. Але всупереч цього, з
жодними копіями матеріалів перевірки
ОСОБА_1 не ознайомлено, а так само такі
не долучені до наведеного акту
перевірки. На момент попередження
управління МДПІ про проведення
перевірки, та на момент проведення
самої перевірки, ОСОБА_1, ніяк не могла
представити документи щодо здійснення
підприємницької діяльності, так як
утримувалась під вартою в УВП №9 у
Закарпатській області, а тому жодних
документів для проведення перевірки не
надавала, а тим більше я не могла
підтвердити достовірність
фінансово-господарських документів
поданих для перевірки УСБУ в
Закарпатській області.

У судовому засіданні позивач
підтримала позов та просила
задовольнити позовні вимоги з підстав,
наведених у позовній заяві.

У судовому засіданні представник
відповідача заперечила щодо
задоволення позову в повному обсязі, з
підстав викладених в наданих письмових
запереченнях та просила відмовити в
задоволенні позовних вимог, мотивуючи
наступним. Як наголошував в судовому
засіданні представник відповідача,
Листом Ужгородської МДПІ від 20.08.2010
року № 3303/1/17-2 було повідомлено СПД -
фізичну особу ОСОБА_1 про проведення
перевірки та надання документів. Даний
лист отримано ОСОБА_1 особисто 25.08.2010р.

Для проведення документальної
перевірки СПД-ФО ОСОБА_1 не представила
жодного документа, що стосуються
здійснення підприємницької
діяльності останньої за період з
01.01.2008 року по 30.06.2010 року.

Копія наказу Ужгородської МДПІ від
07.09.2010 року № 786 про проведення виїзної
позапланової документальної
перевірки та направлення від 07.09.2010
року №448/17-2 Ужгородської МДПІ про
проведення перевірки вручено 08.09.2010р.
особисто СПД - фізичній особі ОСОБА_1
під розписку 25.09.2010 року, про свідчить
її особистий підпис.(а.с.47)

При роздрукуванні направлення від 07
вересня 2010 року №448/17-2 було допущено
механічну описку, а саме: щодо місяця
(серпня) визначення направлення та
місяця (серпня) її проведення. Про
правомірність даного направлення
свідчить наказ Ужгородської МДПІ 07
вересня 2010 року № 786, який є підставою
для оформлення направлення на
перевірку та з яким СПД - фізична особа
ОСОБА_1 була ознайомлена особисто 07
вересня 2010р.

Інша виїзна позапланова перевірка СПД -
фізичної особи ОСОБА_1 з 07 серпня 2010 р.по
09 серпня 2010р. Ужгородською МДПІ не
проводилась.

Згідно пояснень представника
відповідача для ознайомлення та
проведення перевірки Управлінням СБУ
Ужгородській МДПІ були надані оригінал
Книги обліку доходів і витрат СПД-ФО
ОСОБА_1, яка прошнурована,
пронумерована і зареєстрована у
Перечинському відділенні Ужгородської
ДПІ 14.12.2005 року за №1264.

На підставі чого 20 вересня 2010 року
Ужгородською МДПІ прийнято рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій №78/17-2/НОМЕР_1 винесеного на
підставі акта перевірки №46/17-НОМЕР_1
від 10.09.2010 року, яким встановлено
порушення вимог п.1 та п.12 ст. З Закону
України «Про застосування РРО у сфері
торгівлі громадського харчування та
послуг» від 6.07.1995 року №265/95-ВР із
змінами і доповненнями та п.5 Постанови
КМУ «Про затвердження порядку ведення
книги обліку доходів і витрат» від
26.09.2001 року №1269 та на підставі вимог п.1
ст.17 та ст..21 Закону України «Про
застосування РРО у сфері торгівлі
громадського харчування та послуг» від
06.07.1995 року №265/95-ВР із змінами та
доповненнями та відповідно
застосовано суму штрафних санкцій 2 095
251,97 грн.

У судовому засіданні 05.05.2014 року було
вирішено питання щодо заміни
неналежного відповідача на належного -
Ужгородську об'єднану державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області. Ухвалою суду від 05.05.2014 року
було закрито провадження в
адміністративній справі за позовною
заявою Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Ужгородської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області про скасування,
як незаконного акту перевірки
Ужгородської міжрайонної державної
податкової інспекції №46/17- від
10.09.2010 року та скасування як
незаконного рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій
Ужгородської міжрайонної державної
податкової інспекції № 78/17-2/НОМЕР_1 від
20 вересня 2010 року в частині скасування,
як незаконного акту перевірки
Ужгородської міжрайонної державної
податкової інспекції №46/17- від
10.09.2010 року - у зв'язку не належністю
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, всебічно
та повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи на яких ґрунтуються
позовні вимоги, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до висновку про те,
що позовна заява підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що Ужгородською
МДПІ на підставі Постанови про
призначення виїзної позапланової
перевірки фінансово-господарської
діяльності суб'єкта підприємницької
діяльності старшого того 2-го
відділення слідчого відділу
Управління СБ України в
Закарпатській області старшого
лейтенанта юстиції Пшеничного І.І. від
31.05.2010 року (по матеріалам кримінальної
зави № 671) та п.2 ч.б ст.111 Закону
України від 04.12.1990 № 509-ХІІ «Про
державну податкову службу в Україні»,
із змінами і доповненнями, було
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку
фінансово-господарської діяльності з
питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства СПД-ФО ОСОБА_1 за період
діяльності з )01.01.2008 р. по 30.06.2010р., про
що складено акт перевірки від
10.09.2010р. №46/17-Ю3503426. Копія наказу
Ужгородської МДПІ від 07.09.2010 року № 786
про проведення виїзної позапланової
документальної перевірки та
направлення від 07.09.2010 року №448/17-2
Ужгородської МДПІ про проведення
перевірки вручено 08.09.2010р. особисто
СПД - фізичній особі ОСОБА_1 під
розписку, про що свідчить її особистий
підпис.

Однак, нема жодних відомостей про
вручення самого направлення про
перевірку.

При роздрукуванні направлення від 07
вересня 2010 року №448/17-2 було допущено
механічну описку, а саме: щодо місяця
(серпня) визначення направлення та
місяця (серпня) її проведення. Про
правомірність даного направлення
свідчить наказ Ужгородської МДПІ 07
вересня 2010 року № 786, який є підставою
для оформлення направлення на
перевірку та з яким СПД - фізична особа
ОСОБА_1 була ознайомлена особисто 07
вересня 2010р.

На підставі чого 20 вересня 2010 року
Ужгородською МДПІ прийнято рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій №78/17-2/НОМЕР_1 винесеного на
підставі акта перевірки №46/17-НОМЕР_1
від 10.09.2010 року, яким встановлено
порушення вимог п.1 та п.12 ст.З Закону
України «Про застосування РРО у сфері
торгівлі громадського харчування та
послуг» від 6.07.1995 року №265/95-ВР із
змінами і доповненнями та п.5 Постанови
КМУ «Про затвердження порядку ведення
книги обліку доходів і витрат» від
26.09.2001 року №1269 та на підставі вимог п.1
ст.17 та ст..21 Закону України «Про
застосування РРО у сфері торгівлі
громадського харчування та послуг» від
06.07.1995 року №265/95-ВР із змінами та
доповненнями(а.с.15-45), та відповідно
застосовано суму штрафних санкцій 2 095
251,97 грн., про що винесено рішення
№78-17-2/НОМЕР_1 від 20.09.2010 року.(а.с.14)

Про проведення невиїздної
документальної перевірки з питань
дотримання вимог податкового та
валютного законодавства за період з
01.01.2008 року по 30.06.2010 року ОСОБА_1 було
повідомлено листом Ужгородської
міжрайонної державної податкової
інспекції у Закарпатській області від
20.08.2010 року за №3303/1/17-2.,що підтвердилось
у судовому засіданні.

У наведеному листі пропонувалось
представити самостійно або через
уповноважену особу до відділу
контрольно-перевірочної роботи
управління оподаткування фізичних
осіб Ужгородської МДПІ всі документи,
що стосуються здійснення приватним
підприємцем ОСОБА_1, підприємницької
діяльності протягом зазначеного
строку у листі до 27.08.2010 року.

27.08.2010 року ОСОБА_1 зверталась із заявою
(реєстраційний № 1-23 СІЗО )до начальника
Ужгородської МДПІ Триндяка Т.М. з
проханням не проводити на час її
утримання в СІЗО позапланової
перевірки у зв'язку з тим, що така
перевірка позбавляє мене можливості
надавати пояснення, представляти
додаткові фінансово-господарські
документи та при потребі знайомитись з
матеріалами перевірки, давати свої
пояснення. Однак, така була залишена
без уваги.

Додатково заступник начальника
Ужгородської МДПІ - начальник
управління ОФО довів до відома ОСОБА_1,
що у випадку ненадання нею документів,
невиїзну документальну перевірку буде
проведено згідно матеріалів (копій
документів) наданих УСБУ у
Закарпатській області. Також в цьому
листі МДПІ було вказано, що з
матеріалами перевірки її буде
ознайомлено в межах норм діючого
законодавства. Але всупереч цього, з
жодними копіями матеріалів перевірки
її не ознайомлено, а так само такі не
долучені до наведеного акту перевірки.
Дана обставина не заперечувалась
представником відповідача у судовому
засіданні.

На момент попередження управління МДПІ
про проведення перевірки, та на момент
проведення самої перевірки, ОСОБА_1,
ніяк не могла представити документи
щодо здійснення підприємницької
діяльності, так як утримувалась під
вартою в УВП №9 у Закарпатській
області, а тому жодних документів для
проведення перевірки не надавала, а тим
більше я не могла підтвердити
достовірність фінансово-господарських
документів поданих для перевірки УСБУ
в Закарпатській області.

У свою чергу представником відповідача
не доведено, що саме зазначені у акті
документи, які, ніби-то на письмовий
запит Ужгородської МДШ від 08.09.2010 року
за №4118/10/17-2 були надані для
ознайомлення та вивчення 09.09.2010року
наступні документи, досліджувались під
час перевірки. Зокрема, у судовому
засіданні не встановлено, що смае:
оригінал Книги обліку доходів і
витрат СПД-ФО ОСОБА_1, яка
прошнурована, пронумерована і
зареєстрована у Перечинському
відділенні Ужгородської МДПІ 14.12.2005 р.
за№ 1264; виписка з банківського рахунку
(АТ "УкрСиббанк") СПД-ФО ОСОБА_1 за період
з 01.01.2008 року по 08.06.2010 року; виписка з
банківського рахунку (Закарпатське
РУ ПАТ КБ "Приватбанк". м.Ужгород)
СПД-ФО ОСОБА_1 за період з 01.10.2008 року по
29.03.2010 року; Договора СПД-ФО ОСОБА_1 з
контрагентами за 2008-2009 роки,
досліджувались під час проведення
перевірки.

Згідно отриманої 18.06.2010 року відповіді
від Перечинського відділення
Ужгородської МДПІ за № 1266/7/17-00 (файл:
и7142Ш.710а) на запит до Перечинського
відділення Ужгородської МДПІ за №
3141/17-2 (файл: 1х710п6т.714) для отримання
інформації щодо реєстрації СПД-ФО
ОСОБА_1, книг обліку доходів і витрат
інформація про зареєстровані книги
обліку доходів і витрат за СПД-ФО
ОСОБА_1, відсутня.

В матеріалах облікової справи,
переданих для проведення перевірки
Перечинським відділенням Ужгородської
МДПІ, дані про втрату книг обліку
доходів і витрат, зареєстрованих
ОСОБА_1 відсутня.

Дане твердження перевірки не
відповідає фактичним обставинам
справи, оскільки у відповідності до
заяви від 21.06.10 року, ОСОБА_1 зверталась
до заступника начальника Ужгородської
МДПІ п.Ліуша Б. з проханням
зареєструвати книгу обліку доходів і
витрат у зв'язку з втратою попередньої.
Наведена заява є зареєстрованою в
Ужгородській МДПІ, і про даний факт
втрати журналу було опубліковане
оголошення у Перечинській районній
газеті «Народне слово» 26 червня 2010
року.(а.с.80)

На арк..4 даного акту вказано, що
оригінал Книги обліку доходів і витрат
СПД-ФО ОСОБА_1, яка прошнурована,
пронумерована і зареєстрована у
Перечинському відділенні Ужгородської
МДПІ 14.12.2005 р. за № 1264 надано для
перевірки СВ УСБУ в Закарпатській
області, проте невідомо, яким чином
втрачена книга обліку опинилася у СВ
УСБУ в Закарпатській області (по
протоколу обшуку та виїмки від 23.06.2010
року така книга досудовим слідством не
вилучалась).(а.с.74-79)

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Суб'єкт
владних повноважень повинен подати
суду всі наявні у нього документи та
матеріали, які можуть бути використані
як докази у справі. У разі невиконання
цього обов'язку суд витребує названі
документи та матеріали.

Однак, відповідачем по справі не надано
доказів, які б підтверджували
правомірність дій перевіряючих щодо
проведення перевірки, результати якої
відображені в акті перевірки.

Згідно ст.1 Указу Президента України
від 03.07.1998р. № 727/98 "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва"
спрощена система оподаткування, обліку
та звітності запроваджується для таких
суб'єктів малого підприємництва
фізичних осіб, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і у трудових
відносинах з якими, включаючи членів їх
сімей, протягом року перебуває не
більше 10 осіб та обсяг виручки яких від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) за рік не перевищує 500 тис.
гривень.

Виручкою від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) вважається
сума, фактично отримана суб'єктом
підприємницької діяльності на
розрахунковий рахунок або (та) в касу за
здійснення операцій з продажу
продукції (товарів, робіт, послуг).

Відповідно до ст.5 Указу Президента
України "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва" у разі
порушення вимог, установлених статтею 1
цього Указу, платник єдиного податку
повинен перейти на загальну систему
оподаткування, обліку та звітності,
починаючи з наступного звітного
періоду (кварталу). (Що встановлено за
результатами Акту перевірки №
46/17-2/НОМЕР_1 від 10.09.2010р.).

Відповідно до статті 16 Закону України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" від 6 липня 1995 року N 266/95-ВР
контролюючі органи мають право
відповідно до законодавства
здійснювати планові або позапланові
перевірки осіб, які підпадають під дію
цього Закону. Позапланова перевірка, що
провадиться уповноваженими
контролюючими органами стосовно осіб,
визначених у частині другій цієї
статті, може здійснюватися виключно на
підставі постанови слідчого, органу
дізнання або відповідно до рішення
суду. Планові або позапланові
перевірки осіб, що використовують
реєстратори розрахункових операцій,
розрахункові книжки або книги обліку
розрахункових операцій, здійснюються у
порядку, передбаченому законодавством
України. Забороняється проведення
перевірок осіб, визначених у пунктах 5 -
9 статті 9 цього Закону, щодо діяльності,
передбаченої лише цим Законом іншими
державними органами, ніж ті, що
визначені контролюючими органами
згідно із законодавством України.

Відповідно до статті 17 Закону України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" від 6 липня 1995 року N 266/95-ВР за
порушення вимог цього Закону до
суб'єктів підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції
за товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції, у
тому числі, у таких розмірах: у
п'ятикратному розмірі вартості
проданих товарів (наданих послуг), на
які виявлено невідповідність, - у разі
проведення розрахункових операцій на
неповну суму вартості проданих товарів
(наданих - послуг), у разі непроведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій, у
разі нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

На підставі вищевказаного суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню, оскільки суб'єкт владних
повноважень під час призначення та
проведення перевірки діяв з порушенням
законодавства, а докази про
необхідність ФОП ОСОБА_1 перейти на
загальну систему оподаткування - були
відсутні. За результатами перевірки
від 10.09.2010 року, зокрема, Книга обліку
доходів і витрат не досліджувалась, з
чого суд робить висновок, що сам акт
перевірки №46/17- від 10.09.2010 року не
може бути допустимим та достовірним
доказом по цій справі, а дії
перевіряючих призвели до прийняття
необґрунтованого рішення про
застосування штрафних (фінансових
санкцій).

Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше, як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього кодексу, і не може
вийти за межі позовних вимог. Суд може
вийти за межі позовних вимог тільки в
разі, якщо це потрібно для повного
захисту праві, свобод та інтересів
сторін, чи третіх осіб, про захист яких
вони просять.

Суб'єкт владних повноважень не довів у
судовому засіданні факт дослідження
перевіряючим Книги обліку доходів і
витрат, яка фактично є ключовим доказом
по справі, хоча сама відповідач
ствердила про втрату такої.

Крім того, суд звертає увагу, що
неодноразові розбіжності та уточнення
у документах, що стосуються перевірки
опосередковано вказують на
відсутність безсторонності,
добросовісності та розсудливості; на
строк між обставинами, що встановлені
під час перевірки та самим рішенням про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій і відсутності достатнього
обґрунтування чи пояснень суб'єкта
владних повноважень про його
тривалість та порушення обмежень
встановлених ст. 250 ГК України; та
відсутність відомостей про
притягнення до адміністративної
відповідальності суб'єкта
господарювання за ст. 155-1 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 19, 94, 104-106, 160, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Ужгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області про скасування як незаконного
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій Ужгородської
міжрайонної державної податкової
інспекції № 78/17-2/НОМЕР_1 від 20 вересня
2010 року, - задоволити повністю.

Визнати неправомірними дії
Ужгородської міжрайонної державної
податкової інспекції щодо проведення
перевірки, результати якої відображені
в акті від 10.09.2010 року №46/17-2/НОМЕР_1.

Скасувати рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій
Ужгородської міжрайонної державної
податкової інспекції № 78/17-2/НОМЕР_1 від
20 вересня 2010 року.

Стягнути з Державного бюджету на
користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код - НОМЕР_1)
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 3,40 (три нривні сорок
копійок)грн.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

СуддяД.В. Іванчулинець