Справа № 814/895/14
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

13 травня 2014 року
Справа № 814/895/14

м. Миколаїв

15:12

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Птичкіної В. В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Єрзікова
О. М.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Дідик О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом:Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3, АДРЕСА_1, 54055 до
відповідача:Державної податкової
інспекції у Центральному районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області,
вул. Потьомкінська, 24/2, м. Миколаїв, 54030
про:визнання протиправним і скасування
податкового повідомлення-рішення від
24.12.2008 № 3599/1701/0, Керуючись
статтями 11, 71, 94, 158 - 163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення-рішення №
3599/1701/0, що було прийнято Державною
податковою інспекцією у Центральному
районі м. Миколаєва 24.12.2008.

3. Присудити фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_3 понесені нею судові витрати
(судовий збір) в сумі 3,40 грн. з
Державного бюджету України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
В.В. Птичкіна

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 року
Справа № 814/895/14

м. Миколаїв

15:12

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Птичкіної В. В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Єрзікова
О. М.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Дідик О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом:Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3, АДРЕСА_1, 54055 до
відповідача:Державної податкової
інспекції у Центральному районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області,
вул. Потьомкінська, 24/2, м. Миколаїв, 54030
про:визнання протиправним і скасування
податкового повідомлення-рішення від
24.12.2008 № 3599/1701/0,Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 (надалі -
позивач) звернулася до суду з
адміністративним позовом, в якому
просила скасувати прийняте 24.12.2008
Державною податковою інспекцією у
Центральному районі м. Миколаєва
(правонаступником якої є Державна
податкова інспекція у Центральному
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області, надалі - ДПІ або відповідач)
податкове повідомлення-рішення №
3599/1701/0.

В обґрунтування вимог позивач вказала,
що податкове повідомлення-рішення було
прийнято за результатами камеральної
перевірки податкової декларації з ПДВ
за серпень 2008 року. На думку позивача,
відповідач при проведенні цієї
перевірки незаконно використав дані,
що містилися у податкових деклараціях
з ПДВ за інші податкові періоди. Також,
як зазначив представник позивача,
результати перевірки показників
податкової декларації з ПДВ за серпень
2008 року (зокрема рядку 23 «Залишок
від'ємного значення попереднього
звітного (податкового) періоду, що
включається до складу податкового
кредиту поточного звітного
(податкового) періоду»), за відсутності
результатів перевірки за інші
податкові періоди, не можуть бути
визнані достовірними. Крім того,
представник позивача звернув увагу
суду на те, що ДПІ не дотрималася
строку, встановленого Законом України
від 03.04.1997 № 168/97-ВР «Про податок на
додану вартість» (надалі - Закон № 168)
для проведення документальної
невиїзної (камеральної) перевірки
податкової декларації з ПДВ за серпень
2008 року.

ДПІ проти позову заперечувала,
посилаючись на недостовірність
показників податкової декларації
позивача з податку на додану вартість.
У додаткових поясненнях (ар. с. 185-187)
відповідач вказав, що використання при
проведенні камеральної перевірки
податкової декларації з ПДВ за серпень
2008 року даних, що містяться у
податкових деклараціях з ПДВ за інші
податкові періоди, було правомірним

В судовому засіданні представник
позивача вимоги позову підтримав,
представник ДПІ просила у задоволенні
позову відмовити.

13.05.2014 судом було оголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові докази, суд

В С Т А Н О В И В:

10.07.2008 позивач подав відповідачу
«Уточнюючі розрахунки податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок» за
період з липня 2004 року по травень 2008
року (ар. с. 194-242).

Відповідно до уточнюючого розрахунку
за травень 2008 року (ар. с. 242), уточнена
сума показнику рядку 23.2 декларації
(«Значення рядка 26 податкової
декларації попереднього звітного
періоду») і рядку 26 декларації
(«Залишок від'ємного значення, який
після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду») - 152 021 грн.

Таким чином, на підставі уточнюючих
розрахунків, позивач визначив, що
значення рядка 23.2 податкової
декларації з ПДВ за червень 2008 року
(наступний податковий період відносно
періодів, за які було здійснення
уточнення) - 151 021 грн.

Згідно з наданими представником
позивача поясненнями, цей залишок
від'ємного значення (151 021 грн.) був
врахований при обчисленні показників
декларації за червень 2008 року і за
липень 2008 року.

Так, у декларації за липень 2008 року (ар.
с. 11-12) задекларовані показники:

рядок 9 («Усього податкових
зобов'язань») 25 799 грн.;

рядок 17 («Усього податкового кредиту»)
25 711 грн.;

рядок 20 («Позитивне значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду») 88 грн.;

рядок 23, рядок 23.2 («Залишок від'ємного
значення попереднього звітного
(податкового) періоду, що включається
до складу податкового кредиту
поточного звітного (податкового)
періоду», «Значення рядка 26 податкової
декларації попереднього звітного
(податкового) періоду») 146 348 грн.;

рядок 26 («Залишок від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду») 146 260 грн. (146 348 грн. - 88 грн.).

Згідно з поясненнями представників
сторін, податкові повідомлення-рішення
за результатами перевірок показників
податкових декларації позивача з ПДВ
за червень та липень 2008 року ДПІ не
приймала.

Податкова декларація позивача з ПДВ за
серпень 2008 року (ар. с. 7-8) містила
показники:

рядок 9 («Усього податкових
зобов'язань») 20 000 грн.;

рядок 17 («Усього податкового кредиту»)
11 268 грн.;

рядок 20 («Позитивне значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду») 8 732
грн.;

рядок 23, рядок 23.2 («Залишок від'ємного
значення попереднього звітного
(податкового) періоду, що включається
до складу податкового кредиту
поточного звітного (податкового)
періоду», «Значення рядка 26 податкової
декларації попереднього звітного
(податкового) періоду») 146 260 грн.;

рядок 26 («Залишок від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду») 137 528 грн. (146 260 грн. - 8 732 грн.).

01.12.2008 ДПІ провела документальну
невиїзну (камеральну) перевірку
податкової декларації позивача з ПДВ
за серпень 2008 року, результати якої
оформила актом № 001164/17-01 (надалі - Акт,
ар. с. 15).

Відповідно до Акта, «… перевіркою
встановлено порушення п.5.12.4 порядку
заповнення декларацій з податку на
додану вартість … а саме, завищення
гр.23.2 декларації з податку на додану
вартість залишку суми від'ємного
значення попереднього звітного
періоду, в результаті чого підприємцем
було завищено суму р.26 податкової
декларації з податку на додану
вартість в сумі 137528 грн. … на підставі
підпунктів 7.7.5 та 7.7.7 пункту 7.7 статті 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» та Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» …
збільшується … сума, що за
результатами звітного періоду
підлягає сплаті платником податку до
бюджету - 8752 грн.».

24.12.2008 податковим
повідомленням-рішенням № 3599/1701/0
(надалі - Рішення, ар. с. 6) ДПІ, з
посиланням на підпункт «в» підпункту
4.2.2 пункту 4.2 статті 4 і підпункт 17.1.4
пункту 17.4 статті 17 Закону України від
21.12.2000 № 2181-ІІІ «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (надалі - Закон № 2181),
визначила суму податкового
зобов'язання позивача з ПДВ - 9 190 грн. (з
яких 8 752 грн. - за основним платежем, 438
грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями). Як вказано у Рішенні,
позивач порушила підпункти 7.7.1 та 7.7.2
пункту 7.7 статті 7 Закону України від
03.04.1997 № 168/97-ВР «Про податок на додану
вартість» (надалі - Закон № 168).

При прийнятті рішення суд виходив з
такого.

Відповідно до підпунктів 7.7.5 та 7.7.7
пункту 7.7 статті 7 Закону № 168, протягом
30 днів, наступних за днем отримання
податкової декларації, податковий
орган проводить документальну
невиїзну перевірку (камеральну)
заявлених у ній даних. За наявності
достатніх підстав вважати, що
розрахунок суми бюджетного
відшкодування було зроблено з
порушенням норм податкового
законодавства, податковий орган має
право протягом такого ж строку
провести позапланову виїзну перевірку
(документальну) платника для
визначення достовірності нарахування
такого бюджетного відшкодування.

Якщо за наслідками документальної
невиїзної (камеральної) або
позапланової виїзної перевірки
(документальної) податковий орган
виявляє недостовірність суми
бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, то
такий податковий орган:

а) у разі заниження заявленої платником
податку суми бюджетного відшкодування
щодо суми, визначеної податковим
органом унаслідок таких перевірок,
надсилає платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
сума такого заниження та підстави для
її вирахування. У цьому випадку
вважається, що платник податку
добровільно відмовляється від
отримання такої суми заниження як
бюджетного відшкодування та враховує
її згідно з підпунктом 7.7.3 цього пункту
у зменшення податкових зобов'язань з
цього податку наступних податкових
періодів;

б) у разі перевищення заявленої
платником податку суми бюджетного
відшкодування над сумою, визначеною
податковим органом внаслідок
проведення таких перевірок, податковий
орган надсилає платнику податку
податкове повідомлення, в якому
зазначаються сума такого перевищення
та підстави для її вирахування;

в) у разі з'ясування внаслідок
проведення таких перевірок факту, за
яким платник податку не має права на
отримання бюджетного відшкодування,
надсилає платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
підстави відмови у наданні бюджетного
відшкодування.

Оскільки позивач не декларував за
серпень 2008 року суму бюджетного
відшкодування, доводи ДПІ про
недотримання підпунктів 7.7.5 та 7.7.7
пункту 7.7 статті 7 Закону № 168 є
безпідставними.

Крім того, суд зауважує, що навіть за
умови доведеності контролюючим органу
факту порушення платником податку
підпунктів 7.7.5 та 7.7.7 пункту 7.7 статті 7
статті 168, контролюючий орган був
вправі прийняти податкове
повідомлення щодо суми бюджетного
відшкодування, а не про визначення суми
податкового зобов'язання.

Відповідно до підпункту 5.12.4 пункту 5.12
Порядку заповнення та подання
податкової декларації з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
ДПА України від 30.05.1997 № 166 (у редакції
наказу від 15.06.2005 № 213), залишок
від'ємного значення після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (відображається у
рядку 26 податкової декларації
поточного звітного податкового
періоду та переноситься до рядка 23.2
податкової декларації наступного
звітного періоду).

Згідно з деклараціями позивача за
липень та серпень 2008 року, сума, вказана
у рядку 26 декларації за липень,
відповідає сумі, вказаній у рядку 23.2
декларації за серпень.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку про те, що ДПІ не довела факт
вчинення позивачем порушень, про які
зазначено в Акті.

У Рішенні відповідач вказав, що позивач
порушив інші (у порівнянні з Актом)
норми Закону № 168, а саме підпункти 7.7.1
та 7.7.2 пункту 7.7 статті 7.

Відповідно до цих норм, сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені законом
для відповідного податкового періоду.
При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (підпункт 7.7.1).

Якщо у наступному податкового періоді
сума, розрахована згідно з підпунктом
7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення,
то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів (послуг)
у попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду
(підпункт 7.7.2).

Оскільки, як вказано вище, Актом не
зафіксовано порушення позивачем
підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону
№ 168, суд вважає неправомірним
обґрунтування прийнятого відповідачем
Рішення цією нормою. До того ж, в Акті не
вказано, що показники рядку 20
декларації («Позитивне значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного
(податкового) періоду») і рядку 27 («Сума
ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати
в бюджет за підсумками поточного
звітного періоду, з урахуванням
залишку від'ємного значення
попереднього звітного періоду»)
підлягають коригуванню.

Суд зазначає, що в Акті не вказано, на
яку суму позивач зависив рядок 23.2
декларації.

Відповідно до пояснень сторін,
розбіжності виникли в результаті того,
що відповідач не прийняв уточнюючі
розрахунки позивача, а, як вказано вище,
показники цих розрахунків послідовно
відображалися позивачем у деклараціях
за червень, липень та серпень 2008 року.

Так, 11.07.2008 листом № 2775/Ф/28-193/251 (ар. с. 25)
ДПІ повідомила позивача, що «…
податкова звітність … (нові звітні
податкові декларації … та уточнюючі
розрахунки …) визнана неподатковою як
така, що заповнена всупереч правилам,
зазначеним у порядку її заповнення …».

Позивач оскаржив це рішення
відповідача, і постановою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 13.07.2011 у справі № 6/106/09/5016 у
задоволенні позову ФОП ОСОБА_3 про
визнання нечинним та скасування
рішення ДПІ було відмовлено (ар. с. 33,
34-36, 188-189, 190).

Виходячи з висновків суду у справі №
6/106/09/5016, позивач неправомірно
відобразила у деклараціях за червень,
липень та серпень 2008 року залишок
від'ємного значення попереднього
податкового періоду в сумі 152 021 грн., 146
348 грн. та 146 260 грн. відповідно.

На думку суду, контролюючий орган,
після невизнання уточнюючих
розрахунків позивача податковою
декларацією (11.07.2008), мав здійснити
перевірку показників декларації за
червень 2008 року (перший податковий
період, в якому позивач врахував дані
уточнюючих розрахунків).

Підставою для визначення суми
податкового зобов'язання у Рішенні, як
вказано вище, зазначений підпункт «в»
підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону
№ 2181, відповідно до якого контролюючий
орган зобов'язаний самостійно
визначити суму податкового
зобов'язання платника податків у разі
якщо контролюючий орган внаслідок
проведення камеральної перевірки
виявляє арифметичні або методологічні
помилки у поданій платником податків
податковій декларації, які призвели до
заниження суми податкового
зобов'язання.

В даному випадку, приймаючи до уваги ту
обставину, що показники декларації за
серпень 2008 року узгоджуються з
показниками декларації за липень 2008
року, висновки ДПІ про наявність
арифметичних або методологічних
помилок є безпідставними.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку про те, що у ДПІ не було
законних підстав для прийняття Рішення
за результатами перевірки, що була
оформлена Актом. Так, у Рішенні і в Акті
вказані різні порушення позивачем норм
Закону № 168; матеріалами справи факти
цих порушень не підтверджуються; в Акті
відсутня будь-яка інформація щодо
фактичних підстав для коригування
рядків 23.2 і 26 декларації і щодо
результатів перевірки показників
рядків 20 і 27; наявність арифметичних
або методологічних помилок за
результатами камеральної перевірки не
встановлена.

Відповідно, вимоги позивача про
скасування Рішення підлягають
задоволенню.

Посилання позивача на порушення
відповідачем строку проведення
камеральної перевірки суд як підставу
для визнання протиправним і скасування
податкового повідомлення-рішення суд
відхиляє, оскільки Законом № 168
(зокрема підпунктом 7.7.5 пункту 7.7 статті
7), як вказано вище, встановлений строк
для проведення перевірки
достовірності нарахування бюджетного
відшкодування. Крім того, норми Закону
№ 168 не містили положень, відповідно до
яких наслідками недотримання строку
проведення перевірки є протиправність
прийнятого за результатами такої
перевірки податкового
повідомлення-рішення.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158 - 163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення-рішення №
3599/1701/0, що було прийнято Державною
податковою інспекцією у Центральному
районі м. Миколаєва 24.12.2008.

3. Присудити фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_3 понесені нею судові витрати
(судовий збір) в сумі 3,40 грн. з
Державного бюджету України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
В.В. Птичкіна

Постанова оформлена у відповідності до
статті160 КАС України

та підписана суддею 19 травня 2014 року