Справа № 826/4847/14
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2014 року 14:35 № 826/4847/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Каракашьяна С.К.,
при секретарі Бабич Г.Ю., розглянув у
відкритому судовому засіданні за
участі представника позивача Мицько
Н.М., відповідача Геращенко С.А.,
адміністративну справу
за позовом: Приватного підприємства
«Науково-виробнича фірма
«Науково-виробнича фірма «VD MAIS»
до: Київської міжрегіональної митниці
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправним та
скасування рішення про коригування
митної вартості товару від 19.03.2014
№100270001/2014/300067/2 та картку відмови №
На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в
судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне підприємство
«Науково-виробнича фірма
«Науково-виробнича фірма «VD MAIS»
звернулося до суду з позовом, в якому
просить суд:
- визнати протиправним та скасувати
Рішення про коригування митної
вартості товарів № 100270001/2014/300067/2 від
19.03.2014 року;

- визнати протиправною та скасувати
Картку відмову в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
100270001/2014/00229 від 19.03.2014.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем за результатами
здійсненого контролю правильності
визначення митної вартості товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, безпідставно застосовано
шостий метод визначення митної
вартості товарів замість заявленого
позивачем основного методу - за ціною
договору, внаслідок чого неправомірно
прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів. При цьому,
позивач вважає, що надав митному органу
всі необхідні документи для
підтвердження заявленої ціни.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав та
просив відмовити у задоволенні позову
з підстав наявності неповних
відомостей та розбіжностей у поданих
до митного оформлення документах, а
також у зв'язку з відмовою декларанта
від подання додаткових документів, що
стало підставою для коригування
заявленої митної вартості ввезених
товарів. У зв'язку з цим, відповідач
вважає прийняте рішення обґрунтованим
та винесеним відповідно до норм
законодавства.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що на підставі
зовнішньоекономічного контракту від
07.09.2006р. № 070906, укладеного між Приватним
підприємством «Науково-виробнича
фірма «Науково-виробнича фірма «VD MAIS»
(Покупець) та фірмою «KLAUS FABER AG»
(Німеччниа, Продавець), позивачем на
митну територію України ввозився товар
- кабель електричний з'єднувальний
загального призначення довжиною 270 м.

Митна вартість товару була заявлена
декларантом шляхом подання декларації
митної вартості №100270001/2014/204255 від
18.03.2013р., за основним методом, тобто за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, за загальною
вартістю еквівалентною 4 944,33 EUR.

Позивачем до вантажної митної
декларації було додано
товаросупровідні документи, зокрема:
зовнішньо економічний контракт від
07.09.2006р. №070906; підтверджуючий інвойс
від 10.03.2014р. №507478; довідка щодо
підтвердження розходів на
транспортування від 12.03.2014р. №84/04;
специфікація від 10.03.2014р. №18; платіжне
доручення від 05.03.2014р. №1496; облікову
картку суб'єкта зовнішньоекономічної
діяльності; експортна декларація від
12.03.2014p. №MRN 14DE21EO; CMR від 12.03.2014р.
№265340; технічна документація.

Київською міжрегіональною митницею
Міністерства доходів і зборів України
в поданих до митного оформлення
документах разом з митною декларацією
від 18.03.14 №100270001/2014/204255 виявлено
розбіжності, що унеможливлює перевірку
числового значення заявленої митної
вартості, у зв'язку з чим декларанту
запропоновано надати протягом 10
календарних днів додаткові документи,
а саме: виписку з бухгалтерської
документації; ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів;
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

За результатами розгляду поданих
документів Київською міжрегіональною
митницею Міндоходів прийнято
оскаржуване Рішення про коригування
митної вартості від 19.03.2014р.
№100270001/2014/300067/2, яким визначено митну
вартість товарів за резервним методом
визначення митної вартості товару
відповідно до ст. 64 Митного кодексу
України. На підставі Рішення про
коригування, винесено картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, ТЗ комерційного призначення
№100270001/2014/00229.

У відповідності до рішення
відповідачем було скореговано митну
вартість товару, у зв'язку з чим, для
випуску товарів у вільний обіг під
гарантійні зобов'язання, товариство
додатково сплатило обов'язкові
платежі.

Суд погоджується з правомірністю
коригування відповідачем митної
вартості ввезених позивачем товарів,
що пояснюється наступним.

Як вбачається з матеріалів справи,
декларантом до митного оформлення
товару, як доказ вартості
транспортування вантажу, надано
довідку щодо транспортних витрат від
12.03.2014 №84/04, яка видана ДП «Квенбергер
Логистикс УКР», проте як в міжнародній
автомобільній накладній (CMR)
перевізника зазначено «T+T LLC», у зв'язку
з чим суд погоджується з тим, що подані
позивачем документи не містять доказів
вартості транспортування.

Також, відповідач в рішенні зазначає,
що у позивача відсутні докази щодо
узгодження з Продавцем - компанією
фірмою «KLAUS FABER AG» строків оплати
продукції, мотивуючи тим, що надане
декларантом платіжне доручення від
05.03.2014 №1496 датоване раніше ніж
специфікація від 10.03.2014 №018.

Отже, враховуючи наведене вище, та у
відповідності до частини 3 статті 53
Митного кодексу України, подані
декларантом документи разом з митною
декларацією не містять всіх відомостей
щодо митної вартості товару, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Згідно ст. 49 МК України (далі - МК
України), митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 54 МК України визначено, що
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 54
Митного кодексу України, митний орган з
метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів має право, зокрема,
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості; у випадках,
встановлених цим Кодексом, письмово
запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості.

Згідно з частиною шостою вказаної
правової норми, митний орган може
відмовити у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі, зокрема,
неподання основних документів, які
підтверджують відомості про заявлену
митну вартість товарів (згідно з
переліком та відповідно до умов,
наведених у частині другій статті 53
цього Кодексу) та неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Згідно з частиною 2 статті 53 Митного
кодексу України, документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
є: 1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Зазначені в оспорюваному рішенні
розбіжності в документах, зокрема,
відсутність доказів щодо вартості
транспортування та відсутність
доказів щодо визначення строку оплати
за товар, на думку суду можуть
вважатися відсутністю всіх відомостей,
що підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів.

Згідно ст. 55 МК України, рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
митним органом у письмовій формі під
час здійснення контролю правильності
визначення митної вартості цих товарів
як до, так і після їх випуску, якщо
митним органом у випадках,
передбачених частиною шостою статті 54
цього Кодексу, виявлено, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 58 МК України,
митною вартістю товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту, є ціна, що
була фактично сплачена, або підлягає
сплаті за товари, тобто загальна сума
всіх платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Отже, оскільки позивачем відповідачу
станом на дату прийняття рішення про
коригування митної вартості
документів які б спростували вказані
розбіжності надано не було, натомість
було повідомлено про неможливість
такого надання, відповідачем
правомірно прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів.

Стосовно вимоги про скасування картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску товару, суд
прийшов до висновку, що позов в цій
частині не підлягає задоволенню,
оскільки, товар ввезений через митний
кордон України, шляхом митного
оформлення даного товару за
скоригованою ціною. Таким чином,
скасування картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску товару, жодних правових
наслідків для позивача не несе.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З урахуванням викладеного, суд
приходить висновків про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 124, 160-165, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, та може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково за правилами, встановленими
ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя
С.К. Каракашьян