Справа № 805/5742/14
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 р.
Справа №805/5742/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 10 год. 30
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Череповського Є.В.,

при секретарі судового засідання
Демішеві А.О.

з участю сторін:

позивач - ОСОБА_1,

представника відповідача - Лютий Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Будьонівському районі м.
Донецька Головного управління
Міндоходів України у Донецький області
про скасування вимоги № Ф - 375 від 24.04.2014
року щодо сплати боргу (недоїмки),-

В С Т
А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(надалі - позивач) звернувся до суду з
позовною заявою до Державної
податкової інспекції у Будьонівському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів України у
Донецький області (надалі - відповідач)
про скасування вимоги № Ф - 375 від 24.04.2014
року щодо сплати боргу (недоїмки).

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказав, що 05.05.2014 року він отримав
вимогу № Ф - 375 від 24.04.2014 року про
сплату недоїмки, відповідно до якої
заборгованість позивача складає 12699,16
грн. та нарахована на підставі картки
особового рахунку. Позивач вважає
зазначену вимогу такою, що не
відповідає нормам чинного
законодавства та підлягає скасуванню.

Також позивач вказує на те, що фізичні
особи - підприємці, які є пенсіонерами
за віком та які обрали спрощену систему
оподаткування, до яких відноситься і
позивач, звільняються від сплати за
себе єдиного внеску. Оскільки позивачу
призначений такий вид пенсії як пенсія
за віком, незважаючи на пільговий
характер умов її призначення, він є
пенсіонером за віком та відповідно до
ч. 4 ст. 4 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" підлягає
звільненню від сплати єдиного внеску.

На підставі вищезазначеного, позивач
просив суд скасувати вимогу про сплату
недоїмки № Ф - 375 від 24.04.2014 року.

Позивач у судовому засіданні наполягав
на задоволені позовних вимогах у
повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог та надав
заперечення проти позову в яких
зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 4
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
фізичні особи - підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, є
платниками єдиного внеску. Особи,
зазначені у п. 4 частини першої цієї
статті, які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
за себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Умови призначення пенсії визначені
статтею 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» а саме - особи мають право
на призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявного
страхового стажу не менше 15 років. На
підставі викладеного просив відмовити
в задоволені позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав та
мотивів.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
позивач зареєстрований як фізична
особа - підприємець 23.02.1988 року
виконавчим комітетом Донецької
міської ради, ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом
про державну реєстрацію фізичної
особи - підприємця серія НОМЕР_2, є
платником єдиного податку та перебуває
на спрощеній системі оподаткування.

Відповідно до Податкового кодексу
України, Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" контроль за
дотриманням законодавства із збору
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
покладено на органи міністерства
доходів і зборів України.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" орган доходів і
зборів у порядку, за формою та у строки,
встановлені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно особового рахунку позивача
станом на 01.05.2014 року у нього була
наявна заборгованість зі сплати
єдиного соціального внеску у сумі 12699,19
грн.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи, 24
квітня 2014 року відповідачем було
сформовано вимогу про сплату боргу
(недоїмки) № Ф - 375, згідно якої станом
на 31.03.2014 року заборгованість зі сплати
єдиного внеску Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 становить 12699,19 грн.

05 травня 2014 року як зазначив позивач в
позовній заяві він отримав зазначену
вимогу про сплату недоїмки.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Обов'язок суду вирішувати спори на
підставі Конституції України
закріплений положеннями принципу
законності викладеного у пункті 1
частини першої статті 9 КАС України.

Нормою ч. 3 ст. 2 КАС України також
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються Законом України
«Про збір на облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 року
№ 2464-VI, Законом України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ,
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 року
№ 2464 - VІ (далі - Закон № 2464) єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до п. 4. ч. 1. ст. 4 Закону №2464,
платниками єдиного внеску є: фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Законом України "Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України" № 3609-VI від
07.07.2011 року, яким ст.4 Закону №2464 було
доповнено ч.4 такого змісту: "Особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування".

З аналізу наведених норм законодавства
вбачається, що фізичні особи -
підприємці, які є пенсіонерами за віком
та які обрали спрощену систему
оподаткування, до яких з урахуванням
встановлених судом обставин
відноситься і позивач - фізична особа -
підприємець ОСОБА_4, звільняються від
сплати за себе єдиного внеску.

Статтею 2 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ
(далі - Закон № 1788) встановлені види
державних пенсій, а саме за цим Законом
призначаються: а) трудові пенсії: за
віком; по інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року № 1058-VІ
(далі - Закону № 1058), особи мають право
на призначення пенсії за віком після
досягнення чоловіками 60 років, жінками
- 55 років та наявності страхового стажу
не менше п'ятнадцяти років.

Види державних пенсій, які
призначаються за Законом № 1788,
визначені ст.2 цього Закону.

Положення п."а" ч.1 ст.2 Закону №1788
свідчать про те, що трудові пенсії
поділяються на такі види як пенсії за
віком, по інвалідності, в разі втрати
годувальника та за вислугу років.

Системний аналіз положень ст.ст.12-18
Закону №1788 свідчить, що законодавець
розрізнив пенсії за віком в залежності
від умов їх призначення, визначивши
загальні умови призначення пенсії за
віком, (ст.12), пільгові умови
призначення пенсії за віком, (ст.13), а
також особливі умови призначення цього
виду пенсії окремим категоріям
громадян (працівникам, зайнятим на
підземних і відкритих гірничих роботах
та в металургії, громадянам, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи, інвалідам, учасникам війни,
сім'ям загиблих (померлих)
військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ, багатодітним
матерям і матерям інвалідів з
дитинства тощо (ст.ст.14-18).

Аналізуючи Закон № 1058, який встановлює
загальні види пенсійних виплат, Закон
№ 1788, яким призначаються державні
пенсії, суд приходить до висновку, що
законодавство встановлює пільги, як в
обчисленні стажу, так і в досягненні
конкретного віку для окремих категорій
громадян. Таким чином, вік і стаж роботи
- це характерні ознаки пенсії за віком,
однак умови призначення пенсій є
різними, тоді як такий вид пенсії, як
пенсія за віком є єдиним.

Судом встановлено, що позивач є
пенсіонером за віком з 11.03.2009 року.
Зазначена обставина також
підтверджується пенсійним
посвідченням позивача серії № НОМЕР_1,
в якому зазначено вид пенсії - за віком,
термін дії - довічно.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_5 призначений такий
вид пенсії як "пенсія за віком",
незважаючи на пільговий характер умов
її призначення, отже він є "пенсіонером
за віком" і відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону
№ 2464 підлягає звільненню від слати
єдиного внеску.

У зв'язку з цим, дії Державної
податкової інспекції у Будьонівському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів України у
Донецький області щодо нарахування
Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 зі
сплати єдиного соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування є протиправними,
оскільки позивач є пенсіонером за
віком та добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування не приймає.
Виходячи з наведеного, оскаржувана
вимога про сплату боргу (недоїмки) №
Ф-375 від 24.04.2014 року підлягають
скасуванню, оскільки покладають на
позивача зобов'язання, від виконання
яких останній звільнений на підставі ч.
4 ст. 4 Закону № 2464.

Отже, позовні вимоги про скасування
вимоги про сплату недоїмки № Ф - 375 від
24.04.2014 року підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 17-20, 69-72, 86, 94, 121, 158-163, 167, 185, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Будьонівському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів України у
Донецький області про скасування
вимоги № Ф - 375 від 24.04.2014 року
щодо сплати боргу (недоїмки) -
задовольнити у повному обсязі.

Скасувати вимогу Костянтинівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області № Ф - 375
від 24.04.2014 року про сплату недоїмки у
розмірі 12699,16 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 судові витрати по сплаті
судового збору в сумі 486,75 грн.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті
та проголошена судовому засіданні
03 червня 2014 року.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Строк для подання апеляційної скарги
стороною або іншою особою, яка брала
участь у справі, обчислюється з моменту
отримання копії постанови.

Суддя
Череповський Є.В.