Справа № 817/1167/14
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

Справа № 817/1167/14

28 травня 2014 року
м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд в складі головуючого судді
Комшелюк Т.О., за участю секретаря
судового засідання Лукащик Ю.Ю. та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

прокурор: Шептіліс О.І.,

позивача: ОСОБА_1,

відповідачів: представники Слободянюк
П.А., Григоренко Т.Я., Лукащук В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом:

ОСОБА_1 доТернопільська обласна рада
Шумська районна рада про
визнання дій неправомірними, рішення
незаконного та його скасування,
зобов'язання вчинення певних дій,
ВСТАНОВИВ:

Позивач 19.12.2013р. звернувся до суду
з позовом до відповідачів про визнання
дій неправомірними, рішення незаконним
та його скасування, зобов'язання
вчинення певних дій.

14.01.2014р. позивачем подано доповнення до
позову, в якому позивач просить суд
визнати подію адміністративного
виселення з політичних мотивів
позивача в складі сім'ї ОСОБА_5 з
постійного місця проживання у АДРЕСА_1
та вилучення майна (а. с. 15-16). Тобто,
фактично позивач просить суд визнати
юридичний факт.

В судовому засіданні позивач та
прокурор позовні вимоги підтримали в
повному обсязі.

Представники відповідачів позовні
вимоги не визнали, просили в позові
відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Частинами 1, 2 статті 17 КАС встановлено,
що юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності; 2) спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; 3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень; 4)
спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання не чинними
адміністративних договорів; 5) спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України; 6)
спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом
референдуму; 7) спори фізичних чи
юридичних осіб із розпорядником
публічної інформації щодо оскарження
його рішень, дій чи бездіяльності у
частині доступу до публічної
інформації.

Постановою Пленуму Верховного суду
України № 5 від 31.03.1995 «Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення»
визначено, що при вирішенні питання про
підвідомчість справи, суди мають право
враховувати норми законодавчих актів,
якими передбачено не судовий порядок
встановлення певних фактів або
визначено факти, які в даних
правовідносинах можуть
підтверджуватися рішенням суду.
Зокрема: згідно з Законом України "Про
реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні" факти
розкуркулювання, адміністративного
виселення громадян встановлюються
комісіями Рад народних депутатів з
питань поновлення прав реабілітованих.

Згідно із Законом України від 17 квітня
1991 року «Про реабілітацію жертв
політичних репресій на Україні»,
підлягають реабілітації особи, які з
політичних мотивів були
необґрунтовано засуджені судами або
піддані репресіям позасудовими
органами, всі громадяни заслані і
вислані з постійного місця проживання
та позбавлені майна за рішенням
органів державної влади і управління з
політичних, соціальних, національних,
релігійних та інших мотивів під
приводом боротьби з куркульством,
противниками колективізації.

Статтею 9 вказаного Закону передбачено,
що вирішення питань, пов'язаних з
фактом встановлення факту
розкуркулення з відшкодуванням
матеріальних збитків та інших прав
громадян реабілітованих відповідно
до Закону покладено на обласні, міську
і районні ради народних депутатів, які
утворюють відповідні комісії та
положення про них.

З врахування вищенаведеного
вбачається, що факт розкуркулювання,
адміністративного виселення громадян
встановлюються комісіями Рад народних
депутатів з питань поновлення прав
реабілітованих, тобто передбачено не
судовий порядок встановлення
зазначених фактів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 157 КАС України,
суд закриває провадження у справі, якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Оскільки законодавством установлення
цього факту здійснюється в іншому
порядку, провадження по даній справі
належить до закриття.

Враховуючи вище наведене, суд закриває
провадження у справі в частині
позовних вимог позивача щодо визнання
події адміністративного виселення з
політичних мотивів позивача в складі
сім'ї ОСОБА_5 з постійного місця
проживання у АДРЕСА_1 та вилучення
майна.

Керуючись ст. ст. 157, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до Тернопільської обласної ради,
Шумської районної ради про визнання
дій неправомірними, рішення
незаконного та його скасування,
зобов'язання вчинення певних дій в
частині позовних вимог про визнання
події адміністративного виселення та
вилучення майна з політичних мотивів
ОСОБА_1 з постійного місця проживання -
АДРЕСА_1 - закрити.

Ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо таку
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
ухвала, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали. У
разі якщо ухвалу було постановлено в
письмовому провадженні або згідно з
частиною третьою статті 160 КАС України,
або без виклику особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії ухвали суду
безпосередньо в суді, то п'ятиденний
строк на апеляційне оскарження ухвали
суду обчислюється з наступного дня
після закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії ухвали
суду.

Суддя
Комшелюк Т.О.