Справа № 2270/5282/12
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/74846/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів : Логвиненко А.О.
(доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

здійснивши попередній розгляд
касаційної скарги Полонського
районного центру зайнятості - робочого
органу виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття на ухвалу
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 27.08.2012р. та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 7.11.2012р. у
справі

за позовом Полонського районного
центру зайнятості - робочого органу
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття

до відповідача ОСОБА_3

про стягнення незаконно отриманої
допомоги по безробіттю , -

В С Т А Н О В И В :

17.07.2012р. до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_3 3568,32грн. звернувся
Полонський районний центр зайнятості -
робочий орган виконавчої дирекції
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття (далі
Центр зайнятості). Свої вимоги позивач
мотивував тим, що ОСОБА_3, перебуваючи
на обліку у Центрі зайнятості та
отримуючи матеріальну допомогу по
безробіттю з 9.03.2005р. по 1.12.2005р., був
зареєстрований суб'єктом
підприємницької діяльності та не
скасував підприємницьку діяльність на
момент реєстрації в державній службі
зайнятості, в зв'язку з чим відповідач
не мав підстав вважатися безробітним.
Добровільно отримані кошти ОСОБА_3 не
повернув, тому позивач просив
задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 27.08.2012р.,
залишеною без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 7.11.2012р., позов залишено без
розгляду.

Не погодившись з ухвалами судів
попередніх інстанцій, Центр зайнятості
звернувся з касаційною скаргою, в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
просив їх скасувати та направити
справу на новий розгляд. При цьому
скаржник зазначив, що суди дійшли
помилкового висновку про пропуск
позивачем строку звернення до суду.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в березні 2005р. ОСОБА_3
звернувся до Центру зайнятості із
заявою про надання статусу
безробітного та виплату допомоги по
безробіттю. Статус безробітного
відповідачу надано 9.03.2005р. При
перебуванні на обліку в Центрі
зайнятості з 9.03.2005р. по 1.12.2005р. ОСОБА_3
отримав допомогу по безробіттю в сумі
3568,32грн.

21.09.2011р. актом розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
безробітним встановлено, що ОСОБА_3 під
час перебування на обліку був зайнятою
особою, оскільки з 15.08.2000р.
зареєстрований суб'єктом
підприємницької діяльності та не
скасував підприємницьку діяльність на
момент реєстрації в державній службі
зайнятості.

При розгляді адміністративного
позову судами першої та апеляційної
інстанцій обговорено питання щодо
додержання позивачем вимог ст. 99 КАС
України відносно строків звернення до
адміністративного суду.

Згідно зі ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду
суб'єкта владних повноважень
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня виникнення підстав,
що дають суб'єкту владних повноважень
право на пред'явлення передбачених
законом вимог.

Статтею 100 КАС України передбачалось,
що пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
залишення адміністративного позову
без розгляду.

Отже, враховуючи шестимісячний
строк для звернення до
адміністративного суду, а також те, що
позивач звернувся в липні 2012р. до суду з
позовом про стягнення з ОСОБА_3
грошових коштів, отриманих з 9.03.2005р. по
1.12.2005р. в якості допомоги по безробіттю,
згідно акту розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення
безробітним від 21.09.2011р., судами
попередніх інстанцій правильно
застосовані положення ст. 100 КАС
України.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без мін, якщо визнає, що
суди першої та апеляційної інстанцій
не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231, 254 КАС
України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Полонського
районного центру зайнятості - робочого
органу виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття залишити без
задоволення, ухвалу Хмельницького
окружного адміністративного суду від
27.08.2012р. та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 7.11.2012р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України в
порядку, передбаченому ст.ст. 235-244 КАС
України.

Судді
А.О.
Логвиненко

О.Є.
Донець

В.Ф. Мороз