Справа № 817/222/13-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 року
м. Київ К/800/43051/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка
А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Приватного
підприємства «Сектор» на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 21.02.2013 року
та ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 18.07.2013 року
у справі за позовом Приватного
підприємства «Сектор» до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Рівненській області про
визнання протиправним та скасування
припису,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року Приватне підприємство
«Сектор» звернулося до Рівненського
окружного адміністративного суду з
позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області про визнання
протиправним та скасування припису.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 21.02.2013 року
у задоволенні позовних вимог
Приватному підприємству «Сектор» було
відмовлено.

Ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 18.07.2013 року
апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Сектор» було залишено
без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 21.02.2013 року -
без змін.

У касаційній скарзі Приватне
підприємство «Сектор», не погоджуючись
з даними рішеннями, посилаючись на
допущені судами порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 21.02.2013 року
та ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 18.07.2013 року
та ухвалити нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга Приватного підприємства
«Сектор» задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не надають підстав,
які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судових рішень.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на підставі наказу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області від 25.09.2012 року №
156-осн у грудні 2012 року було проведено
планову перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил
Приватним підприємством «Сектор».
Місцезнаходження об'єкта будівництва -
каналізаційні очисні споруди,
каналізаційна мережа, напірний
колектор м. Дубно - реконструкція. За
результатами перевірки 21.12.2012 року
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області було складено акт
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил, яким
зафіксовані порушення позивачем
пункту 2.2.3 ДБН А 3.1.-5.2009 «Організація
будівельного виробництва», які
виявились у відсутності огорожі
будівельного майданчика, що не
відповідає затвердженим проектним
рішенням (будгенплан).

Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області 21.12.2012 року
винесено припис про усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
21.12.2012року № 585, яким Приватному
підприємству «Сектор» надано строк
усунення виявлених порушень в термін
до 21.01.2013 року шляхом приведення
будівельного майданчика у
відповідність до проектної
документації (будівельного
генерального плану).

Не погоджуючись з прийнятим приписом
Приватне підприємство «Сектор»
звернулося до суду про визнання його
протиправним та скасування.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про основи містобудування»,
містобудування (містобудівна
діяльність) - це цілеспрямована
діяльність державних органів, органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, громадян,
об'єднань громадян по створенню та
підтриманню повноцінного життєвого
середовища, яка включає прогнозування
розвитку населених пунктів і
територій, планування, забудову та інше
використання територій, проектування,
будівництво об'єктів містобудування,
спорудження інших об'єктів,
реконструкцію історичних населених
пунктів при збереженні традиційного
характеру середовища, реставрацію та
реабілітацію об'єктів культурної
спадщини, створення інженерної та
транспортної інфраструктури.

Згідно із статтею 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Орган державного
архітектурно-будівельного контролю
розглядає відповідно до закону справи
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Частиною 4 статті 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», передбачено, що посадові
особи інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право складати
протоколи про вчинення правопорушень,
акти перевірок та накладати штрафи
відповідно до закону, а також видавати
обов'язкові для виконання приписи щодо
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил;
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які виконуються без реєстрації
декларації про початок їх виконання
або дозволу на виконання будівельних
робіт.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»,
правопорушеннями у сфері
містобудівної діяльності є
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що
призвели до невиконання або
неналежного виконання вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, державними
стандартами і правилами.

Пунктом 3.2.1 «Організації будівельного
виробництва» Державних будівельних
норми України А3.1.5 - 2009 визначено, що
проект організації будівництва
повинен бути ув'язаний з іншими
розділами передпроектної та проектної
документації. Передбачені у проекті
організації будівництва заходи
включаються в кошторисну документацію
на будівництво. Проект організації
будівництва використовується
замовником, підрядними організаціями
та іншими учасниками інвестиційного
процесу для отримання дозволу на
виконання будівельних робіт, для
організації діяльності з будівництва
об'єкта, для розподілу у часі
фінансування і матеріально-технічного
забезпечення його будівництва.

Пунктом 3.3.1 «Організації будівельного
виробництва» Державних будівельних
норм України А3.1.5 - 2009 передбачено, що
проект виконання робіт визначає
технологію та організацію будівництва
окремого об'єкта будови або виконання
окремого виду чи етапу робіт. Склад і
зміст проекту виконаних робіт
встановлює генеральна підрядна
будівельна організація із залученням
субпідрядних організацій на основі
додатка Ж. Обов'язковими документами у
складі проекту виконання робіт є
об'єктний буд генплан на виконання
відповідно виду чи етапу робіт на
об'єкті (об'єктах), схеми спільної
безпечної роботи декількох
будівельних механізмів, пояснювальна
записка, що включає вимоги безпеки.
Виконання робіт без проекту виконання
робіт не допускається.

Згідно із приписами пункту 3.3.5
Державних будівельних норми України
А3.1.5 - 2009, проект виконання робіт
розробляється на базі проекту
організації будівництва. Отже, проект
виконання робіт не повинен суперечити
розробленому проекту організації
будівництва.

Враховуючи, що проектом організації
будівництва «Каналізаційні очисні
споруди, каналізаційна мережа,
напірний колектор в м. Дубно -
реконструкція» передбачалось
встановлення тимчасової дерев'яної
огорожі ділянки будівництва, у проекті
виконання робіт мало бути передбачено
встановлення такої огорожі.

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що судами першої та апеляційної
інстанцій порушень норм матеріального
чи процесуального права при вирішенні
даної справи не допущено, правова
оцінка обставин по справі дана вірно, а
тому касаційну скаргу слід залишити
без задоволення, а оскаржувані рішення
- без змін.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного
підприємства «Сектор» - залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
21.02.2013 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 18.07.2013 року у справі за позовом
Приватного підприємства «Сектор» до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області про визнання
протиправним та скасування припису -
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз