Справа № 437/19116/13-а
Суддя: Сухарьок М.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Антоненко М.В.
Суддя-доповідач - Сухарьок М.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2014 року
справа №437/19116/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Сухарька М.Г., суддів
Білак С.В., Гаврищук Т.Г.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу Луганської міської
ради на постанову Ленінського
районного суду м. Луганська від 17
березня 2014 р. у справі № 437/19116/13-а за
позовом ОСОБА_2 до Луганської міської
ради про визнання незаконним та
скасування рішення Луганської міської
ради, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В
И В :

Позивач звернувся до суду з
позовною заявою до Луганської міської
ради про визнання незаконним та
скасування рішення Луганської міської
ради від 13.06.2013 року № 158/190 щодо відмови
йому у задоволенні клопотання про
надання у безоплатну власність
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд у
межах міста Луганська та зобов'язання
розглянути його клопотання на
засіданні сесії Луганської міськради,
надати мотивовану відповідь за
результатами розгляду цього
клопотання.

Постановою Ленінського районного суду
м. Луганська від 17 березня 2014 року
позовні вимоги задоволені частково.

Відповідач не погодився з
постановою суду і подав апеляційну
скаргу в якій просив скасувати цю
постанову і увалити нове рішення яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином.

За приписами п. 2 частини 1 статті 197
Кодексу адміністративного
судочинства України у разі неприбуття
жодної з осіб, які беруть участь у
справі, у судове засідання, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може буди
вирішено на основі наявних в ній
доказів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді - доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Статтею 81 Земельного кодексу
України встановлено, що громадяни
України набувають права власності на
земельні ділянки серед іншого на
підставі безоплатної передачі із
земель державної і комунальної
власності.

Статтею 116 Земельного кодексу
України визначено підстави набуття
права власності на земельні ділянки
державної та комунальної власності.
Частиною 3 цієї статті встановлено, що
безоплатна передача земельних ділянок
і власність громадян провадиться у
разі одержання земельних ділянок із
земель державної і комунальної
власності в межах норм безоплатної
приватизації, визначених Земельним
кодексом України. Передача земельних
ділянок безоплатно у власність
громадян у межах норм, визначених цим
кодексом, провадиться один раз по
кожному виду використання.

Положеннями статті 121 Земельного
кодексу України визначено норми
безоплатної передачі земельних
ділянок громадянам. Так, відповідно до
цих норм громадяни України мають право
на безоплатну передачу їм земельних
ділянок із земель державної або
комунальної власності у певних
розмірах. Для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
надається земельна ділянка у містах не
більше 0,10 га.

Згідно ст. 118 ч. 6 Земельного
кодексу України громадяни, зацікавлені
в одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
- дачного будівництва, будівництва
індивідуальних, гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності, у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали, на
яких зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки.

Відповідно до ст. 118 ч. 7 Земельного
кодексу України відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно -
територіальних одиниць, проектів
землеустрою щодо впорядкування
територій населених пунктів,
затверджених у встановленому законом
порядку.

Згідно ст. 118 ч. 6 ЗК України
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали, на
яких зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки.

Статтею 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування» визначено, що
вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних, відносин
відбувається виключно на пленарних,
засіданнях міської ради.

Згідно ст. 46 Закону України «Про
місцеве самоврядування» визначено, що
сесія ради скликається в міру
необхідності, але не менше одного разу
на квартал, а з питань відведення
земельних ділянок та надання
документів дозвільного характеру у
сфері господарської діяльності - не
рідше ніж один раз на місяць.

Отже, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що клопотання
позивача підлягає розгляду виключно на
пленарному засіданні Луганської
міської ради в місячний строк з дня
отримання відповідачем відповідного
клопотання. Згідно ст. 59 ч. 1, 2 цього
закону, рада в межах своїх повноважень
приймає нормативні та інші акти у формі
рішень.

Рішення ради приймається на її
пленарному засіданні після
обговорення більшістю депутатів від
загального складу ради, крім випадків,
передбачених цим Законом. При
встановленні результатів голосування
до загального складу сільської,
селищної, міської ради включається
сільський, селищний, міський голова,
якщо він бере участь у пленарному
засіданні ради, і враховується його
голос.

На адресу позивача надійшло лише
рішення відповідача про внесення на
розгляд Луганської міської ради
питання про відмову у наданні у
власність земельної ділянки, однак
ніякого рішення про винесення на
розгляд Луганської міської ради
клопотання по суті він не отримав.

Судами першої та апеляційної
інстанції встановлено, що у договорі
доручення № 257/04/13-м від 24.04.2013 року
визначені юридичні дії, які належить
вчинити повіреному ОСОБА_3 в інтересах
довірителя ОСОБА_2, а саме предметом
укладеного договору доручення є
підготовка та направлення звернення в
інтересах довірителя до компетентного
органу, що має на меті реалізацію
Довірителем його права на землю.

Відповідно до ч. 3 ст. 237 Цивільного
кодексу України, представництво
виникає зокрема і на підставі договору.
Згідно ч. 1 ст. 244 Цивільного кодексу
України, представництво, яке
ґрунтується на договорі, може
здійснюватися за довіреністю.

Частиною 1 ст. 1000 Цивільного
кодексу Україна за договором доручення
одна сторона (повірений) зобов'язується
вчинити від імені, та за рахунок другої
сторони (довірителя) певні юридичні
дії. Правочин. зчинений повіреним,
створює, змінює, припиняє цивільні
права та обов'язки довірителя.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції надана правильна правова
оцінка спірним правовідносинам та
постанова прийнята з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд , -

У Х В А
Л И В :

Апеляційну скаргу Луганської міської
ради на постанову Ленінського
районного суду м. Луганська від 17
березня 2014 р. у справі № 437/19116/13-а за
позовом ОСОБА_2 до Луганської міської
ради про визнання незаконним та
скасування рішення Луганської міської
ради, зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м. Луганська від 17 березня 2014 р. у
справі № 437/19116/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Сухарьок М.Г.

Судді:
Білак С.В.

Гаврищук Т.Г.