Справа № 826/926/14
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/926/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Ісаєнко
У Х В А Л А

Іменем України

27 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Ісаєнко
Ю.А.;

суддів: Епель О.В.,
Федотова І.В.,

за участю секретаря:
Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 13 березня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України
про визнання незаконним та скасування
пункту 12 Порядку тимчасового
затримання та зберігання транспортних
засобів на спеціальних майданчиках і
стоянках, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17
грудня 2008 року №1102,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим із адміністративним
позовом до Сімферопольського міського
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Автономній Республіці Крим про
визнання незаконними дій працівників
ДАІ щодо примусової евакуації та
зберігання автомобіля на
спецмайданчику, визнання незаконним та
скасування п. 12 Порядку тимчасового
затримання та зберігання транспортних
засобів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17
грудня 2008 року №1102.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим
залучено до участі у справі в якості
другого відповідача Кабінет Міністрів
України, справу роз'єднано та в частині
вимог до Кабінету Міністрів України
про визнання незаконним та скасування
п. 12 Порядку тимчасового затримання та
зберігання транспортних засобів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 грудня 2008 року
№1102, та передано на розгляд до
Окружного адміністративного суду
міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30 січня 2014 року
дана адміністративна справа прийнята
до провадження цього суду та
призначена до розгляду в судовому
засіданні колегію у складі трьох
суддів.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 13
березня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу з підстав порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 13
березня 2014 року та ухвалити нове судове
рішення про задоволення позову.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про дату, час і місце розгляду справи
повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення апеляційної скарги
посилаючись на те, що судом першої
інстанції було ухвалене законне та
обґрунтоване рішення, а підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, постанову
суду першої інстанції - без змін, з
огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з яким погоджується
колегія суддів виходив з наступного.

Підпунктом 52 пункту 2 розділу І Закону
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
вдосконалення регулювання відносин у
сфері забезпечення безпеки дорожнього
руху» від 24 вересня 2008 року №586-VI Кодекс
України про адміністративні
правопорушення доповнено статтею 2652.

Відповідно до положень статті 2652
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, в редакції, яка діяла
на час виникнення спірних
правовідносин, у разі наявності
підстав вважати, що водієм вчинено
порушення, передбачені частинами
першою, другою, третьою, четвертою,
шостою і сьомою статті 121, статтями 121 1,
122 5, 126, частинами першою, другою,
третьою і четвертою статті 130, статтями
132 1, 206 1 цього Кодексу, працівник
відповідного підрозділу Міністерства
внутрішніх справ України, що
забезпечує безпеку дорожнього руху,
тимчасово затримує транспортний засіб
шляхом блокування або доставляє його
для зберігання на спеціальний
майданчик чи стоянку (якщо розміщення
затриманого транспортного засобу
суттєво перешкоджає дорожньому руху), в
тому числі за допомогою спеціального
автомобіля - евакуатора. Про тимчасове
затримання робиться відповідний запис
у протоколі про адміністративне
правопорушення.

Після закінчення триденного строку
тимчасового затримання транспортного
засобу особа має право звернутися за
отриманням тимчасово затриманого
транспортного засобу. Таке звернення
особи є обов'язковим для його виконання
незалежно від стадії вирішення справи
про адміністративне правопорушення.

За подання такого звернення та
повернення особі тимчасово
затриманого транспортного засобу не
може стягуватися плата.

Порядок тимчасового затримання та
зберігання транспортних засобів на
спеціальних майданчиках та стоянках
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону
України від 24.09.2008 року №586-VI покладено
обов'язок на Кабінет Міністрів України
у тримісячний строк з дня набрання
чинності цим Законом привести свої
нормативно-правові акти у
відповідність із цим Законом.

Статтею 117 Конституції України, якій
кореспондує стаття 50 Закону України
«Про Кабінет Міністрів України»,
передбачено, що Кабінет Міністрів
України в межах своєї компетенції
видає постанови і розпорядження, які є
обов'язковими до виконання.

Відповідно до статті 2652 КУпАП та статті
40 Закону України «Про виконавче
провадження» Кабінет Міністрів
України своєю постановою від 17 грудня
2008 року за №1102 затвердив Порядок
тимчасового затримання та зберігання
транспортних засобів на спеціальних
майданчиках і стоянках (надалі -
Порядок №1102), який визначає процедуру
тимчасового затримання, зберігання
транспортних засобів на спеціальних
майданчиках і стоянках та їх
повернення.

В пункті 12 Порядку №1102 закріплено, що
повернення тимчасово затриманого
транспортного засобу, який
зберігається на спеціальному
майданчику чи стоянці, здійснюється за
письмовим зверненням його водія,
власника (співвласника) за умови оплати
ним витрат, пов'язаних з
транспортуванням та зберіганням
такого транспортного засобу, та
пред'явлення відповідного протоколу
про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відповідач при прийнятті
оскаржуваної постанови (окремих її
положень) реалізував законодавчо
визначені повноваження щодо
встановлення порядку тимчасового
затримання та зберігання транспортних
засобів на спеціальних майданчиках і
стоянках.

Як вірно зазначено судом першої
інстанції, твердження позивача щодо
невідповідності пункту 12 Порядку №1102
сфері застосування даного
нормативно-правового акта з огляду на
те, що відповідно до його назви, він
регулює лише затримання і зберігання
транспортних засобів, не повинні
прийматися до уваги, оскільки
суперечить змісту пункту 1 Порядку №1102.

Щодо доводів позивача про
невідповідність оскаржуваної норми
положенням статті 2652 КУпАП, колегія
суддів погоджується з судом першої
інстанції, що частина 5 статті 2652 КУпАП
передбачає заборону стягнення плати
саме за подання особою заяви про
отримання тимчасово затриманого
транспортного засобу та за повернення
особі тимчасово затриманого
транспортного засобу.

В той час як оскаржуваний пункт 12
Порядку №1102 передбачає здійснення
повернення тимчасово затриманого
транспортного засобу за письмовим
зверненням його водія, власника
(співвласника) за умови здійснення ним
оплати саме витрат, які пов'язаних з
транспортуванням та зберіганням
такого транспортного засобу.

Так, згідно пункту 3 Порядку №1102
доставлення транспортного засобу на
спеціальний майданчик чи стоянку
здійснюється за допомогою спеціальних
автомобілів - евакуаторів (далі -
евакуатор), у тому числі тих, що
належать підприємствам, установам та
організаціям, які провадять
діяльність, пов'язану з
транспортуванням транспортних
засобів, і з якими Державтоінспекцією
укладені в установленому порядку
договори.

Згідно пункту 13 Порядку №1102 за
транспортування і зберігання
транспортного засобу на спеціальному
майданчику чи стоянці
Державтоінспекції справляється плата
у встановленому спільним наказом МВС,
Мінфіну та Мінекономіки розмірі.

Окрім цього, як вірно зазначено судом
першої інстанції, згідно з висновком
Міністерства юстиції України за
результатами правової експертизи
проекту постанови Кабінету Міністрів
України «Про внесення змін до
постанови Кабінету Міністрів України
від 17.12.2008р. №1102» проект постанови
відповідає Конституції України, актам
законодавства, що мають вищу юридичну
силу.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позову.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, з повним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстави для
скасування або зміни постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 13
березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено
28.05.2014 року)

Головуючий суддя:
Ю.А. Ісаєнко

Суддя:
О.В. Епель

Суддя:
І.В. Федотов

Головуючий суддя
Ісаєнко Ю.А.

Судді:
Епель О.В.

Федотов І.В.