Справа № 2а-4260/09/1370
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 р.
Справа № 20448/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 06
жовтня 2009 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Пустомитівському районі
Львівської області про визнання
неправомірним проведення виїзної
позапланової перевірки та скасування
рішення Державної податкової
інспекції у Пустомитівському районі
Львівської області № /0 від 29.05.2009
року про застосування фінансових
санкцій і стягнення моральних збитків
в розмірі 500 грн.,-

В С Т А Н О
В И Л А:

01.07.2009 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання
неправомірним проведення виїзної
позапланової перевірки та скасування
рішення Державної податкової
інспекції у Пустомитівському районі
Львівської області № /0 від 29.05.2009
року про застосування фінансових
санкцій і стягнення моральних збитків
в розмірі 500 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідачем незаконно було проведено
позапланову виїзну перевірку
дотримання ОСОБА_1 порядку проведення
розрахунків за товари, вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензію.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 06 жовтня 2009
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти, якою
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що суд не мав права розглядати даний
спір без її участі. Вона визнавала лише
те, що випадково не видала покупцеві
розрахунковий документ, однак
заперечує про невідповідність сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків. Що стосується
підклеювання фіскальних звітних чеків,
то відповідно до п.9 ст.3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» виписано її обов'язок
забезпечувати їх зберігання в книгах
обліку розрахункових операцій.

В разі відсутності клопотань від усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року № 2453-VI).

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог позивача, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідачем
правомірно винесено рішення № /0
від 29.05.09 року про застосування до
позивача штрафних санкцій в розмірі
862,00 грн. за порушення ст.ст. 17, 22 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі та громадського
харчування та послуг».

В частині зобов'язання ДПІ у
Пустомитівському районі Львівської
області відшкодувати позивачеві
моральні збитки в розмірі 500 грн.
позовні вимоги необгрунтовані та не
підлягають до задоволення.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Спірні правовідносини регулюються
Законом України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування, послуг», Законом України
«Про державну податкову службу».

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що ДПІ у
Пустомитівському районі Львівської
області на підставі направлення № 189/23-5
15 травня 2009 року проведено виїзну
позапланову перевірку СПД ФО ОСОБА_1 з
питань дотримання вимог Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР, Закону
України «Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності» від 23.03.1996
р. № 98/96-ВР, Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» від 19.12.1995 р. №
481/95-ВР.

За результатами перевірки складено Акт
(довідку ) № 0175/13/25/23/286615086 від 15.05.09 р. В
акті зафіксовано порушення пунктів 1, 2,
9, 13 ст. З Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР (із
змінами і доповненнями).

На підставі Акта № 0175/13/25/23/286615086 від
15.05.09 р. ДПІ у Пустомитівському районі
Львівської області, згідно із пунктом 1
ст.ст. 17, 22 Закону України «Про
застосування РРО у сфері торгівлі і
громадського харчування та послуг»
прийнято рішення № /0 від 29.05.09
року, яким застосовано штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 862,00 грн.

Застосування штрафних санкцій згідно
із рішенням № /0 від 29.05.09 року
здійснено на підставі порушення
позивачем порядку проведення
розрахункових операцій на повну суму
покупки через реєстратор
розрахункових операцій і не видачу
особі, яка отримала товар
розрахункового документу встановленої
форми на повну суму проведеної
операції та незабезпечення
відповідності сум готівкових коштів на
місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена в денному звіті
реєстратора розрахункових операцій.

Відповідно до ч. 1, 13 ст. З Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та'або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тошс при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок;
забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку
використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня.

Позивачем не заперечується факт не
видачі розрахункового документу на
повну суму покупки та невідповідність
сум готівкових коштів на місці
проведення розрахунків. Зокрема, в
судовому засіданні позивач пояснив, що
розрахунковий документ на суму покупки
не видано випадково. Невідповідність
сум готівкових коштів на місці
проведення розрахунків пояснює тим, що
ним зберігалися копійки на суму 104,40
грн. номіналом 1 коп. та 2 коп. на випадок
необхідності видати решту.

Статтею 22 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» передбачено, що у разі
невідповідності суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків
сумі коштів, яка зазначена в денному
звіті, а у випадку використання
розрахункової книжки - загальній сумі
продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня, до
суб'єктів підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у
п'ятикратному розмірі суми, на яку
виявлено невідповідність.

Згідно пункту 1 ст. 17 цього ж Закону за
невідповідність, - у разі проведення
розрахункових операцій на неповну суму
вартості проданих товарів
(наданих-послуг), у разі не проведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій у
разі не роздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки
застосовуються фінансові санкції у
п'ятикратному розмірі вартості
проданих товарів (наданих послуг) на
які виявлено невідповідність.

Пунктом 9 ст. З Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій» передбачено,
що суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій.

Порядком реєстрації та ведення книг
обліку розрахункових операцій і
розрахункових книжок, затвердженого
наказом ДПА України від 01.12.2000 р. № 614 (із
змінами і доповненнями), зокрема п.п. 7.5
п. 7 передбачено, що використання книги
обліку розрахункових операцій,
зареєстрованої на РРО, передбачає
підклеювання фіскальних звітних чеків
на відповідних сторінках книги ОРО.

В ході проведеної перевірки
встановлено відсутність вклеєних
фіскальних звітних чеків за 13.05.09 р. та
14.05.09 року, що є порушенням п. 4 ст. 17
Закону України Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» та Порядку
реєстрації та ведення книг обліку
розрахункових операцій і
розрахункових книжок.

Що стосується неправомірності
проведення позапланової перевірки
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 11 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні» органи державної податкової
служби у випадках, в межах компетенції
та у порядку, встановленими законами
України, мають право: здійснювати
планові та позапланові виїзні
перевірки своєчасності, достовірності,
повноти нарахування і сплати податків
та зборів (обов'язкових платежів),
додержання валютного законодавства
фізичними особами, які мають статус
суб'єктів підприємницької діяльності
чи не мають такого статусу, на яких
згідно із законами України покладено
обов'язок утримувати та/або сплачувати
податки і збори (обов'язкові платежі).

Згідно ч. 7, 8 ст. 11-1 вказаного Закону
позаплановими перевірками вважаються
перевірки в межах повноважень
податкових органів, визначених
законами України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», а в інших випадках - за
рішенням суду.

Пунктом 4 ст. 16 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» планові або позапланові
перевірки осіб, що використовують
реєстратори розрахункових операцій,
розрахункові книжки або книги обліку
розрахункових операцій, здійснюються у
порядку, передбаченому законодавством
України.

У межах повноважень, визначених
Законом «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» органи державної
податкової служби проводять планові
перевірки стосовно додержання порядку
проведення розрахункових операцій за
товари (послуги), інших вимог вказаного
Закону згідно з затвердженими
керівництвом податкових органів
планами-графіками проведення
перевірок.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи ДПІ у
Пустомитівському районі та на підставі
п. 2 ст. 11 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» від 04
грудня 1990 № 509-ХІІ та згідно
затвердженого Заступником начальника
ДПІ у Пустомитівському районі
Львівської області плану-графіку
перевірок на травень проведено виїзну
позапланову перевірку з питань щодо
контролю порядку проведення
розрахунків за товари (послуги),
наявності торгових патентів та
ліцензій.

Відповідно до п. 3.2 наказу ДПА України
від 27 травня 2008 року №355 «Про
затвердження методичних рекомендацій
щодо порядку взаємодії між
підрозділами державної податкової
служби України при організації та
проведенні перевірок платників
податків», перевірки щодо контролю за
здійсненням суб'єктами господарювання
розрахункових та касових операцій,
наявністю свідоцтв про державну
реєстрацію, патентів і ліцензій
проводяться групою у складі не менше
двох посадових осіб органів ДПС за
наявності у них службових посвідчень
та направлення на перевірку.
Направлення на перевірку виписується
окремо на перевірку кожного суб'єкта
господарювання у 1-х примірниках,
скріплюється гербовою печаткою та
підписується керівником органу ДПС.

Вказане направлення № 189/23-5 від 08
травня 2009 року відповідачем вручено
позивачу, а останнім допущено
працівників ДПІ до перевірки і надані
необхідні документи для її здійснення.

В Акті перевірки позивачем зазначено,
що зауважень до перевірки у нього не _
режиму роботи магазину не порушено,
факти порушень в судовому засіданні
визнано, а відтак в суду відсутні
підстави для визнання неправомірним
проведення виїзної позапланової
перевірки.

Крім того, за наслідками проведеної
перевірки, старшим державним
податковим ревізором-інспектором
Державної податкової інспекції у
Пустомитівському районі Львівської
області складено Протокол про
адміністративне правопорушення від 15
травня 2009 року, а Постановою
Пустомитівського районного суду
Львівської області від 09.06.09 року у
справі № 3-1145/09 ОСОБА_1 визнано винною у
вчиненні правопорушення передбаченого
ст. 155-1 ч. 1 КУпАП та накладено на неї
штраф в розмірі двох неоподаткованих
мінімумів доходів громадян, зокрема 34
гривень.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, оскільки
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив фактичні
обставини справи та надав їм у
оскаржуваному судовому рішенні
належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 06
жовтня 2009 року у справі №2а-4260/09/1370 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І. Довга

І.І.Запотічний