Справа № 826/1515/14
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 квітня 2014 року 10 год. 44 хв.
№ 826/1515/14

Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі колегії суддів:
Головуючого - судді Дегтярьової О.В.,
суддів: Костенка Д.А., Маруліної Л.О.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справуза
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Драфт» до
Міністерства доходів і зборів України
про визнання незаконним і скасування
рішення про застосування фінансових
санкцій від 24 грудня 2013 року № 000106, - В С
Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулось Товариство з
обмеженою відповідальністю «Драфт»
(далі - ТОВ «Драфт», позивач) з позовом
до Міністерства доходів і зборів
України (далі - відповідач, Міндоходів)
про визнання незаконним і скасування
рішення про застосування фінансових
санкцій від 24 грудня 2013 року № 000106.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на протиправність
прийняття відповідачем рішення про
застосування фінансових санкцій від 24
грудня 2013 року № 000106 на суму 1 700, 00 грн.
винесеного на підставі висновку від
16.07.2013р. № 1097/8/26-15-21-01-06 щодо порушення
ТОВ «Драфт» ч. 3 ст. 16 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» (а саме: неподання
звіту про обсяги придбання та
реалізації алкогольних напоїв за
червень 2013 року). Оскільки ліцензія на
право оптової торгівлі алкогольними
напоями - сидром та пері ТОВ «Драфт»
була анульована ще з 26 квітня 2013 року на
підставі Розпорядження Міндоходів від
15.04.2013р. № 14-р, а тому Товариство у
відповідності до ст. 15 згаданого Закону
було позбавлено статусу ліцензіата як
такого.

Відповідач проти позову заперечував,
надавши суду письмові заперечення від
01.04.2014р. за № 99-99-10-02-03-16/1210 та
додаткові документи (а саме: висновок
Головного управління Міндоходів у м.
Києві від 16.07.2013р. № 1097/8/26-15-21-01-06 про
неподання звіту за червень 2013 року про
обсяги придбання та реалізації
алкогольних напоїв). В обґрунтування
своїх заперечень Міндоходів
посилається на наступне. ГУ Міндоходів
у м. Києві надало до Департаменту
контролю за обігом та оподаткуванням
підакцизних товарів Міндоходів (далі -
Департа мент) висновок від 16.07.2013р.
№ 1097/8/26-15/21/01-06 про неподання чи не
своєчасне подання звіту 1-0А за червень
2013 року про обсяги придбання та
реалізації алкогольних напоїв з
переліком суб'єктів господарювання,
якими порушено вимоги ч. 3 ст. 16 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» від
19.12.1995р. № 481/95-ВР. Зокрема, у
додатку до зазначено го Висновку
зазначено, що ТОВ «Драфт» не подало до
ДПІ у Дніпровському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві звіт про обсяги
придбання та реалізації ал когольних
напоїв за червень 2013 року. На підставі
вказаних матеріалів Міндоходів було
прийнято рішення від 24.12.2013р. № 000106 про
застосування до позивачу штрафних
санкцій у розмірі 1 700, 00 грн. відповідно
до положень абз. 18 ст. 17 названого
Закону.

В судовому засіданні, призначеному на 01
квітня 2014 року, представник позивача
підтримав заявлені позовні вимоги та
просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні 01 квітня 2014 року заперечував
проти позовних вимог та просив
відмовити в їх задоволенні.

01 квітня 2014 року судом на підставі ч. 4
ст. 122 Кодексу адміністративного
судочинства України було ухвалено про
перехід розгляду справи в порядку
письмового провадження.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду і вирішення справи по суті,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з таких
підстав.

В ході судового розгляду судом
встановлено, що 02 березня 2012 року
Департамент контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів ДПС України (далі -
Департамент САТ ДПС України) видав ТОВ
«Драфт» (ідентифікаційний код 30470666)
ліцензію серії АВ № 609974 на право
здійснення оптової торгівлі
алкогольними напоями - сидром та перрі
(без додавання спирту)(строком дії з
29.02.2012р. по 29.02.2017р., реєстраційний номер
030152, дата реєстрації 29 лютого 2012 року).
На звороті вказаної ліцензії серії АВ
№ 609974, копія якої наявна в матеріалах
справи, наявна відмітка про здійснення
підприємством оплати за видану
ліцензію лише за період з 29.02.2012р. по
29.02.2013р.

01 лютого 2013 року Департаментом САТ ДПС
України прийнято розпорядження за №
294-р «Про призупинення ліцензії»,
згідно якого з підстави несплати
позивачем чергового платежу за
ліцензію серії АВ № 609974 дія такої
ліцензії, у відповідності до ст. 15
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» від 19.12.1995р. № 481/95-ВР, була
призупинена починаючи з 01 березня 2013
року. В тексті вказаного Розпорядження
також містилася вказівка наступного
змісту: «у разі несплати чергового
платежу за ліцензію протягом 30 днів з
моменту призупинення дії ліцензії,
вжити заходів щодо анулювання
ліцензії».

Надалі своїм розпорядженням від
15.04.2013р. за № 14-р» «Про анулювання
ліцензії» Міндоходів, який являється
правонаступником Департаменту САТ ДПС
України, зобов'язав Департамент
контролю за виробництвом та
оподаткуванням підакцизних товарів: 1)
у передбаченому чинним законодавством
порядку виконання процедури
анулювання з 15.04.2013р. дії ліцензії на
право оптової торгівлі алкогольними
напоями - сидром та перрі (без додання
спирту), реєстраційний номер 030152
терміном дії з 29.02.2012 до 29.02.2017, ТОВ
«Драфт» (ідентифікаційний код 30470666,
місцезнаходження: м. Київ, Дніпровський
район, вул. Малишка, буд. 1, кв. 717) у
зв'язку з несплатою чергового платежу
за ліцензію протягом 30 днів з моменту
призупинення дії ліцензії та вжиття
необхідних заходів для анулювання
ліцензії; 2) довести до відома суб'єкта
господарювання інформацію про те, що
ліцензія вважається недійсною з
моменту отримання цього розпорядження.

Копія цього Розпорядження відповідача
від 15.04.2013р. № 14-р була отримана
позивачем 26 квітня 2014 року, що
підтверджується матеріалами справи та
не заперечується представником
відповідача.

Однак в січні 2014 року позивач отримав
рішення Міндоходів від 24 грудня 2013 року
№ 000106 про застосування фінансових
санкцій за № 000106, яким згідно з абз. 18 ч.
2 ст. 17 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» та на підставі висновку ГУ
Міндоходів у м. Києві від 16.07.2013р. №
1097/8/26-15-21-01-06 (копія якого також наявна в
матеріалах справи) за порушення норми
ч. 3 ст. 16 цього Закону, а саме: за
неподання звіту про обсяги придбання
та реалізації алкогольних напоїв за
червень 2013 року, до позивача
застосовані фінансові санкції у
вигляді штрафу в розмірі 1 700, 00 грн.

При вирішенні даного спору суд
виходить з наступного.

В силу норм п. 9 ч. 1 ст. 9 Закону України
«Про ліцензування певних видів
господарської діяльності» від 01.06.2000р.
№ 1775-III ліцензуванню підлягає, зокрема,
такий види господарської діяльності як
виробництво і торгівля спиртом
етиловим, коньячним і плодовим,
алкогольними напоями та тютюновими
виробами.

В розумінні абз. 6 і 7 ч. 1 ст. 1 цього
Закону «ліцензія» - документ
державного зразка, який засвідчує
право ліцензіата на провадження
зазначеного в ньому виду господарської
діяльності протягом визначеного
строку у разі його встановлення
Кабінетом Міністрів України за умови
виконання ліцензійних умов, а
«ліцензіат» - суб'єкт господарювання,
який одержав ліцензію на провадження
певного виду господарської діяльності,
що підлягає ліцензуванню.

Законом, який визначає основні засади
державної політики щодо регулювання
виробництва, експорту, імпорту, оптової
і роздрібної торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами,
забезпечення їх високої якості та
захисту здоров'я громадян, а також
посилення боротьби з незаконним
виробництвом та обігом алкогольних
напоїв і тютюнових виробів на
території України є Закон України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» від 19.12.1995р. №
481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР).

Так, ч. 1 ст. 15 Закону № 481/95-ВР імпорт,
експорт і оптова торгівля алкогольними
напоями та тютюновими виробами можуть
здійснюватися суб'єктами
господарювання всіх форм власності за
наявності ліцензій.

Ліцензії на право оптової торгівлі
видаються терміном на п'ять років
уповноваженими Кабінетом Міністрів
України органами виконавчої влади в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі (ч. 6 ст. 15
Закону № 481/95-ВР).

Згідно абз. 2 і 4 ч. 4, ч. 7 ст. 15 цього
Закону за ліцензію на право оптової
торгівлі сидром та перрі (без додання
спирту) запроваджено річну плату у
розмірі 780 гривень, а на право оптової
торгівлі алкогольними напоями, крім
сидру та перрі (без додання спирту) - 500
000 гривен.

Плата за ліцензії справляється
органом, що видає ліцензії, у розмірах,
встановлених цим Законом, і
зараховується до місцевих бюджетів.

Одночасно, нормами ч. 3 ст. 16 Закону №
481/95-ВР передбачено, що суб'єкти гос
подарювання, які отримали передбачені
цим Законом ліцензії, подають до органу
виконавчої влади, уповноваженого
Кабінетом Міністрів України ви давати
такі ліцензії, щомісяця до 10 числа
наступного місяця звіт про обсяги
виробництва та/або обігу (в тому числі
імпорту та експорту) спирту, алкого
льних напоїв та тютюнових виробів за
формою, встановленою цим органом.

Форма такої звітності затверджена
Наказом Державної податкової
адміністрації України від 27.04.2006р. № 228
«Про затвердження Форм звітів щодо
придбання та реалізації алкогольних
напоїв і тютюнових виробів та
інструкцій щодо їх заповнення»,
зокрема: форму звіту № 1-ОА «Звіт про
обсяги придбання та реалізації
алкогольних напоїв» та форму № 1-ОТ
«Звіт про обсяги придбання та
реалізації тютюнових виробів».

Контроль за дотриманням норм цього
Закону здійснюють органи, які видають
ліцензії, а також інші ор гани в межах
компетенції, визначеної законами
України (ч. 1ст. 16 Закону № 481/95-ВР).

Приписами ст. 17 Закону № 481/95-ВР
визначена відповідальність за
порушення норм цього Закону. Зокрема, в
абз. 18 ч. 2 ст. 17 Закону встановлено, що до
суб'єктів господарювання
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів у разі: неподання чи
несвоєчасного подання звіту або
подання звіту з недостовірними
відомостями про обсяги виробництва
та/або обігу (в тому числі імпорту та
експорту) спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів до органу виконавчої
влади, уповноваженого Кабінетом
Міністрів України видавати ліцензії, -
1700 грн.

При цьому, нормами ч. 26 - 28 ст. 15 Закону №
481/95-ВР визначено, що дія ліцензії
призупиняється у разі несвоєчасної
сплати чергового платежу за ліцензію
на підставі письмового розпорядження
органу, який видав ліцензію, на термін
до сплати заборгованості.

Дія ліцензії вважається призупиненою з
моменту одержання суб'єктом
господарювання відповідного
письмового розпорядження органу, який
видав ліцензію, а її дія поновлюється з
моменту зарахування відповідного
чергового платежу за ліцензію до
бюджету.

Ліцензія анулюється шляхом прийняття
органом, який видав ліцензію,
відповідного письмового розпорядження
на підставі: заяви суб'єкта
господарювання; рішення про скасування
державної реєстрації суб'єкта
господарювання; несплати чергового
платежу за ліцензію протягом 30
календарних днів від моменту
призупинення ліцензії; рішення суду
про встановлення факту незаконного
використання суб'єктом господарювання
марок акцизного податку (стосовно
імпортерів); рішення суду про
встановлення факту торгівлі суб'єктом
господарювання алкогольними напоями
або тютюновими виробами без марок
акцизного податку; рішення суду про
встановлення факту переміщення
суб'єктом господарювання алкогольних
напоїв або тютюнових виробів поза
митним контролем; порушення вимог
статті 15 3 цього Закону щодо продажу
алкогольних напоїв, тютюнових виробів
особам, які не досягли 18 років або у не
визначених для цього місцях.

Відповідно до ч. 29 ст. 15 Закону № 481/95-ВР
ліцензія анулюється та вважається
недійсною з моменту одержання
суб'єктом господарювання письмового
розпорядження про її анулювання.

За результатами дослідження наявних
матеріалів справи, зокрема,
розпорядження Міндоходів від 15.04.2013р. №
14-р з доказами його доставлення
позивачу 26 квітня 2014 року, суд
приходить до висновку про анулювання
ліцензії ліцензію серії АВ № 609974,
виданої ТОВ «Драфт» (ідентифікаційний
код 30470666) на право здійснення оптової
торгівлі алкогольними напоями - сидром
та перрі, та позбавлення підприємства
статусу ліцензіата (в межах діяльності
визначеної ліцензією серії АВ № 609974), і
відповідно обов'язку з подання звітів
про обсяги придбання та реалізації
алкогольних напоїв за червень 2013 року.

При цьому відповідачем не було
пред'явлено належних доказів на
спростування правомірності позовних
вимог позивача, в т.ч. документальних
доказів щодо видачі ТОВ «Драфт» інших
ліцензій на право оптової торгівлі
алкогольними напоями, крім сидру та
перрі (без додання спирту), та
відповідно чинності таких ліцензій на
момент прийняття спірного Рішення про
застосування фінансових санкцій або
фактичного здійснення позивачем
ліцензійної діяльності без
відповідного документа.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч. 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України).

За таких обставин, виходячи з
системного аналізу положень
законодавства України та наданих
сторонами доказів, колегія суддів
дійшла висновку про обґрунтованість
позовних вимог та вважає за необхідне
на підставі ч. 2 ст. 11, п. 1 ч. 2 ст. 162
Кодексу адміністративного судочинства
України визнати протиправним та
скасувати рішення відповідача про
застосування фінансових санкцій від
24.12.2013р. № 000106.

Керуючись ст. 2, ст. 9, ст.ст. 69 - 71, ст. 94,
ст.ст. 158-163, ст. 167, ст. 186, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Драфт»
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати
рішення Міністерства доходів і зборів
України від 24 грудня 2013 року № 000106 про
застосування фінансових санкцій.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена за
правилами, встановленими в ст.ст. 185 - 187
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідно.

Головуючий суддя О.В. Дегтярьова

Судді
Д.А. Костенко

Л.О. Маруліна