Справа № 295/3890/14-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"27" травня 2014 р.
Справа № 295/3890/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Майора Г.І.

суддів:
Бучик А.Ю.

Одемчука Є.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Житомирі Житомирської області на
постанову Богунського районного суду
м. Житомир від "26" березня 2014 р. у справі
за позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м. Житомирі
Житомирської області (далі - УПФ
України в м.Житомирі), в якому просив
визнати неправомірними дії
відповідача щодо відмови йому у
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
з 01.12.2013 р. та зобов'язати останнього
здійснити такий перерахунок виходячи
із розрахунку 90% від заробітної плати
працюючого на відповідній посаді судді
в сумі 24116,40 грн.

Постановою Богунського районного суду
м. Житомира від 26 березня 2014 року
визнано протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області щодо відмови
ОСОБА_3 в перерахунку і виплаті
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці з 01.12.2013
року.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у м. Житомирі
Житомирської області провести з 1
грудня 2013 року перерахунок
призначеного ОСОБА_3 щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці, виходячи із розрахунку 90%
його заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді в сумі 24116,40
грн. згідно довідки апеляційного суду
Житомирської області №497 від 13.12.2013
року.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у м. Житомирі
Житомирської області виплатити ОСОБА_3
різницю між донарахованим з 01 грудня 2013
року розміром щомісячного довічного
грошового утримання та фактично
виплаченим.

Не погоджуючись з рішеннями суду
першої та апеляційної інстанцій, УПФ
України в м.Житомирі звернулося із
апеляційною скаргою про скасування
зазначеного рішення, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Позивач та відповідач не скористалися
своїм правом на участь в судовому
засіданні: повноважних представників в
засідання суду не направили, хоча про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином.

07.05.2014 року відповідач подав до суду
клопотання про розгляд справи без
участі його представника.

За таких підстав, з врахуванням
приписів ч.4 ст.196 КАС України, п.2 ч.1 ст.197
КАС України розгляд апеляційної скарги
здійснюється судової колегією за
відсутності позивача та представника
відповідача, в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального законодавства, колегія
суддів уважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановлено, що позивач з 29 вересня 2011
року звільнений з посади судді
апеляційного суду Житомирської
області, перебуває на обліку у
відповідача та отримує довічне грошове
утримання.

Право на отримання щомісячного
довічного грошового утримання, умови і
порядок його одержання були
передбачені ст. 43 Закону України "Про
статус суддів" і Постановою Верховної
Ради України "Про порядок введення в
дію Закону України "Про статус суддів",
яка визначала відсотковий розмір
утримання без його обмеження від
заробітної плати працюючого судді.

З матеріалів справи убачається, що
позивач надав відповідачу довідку
Апеляційного суду Житомирської
області №3-497 від 13.12.2013 року про
заробітну плату для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці,
відповідно до якої заробітна плата, яка
враховується при призначенні
(перерахунку) щомісячного утримання
суддям у відставці становить з 01.12.2013
року 24116,40 грн.

Відмова відповідача, надана листом від
10.01.2013 року №255/02 у проведенні
перерахунку розміру щомісячного
грошового утримання судді у відставці
є неправомірною, у зв'язку з чим суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
протиправність дій відповідача щодо
відмови позивачу у перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання.

Відповідно до частини першої статті 126
Конституції України Конституція і
закони України повинні гарантувати
незалежність і недоторканність суддів.
До таких конституційних гарантій
віднесено обов'язок держави
забезпечувати фінансування та належні
умови для функціонування судів і
діяльності суддів (частина перша
статті 130 Конституції України).

За змістом пункту 8 частини четвертої
статті 47, статей 136-138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів"
належне матеріальне та соціальне
забезпечення судді, в тому числі і
щомісячне довічне грошове утримання, є
елементами статусу судді та однією з
основоположних гарантій незалежності
судді.

Згідно з частиною першою статті 138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" (в редакції Закону від 07.07.2010 р.
№ 2453-VI, чинній на момент звільнення
позивача з посади судді) судді, який
вийшов у відставку, при досягненні
пенсійного віку виплачується пенсія на
умовах, передбачених статтею 37 Закону
України "Про державну службу" або, за
його вибором, щомісячне довічне
грошове утримання.

Відповідно до ч.3 ст. 138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів" (із
змінами, внесеними згідно із Законом
України від 08.07.2011 року №3668-VI) щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у відставці у
розмірі 80% грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний рік роботи на посаді понад 20
років розмір щомісячного грошового
утримання збільшується на 2%, але не
більше 90% заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Враховуючи те, що розмір щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці і розмір пенсії колишнього
державного службовця залежать від суми
грошового утримання діючого судді
(заробітної плати працюючого на
відповідній посаді державного
службовця), з якої було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, та виходячи з
принципу єдності статусу суддів, у разі
підвищення розміру грошового
утримання діючого судді має
здійснюватись перерахунок раніше
призначеного щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці.

Слід зазначити, що перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання передбачений на рівні
підзаконного нормативно-правового
регулювання. Згідно з пунктами 3 і 4
Положення про Пенсійний фонд України,
затвердженого Указом Президента
України від 06.04.2011р. № 384/2011, пунктами 2.1
і 2.2 Положення про управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах і районах у містах,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 30.04.2002 р.
№8-2 (у редакції постанови правління
Пенсійного фонду України від 25.02.2008 р.
№5-5), серед основних завдань і функцій
Пенсійного фонду України та його
органів на місцях є призначення
(перерахунок) пенсій, щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці та підготовка документів для
їх виплати.

Так, Додатком №2 до Порядку подання
документів для призначення і виплати
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці органами
Пенсійного фонду України,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 25.01.2008 р.
№3-1, встановлена форма довідки про
заробітну плату для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, в якій
зазначаються відомості про заробітну
плату судді, яка враховується при
призначенні (перерахунку) щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці.

Враховуючи те, що згідно наданої
довідки заробітна плата працюючого
судді на відповідній посаді
збільшувалась, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що при
вирішенні даного спору підлягає
застосуванню частина третя ст.138 Закону
№2453-VI (діюча з 01.01.2012 року), а отже дії
Управління по невиплаті позивачу
належних сум довічного грошового
утримання у розмірах, передбачених
частиною третьою ст.138 Закону №2453-VI є
неправомірними.

Крім того, згідно Рішення
Конституційного Суду України №3-рп/2013
від 03.06.2013 р. визнано неконституційними:

- частину третю, перше, друге, третє
речення частини п'ятої статті 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" від 7 липня 2010 року №2453-VI у
редакції Закону України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI;

- статтю 2 Закону України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року №3668-VI в частині поширення
її дії на Закон України "Про судоустрій
і статус суддів" від 7 липня 2010 року №
2453-VI;

- абзац другий пункту 2 розділу II
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року №3668-VI, зі змісту якого
вбачається, що виплата суддям пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої, третьої статті 42 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від 9
липня 2003 року №1058-IV та без проведення
інших перерахунків, передбачених
законодавством.

Суд першої інстанції дав належну
оцінку обставинам справи, вірно
застосував законодавство, яке регулює
ці правовідносини та ухвалив правильне
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів уважає, що постанова суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою,
відповідає матеріалам справи та
чинному законодавству, а підстави для
задоволення апеляційної скарги
Управління Пенсійного фонду України в
м.Житомирі Житомирської області
відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області залишити без
задоволення, а постанову Богунського
районного суду м. Житомира від "26"
березня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Г.І. Майор

судді:
А.Ю.Бучик

Є.В.Одемчук

Роздруковано та надіслано: р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1, 10005

3- відповідачу: Управління Пенсійного
фонду України в м.Житомирі
Житомирської області вул.Перемоги, 55,
м.Житомир, 10003

- ,