Справа № 278/1364/14-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
ПОСТАНОВА

іменем України

"03" червня 2014 р.
Справа № 278/1364/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Бучик А.Ю.

суддів:
Майора Г.І.

Одемчука Є.В.,

при секретарі
Городнюк В. М. ,

за участю

представника відповідача Крисевич В.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги ОСОБА_4,
управління Пенсійного фонду України в
Житомирському районі Житомирської
області на постанову Житомирського
районного суду Житомирської області
від "14" квітня 2014 р. у справі за позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного
фонду України в Житомирському районі
Житомирської області про визнання
бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з адміністративним позовом про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Житомирському районі
Житомирської області здійснити
перерахунок та виплату пенсії
відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з 01.01.2014
року.

Постановою Житомирського районного
суду Житомирської області від 14 квітня
2014 року визнано неправомірною відмову
управління Пенсійного фонду України в
Житомирському районі Житомирської
області щодо проведення перерахунку та
виплати ОСОБА_4 з 01.01.2014 року основної та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю як інваліду 2 групи 1 категорії,
ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС
відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". В решті позову
відмовлено.

В апеляційних скаргах ОСОБА_4 та
управління Пенсійного фонду України в
Житомирському районі Житомирської
області посилаються на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права. ОСОБА_4 просить
скасувати оскаржуване рішення в
частині відмови в позові та ухвалити
нове про задоволення позовних вимог
повністю. Управління просить постанову
скасувати та відмовити у задоволенні
позову.

Апеляційна скарга Управління
задоволенню не підлягає, а скарга
ОСОБА_4 підлягає частковому
задоволенню.

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Судом встановлено, що позивач є
інвалідом, інвалідність якого
пов'язана з наслідками аварії на ЧАЕС,
віднесений до 1 категорії осіб, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Позивач одержує основну та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю на підставі статей 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно зі статтею 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах:

- інвалідам І групи - 100 процентів
мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам ІІ групи - 75 процентів
мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам ІІІ групи - 50 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, та щомісячна компенсація
сім'ям за втрату годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
виплачуються повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу (ст.53
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Відповідно до частини 4 статті 54
вищезазначеного Закону, яка визначає
підстави та умови призначення
державних пенсій особам, віднесеним до
категорії 1 та у зв'язку з втратою
годувальника, в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими:

по I групі інвалідності - 10 мінімальних
пенсій за віком;

по II групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком;

по III групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком.

Розрахунок основної та додаткової
пенсії позивачу здійснено, виходячи із
встановленого постановою Кабінету
Міністрів України від 23 листопада 2011
року № 1210 "Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а тому суд обґрунтовано
визнав дії Управління Пенсійного фонду
протиправними в частині відмови
позивачу перерахувати основну та
додаткову пенсію відповідно до вимог
ст.50, ст. 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Доводи органу пенсійного фонду щодо
правомірності дій у зв'язку з
відсутністю джерел фінансування на
вказані виплати та необхідність їх
встановлення бюджетним
законодавством, є безпідставними,
оскільки реалізація встановленого
законом права не може бути поставлена у
залежність від бюджетних асигнувань.

Законом України "Про Державний бюджет
на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що
набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1
Прикінцевих положень Закону) не
встановлено обмеження щодо
застосування положень Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", проте
постановою від 23 листопада 2011 року № 1210
"Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
всупереч ст. 50, ст. 54 вищезазначеного
Закону, Кабінетом Міністрів України
встановлено фіксований розмір суми, з
якої проводиться розрахунок
додаткової пенсії, при тому, що ці суми
не відповідають розмірам мінімальної
пенсії за віком, а тому судом першої
інстанції обґрунтовано задоволено
частково вимоги позивача.

Таким чином, вихідним критерієм
обрахунку основної та додаткової
пенсії є мінімальна пенсія за віком.
Мінімальний розмір пенсії за віком
згідно зі статтею 28 Закону України від 9
липня 2003 року № 1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Виходячи із загальних засад пріоритету
законів над підзаконними актами при
вирішенні цього спору, колегія суддів
приходить до висновку, що при
розрахунку основної та додаткової
пенсії, передбаченої статтею,
наведеною вище, застосуванню підлягає
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
встановлений в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Положення частини 3 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" не є
перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) для обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком. Адже чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого частиною 1 цієї
статті, мінімального розміру пенсії за
віком. Тому посилання в апеляційній
скарзі з приводу помилкового
застосування норм вказаного закону до
спірних правовідносин є
безпідставними.

Щодо зобов'язання відповідача провести
перерахунок та виплату з 01 січня 2014
року основної та додаткової пенсії,
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 162 КАС України, у
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії.

Відмовляючи в задоволенні позову у
вказаній частині, суд першої інстанції
виходив з того, що зобов'язання
відповідача провести перерахунок та
виплату пенсії з 01.01.2014 року (в
майбутньому) суперечить положенням ст.
3 КАС України.

За визначенням, наведеним в абзаці
дев'ятому статті 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", пенсія - це щомісячна
пенсійна виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" непрацездатні
громадяни крім пенсійних виплат із
системи пенсійного забезпечення мають
право отримувати доплати, надбавки та
підвищення до зазначених виплат,
додаткову пенсію в порядку та за
рахунок коштів, визначених
законодавством.

Таким чином, пенсія є періодичним
платежем, виплата якої, за загальним
правилом, не обмежена у часі.

Додаткова пенсія, є додатковою
виплатою особі, яка визнана такою, що
має на нього право, нерозривно
пов'язано з виплатою пенсії і також має
не визначений у часі граничний термін
виплати.

Таким чином, у разі відсутності спору
про право особи на отримання пенсії та
додаткової пенсії або встановлення
такого права в судовому порядку, немає
підстав обмежувати орган,
відповідальний за здійснення їх
перерахунку і виплат, певним часовим
проміжком, крім випадків, передбачених
законом.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
відмовивши в задоволенні позовних
вимог щодо зобов'язання управління
Пенсійного фонду України в
Житомирському районі Житомирської
області провести перерахунок та
виплату ОСОБА_4 з 01 січня 2014 року
основної та додаткової пенсії
відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст. 202 КАС України,
підставою для скасування постанови або
ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Житомирському районі Житомирської
області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Житомирського районного
суду Житомирської області від "14"
квітня 2014 р. в частині відмови в
задоволенні позову щодо зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Житомирському районі Житомирської
області провести перерахунок та
виплату ОСОБА_4 з 01 січня 2014 року
основної та додаткової пенсії
відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" скасувати
та ухвалити в цій частині нове рішення.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Житомирському районі
Житомирської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_4 з 01 січня
2014 року основної пенсії у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання її в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
А.Ю.Бучик

судді: (підпис)
Г.І. Майор

(підпис)
Є.В.Одемчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ А.Ю.Бучик

Повний текст cудового рішення
виготовлено "04" червня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Управління Пенсійного
фонду України в Житомирському районі
Житомирської області пл.
Польова,8,м.Житомир,10009

- ,