Справа № 248/2788/14-а
Суддя: Сташків Н. М.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року

16 год. 00 хв.
м. Харцизьк

Суддя Харцизького міського суду
Донецької області Сташків Н.М.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Харцизьку
Донецької області про визнання рішення
про відмову в призначенні пенсії
протиправним та зарахування періоду
відбуття покарання у виді виправних
робіт до трудового стажу,

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2014 року позивач ОСОБА_1
пред'явив адміністративний позов
шляхом подання до суду позовної заяви
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Харцизьку Донецької області про
визнання рішення № 10 від 18 квітня 2014
року про відмову в призначенні пенсії
протиправним та зарахування періоду
відбуття покарання у виді виправних
робіт до трудового стажу, що дає право
на пенсію на пільгових умовах. Позовні
вимоги обґрунтовує тим, що в період з 05
вересня 1997 року по 21 жовтня 2013 року
перебував у трудових відносинах з ВП
Шахта «Ясинівська-Глибока» ДП
«Макіїввугілля» та за вироком
Харцизького міського суду від 19 жовтня
1998 року в період з 15 листопада 1998 року
по 01 жовтня 1999 року відбував покарання
у виді виправних робіт за місцем роботи
і в його трудовій книжці міститься
запис про незарахування зазначеного
періоду до загального та безперервного
трудового стажу. Однак це суперечить
вимогам ч. 4 ст. 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», оскільки під час
відбуття покарання у виді виправних
робіт із його заробітної плати
утримувались страхові внески до
Пенсійного фонду України. Втім, при
винесенні оскаржуваного рішення
відповідач не зарахував до загального
та пільгового стажу період роботи з 15
листопада 1998 року по 01 жовтня 1999 року та
відмовив йому в призначенні пенсії на
пільгових умовах.

Ухвалою судді від 19 травня 2014 року
відкрито скорочене провадження у
вказаній адміністративній справі.

02 червня 2014 року від Управління
Пенсійного фонду України в м. Харцизьку
Донецької області надійшло
заперечення на позов, за результатами
розгляду якого суд приходить до
висновку про можливість ухвалення
законного судового рішення без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.

11 квітня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до Управління Пенсійного
фонду України в м. Харцизьку Донецької
області з заявою про призначення
пенсії на пільгових умовах.

Рішенням № 10 від 18 квітня 2014 року у
призначенні пенсії ОСОБА_1 відмовлено.

Як слідує із зазначеного рішення,
однією з підстав відмови в призначенні
пенсії є незарахування до загального
та пільгового стажу ОСОБА_1 періоду
роботи з 15 листопада 1998 року по 01 жовтня
1999 року, оскільки про це зазначено в
трудовій книжці та довідці про
пільговий стаж роботи № 680 від 18 грудня
2013 року, виданій ВП «Шахтоуправління
ім. Кірова».

Вироком Харцизького міського суду
Донецької області від 19 жовтня 1998 року
ОСОБА_1 був засуджений за ч.1 ст. 206 КК
України (в редакції 1960 року) до
виправних робіт без позбавлення волі
за місцем роботи строком на 1 рік зі
стягненням у дохід держави 20%
заробітку.

З трудової книжки позивача вбачається,
що з 05 вересня 1997 року по 21 жовтня 2003
року він працював на шахті
«Ясинівська-Глибока» ДП
«Макіїввугілля» підземним гірником
очисного забою з повним робочим днем у
шахті, в тому числі у період з 15
листопада 1998 року по 01 жовтня 1999 року
він відбував покарання у вигляді
виправних робіт.

Зазначені обставини підтверджуються
також довідкою про пільговий стаж
роботи № 680 від 18 грудня 2013 року,
виданою ВП «Шахтоуправління ім.
Кірова».

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» працівники,
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних і відкритих гірничих
роботах (включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) по
видобутку вугілля, сланцю, руди та
інших корисних копалин, на будівництві
шахт і рудників та в металургії, - за
списком робіт і професій,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, мають право на пенсію
незалежно від віку, якщо вони були
зайняті на цих роботах не менше 25 років,
а працівники провідних професій на цих
роботах: робітники очисного вибою,
прохідники, вибійники на відбійних
молотках, машиністи гірничих
виймальних машин, сталевари, горнові,
агломератники, вальцювальники
гарячого прокату, оброблювачі
поверхневих дефектів металу (вогневим
засобом вручну) на гарячих дільницях,
машиністи кранів металургійного
виробництва (відділень нагрівальних
колодязів та стриперних відділень), - за
умови, якщо вони були зайняті на цих
роботах не менше 20 років.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 24 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», який
набрав чинності з 01.01.2004 року, страховий
стаж - період (строк), протягом якого
особа підлягає загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню та
за який щомісяця сплачені страхові
внески в сумі не меншій, ніж
мінімальний страховий внесок. Періоди
трудової діяльності та інші періоди, що
враховувалися до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання
чинності цим Законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
раніше, крім випадків, передбачених цим
Законом.

Відповідно до ст. 103 Виправно-трудового
кодексу України від 23 грудня 1970 року в
редакції чинній на час відбування
позивачем покарання у вигляді
виправних робіт, станом на 15 листопада
1998 року, час відбування виправних робіт
без позбавлення волі до загального і
безперервного трудового стажу
засудженого не зараховується, про що
робиться запис у його трудовій книжці.
При умові сумлінної роботи і зразкової
поведінки в період відбування
виправних робіт без позбавлення волі
цей час може бути включений в загальний
трудовий стаж особи, яка відбула
покарання, на підставі рішення суду в
порядку, встановленому кримінально -
процесуальним законодавством України.

Як убачається з клопотання
профспілкового комітету шахти
«Ясинівська-Глибока» про зарахування
періоду виправних робіт до трудового
стажу, ОСОБА_1 за час відбування
покарання добросовісно та сумлінно
відносився до трудових обов'язків,
трудову дисципліну не порушував, до
дисциплінарної відповідальності не
притягувався.

Після внесення змін до ВТК України його
викладено у новій редакції від 12 січня
1999 року та, зокрема статтею 95 ВТК
України, визначено, що час відбуття
покарання у вигляді виправних робіт
може бути включений судом до
загального трудового стажу
засудженого.

Порядок вирішення вказаного питання
врегульовувався ст. 414-1 КПК України.

ВТК України втратив чинність з 01.01.2004
року з набранням чинності КВК України,
а положення ст. 414-1 КПК України втратили
чинність з 28.01.2005 року на підставі
закону України від 20.01.2005 року № 2377-IV
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України».

В свою чергу, згідно зі ст. 8 КВК України
засуджені мають право на соціальне
забезпечення, у тому числі й на
отримання пенсій відповідно до законів
України.

Згідно з ч. 3 ст. 42 КВК час відбування
засудженим покарання у виді виправних
робіт зараховується в загальний стаж
роботи.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» до стажу роботи
зараховується робота, виконувана на
підставі трудового договору на
підприємствах, в установах,
організаціях і кооперативах, незалежно
від використовуваних форм власності та
господарювання, а також на підставі
членства в колгоспах та інших
кооперативах, незалежно від характеру
й тривалості роботи і тривалості
перерв.

До стажу роботи зараховується також
будь-яка інша робота, на якій працівник
підлягав державному соціальному
страхуванню, або за умови сплати
страхових внесків, період одержання
допомоги по безробіттю, а також робота
в'язнів і робота за угодами
цивільно-правового характеру за умови
сплати страхових внесків.

Як слідує з довідки про заробітну плату
для обчислення пенсії, виданої ВП
«Шахтоуправління імені С.М. Кірова» ДП
«Макіїввугілля», заробітна плата
ОСОБА_1, яка враховується при
обчисленні пенсії, за період з
листопада 1998 року до жовтня 1999 року
склала 3334,65 гривень. На всі виплати
нараховані страхові внески до
Пенсійного фонду України.

Конституційний Суд України у пункті 3
мотивувальної частини рішення від 3
жовтня 1997 року №4-зп у справі про
набуття чинності Конституції України
зазначив: «Конкретна сфера суспільних
відносин не може бути водночас
врегульована однопредметними
нормативними актами однакової сили,
які за змістом суперечать один одному.
Звичайно, є практика, коли наступний у
часі акт містить пряме застереження
щодо повного або часткового скасування
попереднього. Загальновизнаним є й те,
що з прийняттям нового акту, якщо інше
не передбачено самим цим актом,
автоматично скасовується
однопредметний акт, якій діяв у часі
раніше».

Отже, під час вирішення спорів суди
повинні застосовувати положення
закону з урахуванням дії закону в часі
за принципом пріоритету тієї норми, яка
прийнята пізніше.

Згідно зі ст.6 Конституції України
органи законодавчої, виконавчої та
судової влади здійснюють свої
повноваження у встановлених цією
Конституцією межах і відповідно до
законів України.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

На момент виникнення спірних
правовідносин чинною нормою є норма
спеціального закону, що прийнятий
пізніше, тобто ст.42 КВК України, а тому,
Управління Пенсійного фонду України в
м. Харцизьку Донецької області при
розгляді заяви позивача про
призначення пенсії і прийнятті рішення
з цього приводу, виходячи з наявності
загального набутого позивачем
страхового стажу за даними трудової
книжки, зобов'язано було керуватись
ст.42 КВК України, а не положенням ч.4 ст.95
ВТК України (1970 р.).

За вказаних обставин, беручи до уваги,
що порядок включення періоду
відбування виправних робіт без
позбавлення волі в загальний трудовий
стаж особи, передбачений ст. 414-1 КПК
України на час виникнення спірних
правовідносин втратив силу, та з
врахуванням того, що чинним
законодавством передбаченого
безумовне зарахування часу відбування
засудженими покарання у виді виправних
робіт у загальний стаж роботи, з огляду
на вимоги ст. 56 закону України «Про
пенсійне забезпечення» щодо сплати за
позивача страхових внесків, суд
приходить до переконання, що позивач
має право на зарахування часу
відбування покарання у вигляді
виправних робіт без позбавлення волі
до загального та пільгового трудового
стажу.

Таким чином відповідач, відмовляючи
ОСОБА_1 у врахуванні та включенні до
загального та пільгового трудового
стажу період відбування покарання
позивачем у вигляді виправних робіт,
діяв неправомірно.

При цьому доводи відповідача про те, що
навіть із зарахуванням спірного
періоду до трудового стажу ОСОБА_1, він
не матиме необхідного трудового стажу,
який дає право на призначення пенсії на
пільгових умовах, для вирішення даного
спору значення не мають, оскільки спір
у даній справі виник з приводу відмови
в зарахуванні до загального і
пільгового трудового стажу періоду
відбуття виправних робіт, а не
призначення пенсії на пільгових
умовах. Позивач просить зарахувати
йому період роботи під час відбуття
виправних робіт до трудового стажу, що
дає право на пенсію на пільгових
умовах, а не призначити йому цю пенсію.

З цих підстав, аналізуючи в сукупності
всі досліджені судом докази, суд
приходить до переконання, що вимоги
адміністративного позову ОСОБА_1 слід
задовольнити, визнати протиправним
рішення № 10 про відмову в призначенні
пенсії, прийняте 18 квітня 2014 року
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Харцизьку, та зарахувати ОСОБА_1
період відбуття покарання у виді
виправних робіт з 15 листопада 1998 року
по 01 жовтня 1999 року до трудового стажу,
що дає право на пенсію на пільгових
умовах.

Також згідно з ч. 3 ст. 94 КАС України з
Державного бюджету України підлягають
стягненню у користь позивача понесені
ним документально підтверджені судові
витрати в розмірі 73,08 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 6, 7, 8, 9, 10, 11, 14, 71, 94, 99, 159-163, 167, 183-2, 186,
ч. ч. 1, 3 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в м. Харцизьку Донецької
області про визнання рішення про
відмову в призначенні пенсії
протиправним та зарахування періоду
відбуття покарання у виді виправних
робіт до трудового стажу задовольнити.

Визнати протиправним рішення № 10 про
відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії,
прийняте 18 квітня 2014 року Управлінням
Пенсійного фонду України в м.
Харцизьку.

Зарахувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1, адреса місця
реєстрації: АДРЕСА_1, період роботи під
час відбуття покарання у виді
виправних робіт з 15 листопада 1998 року
по 01 жовтня 1999 року до трудового стажу,
що дає право на пенсію на пільгових
умовах.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 73 гривні 08 копійок
понесеного судового збору.

Постанова за результатами скороченого
провадження може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку також іншими
особами у зв'язку з тим, що суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки.

Строк для подання апеляційної скарги
стороною або іншою особою, яка брала
участь у справі, обчислюється з моменту
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Харцизький міський суд Донецької
області.

Суддя