Справа № 296/5822/13-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"22" травня 2014 р.
Справа № 296/5822/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Моніча Б.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Хаюка С.М.,

при секретарі
Степанській А.В. ,

за участю сторін:

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Житомирі Житомирської області на
постанову Корольовського районного
суду м. Житомир від "28" листопада 2013 р. у
справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Житомирі Житомирської області про
визнання незаконним та скасування
рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив визнати незаконним та
скасувати рішення комісії УПФУ в
Житомирській області про утримання з
нього пенсії в розмірі 3 відсотків
згідно з частиною 1 статті 50 Закону
України "Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування".

В обґрунтування позову вказав, що
перебуває на обліку в УПФ України в м.
Житомирі і отримує пенсію по
інвалідності 1 групи загального
захворювання, яка призначена з 30.09.2011р.
у відповідності до Закону України "Про
державну службу" від 16.12.1993 р. №3723-XII.
Однак, 07.06.2013 р. позивачем було отримано
копію рішення комісії по розгляду
питань, пов'язаних з призначенням
(перерахунком) та виплатою пенсій
відповідно до чинного законодавства
України про пенсійне забезпечення,
оформлене протоколом від 03.04.2013р. № 16/2,
відповідно до якого прийнято рішення
про утримання з нього в розмірі 3
відсотків пенсії згідно з ч.1 ст.50
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Просив суд визнати рішення незаконним
та скасувати його.

Постановою Корольовського районного
суду м. Житомира від 28.11.2013 року позов
задоволено повністю.

Визнано незаконним та скасовано
рішення комісії Управління Пенсійного
фонду України в м.Житомирі
Житомирської області по розгляду
питань, пов'язаних з призначенням
(перерахунком) та виплатою пенсій
відповідно до чинного законодавства
України про пенсійне забезпечення,
оформлене протоколом від 03.04.2013р. №16/2
про утримання з ОСОБА_3 пенсії в розмірі
3 відсотків згідно з частиною 1 статті 50
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Відповідач - управління Пенсійного
фонду України в м. Житомирі
Житомирської області просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та ухвалити нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу відповідача слід задовольнити
виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_3 перебуває на обліку в УПФ
України в м.Житомирі і отримує пенсію
по інвалідності 1 групи загального
захворювання, яка призначена з 30.09.2011р.
у відповідності до Закону України "Про
державну службу".

З 07.09.2012 р. позивач влаштувався на
роботу, яка дає право на пенсію,
призначену відповідно до Закону
України "Про наукову і науково-технічну
діяльність ", однак, не повідомив про це
Управління, в зв'язку з чим утворилася
переплата в сумі 23 161, 46 грн.

Оскаржуваним рішенням з позивача
утримується ця переплата в розмірі 3%.

Задовольняючи вимоги позивача у цій
справі, суд першої інстанції виходив з
того, що положення ч.4 ст. 37 Закону
України "Про державну службу" на які
посилається УПФУ в м. Житомирі не може
бути застосоване до ОСОБА_3, оскільки
пенсію останньому було призначено до
набрання чинності Закону України "Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи".

Судова колегія не може погодитися з
наведеними висновками суду першої
інстанції та визнає їх помилковими і
такими, що суперечать дійсним
обставинам у справі та нормам
матеріального права, якими
врегульовано спірні правовідносини.

Позивач у справі при зверненні до суду
з адміністративним позовом у цій
справі та під час розгляду її вимог
судом першої і апеляційної інстанцій
не за заперечує проти того, що він
працевлаштувався на посаду, яка дає
право на пенсію призначену відповідно
до Закону України "Про наукову та
науково-технічну діяльність".

Відповідно до ч.4 ст.37 Закону України
"Про державну службу" пенсія,
призначена відповідно до цієї статті, в
період роботи на посадах, які дають
право на призначення пенсії в порядку і
на умовах, передбачених цим Законом,
законами України "Про статус народного
депутата України", "Про прокуратуру",
"Про наукову і науково-технічну
діяльність", виплачується у розмірі,
обчисленому відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", а після
звільнення з таких посад - у розмірі,
обчисленому відповідно до цього
Закону.

Зазначена стаття викладена у редакції
у редакції Закону України від 08.07.2011 р.
№3668-VI "Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи", який набрав чинності 01.10.2011 р.

Твердження позивача про те, що наведена
норма не поширюється на позивача,
оскільки йому вже була та
виплачувалася призначена пенсія є
помилковим, оскільки в даному випадку
дата призначення пенсії не має
правового значення. Правове значення
має та обставина яка впливає на зміну
розміру пенсії - коли саме особа
працевлаштувалася на посаду, яка дає
право на призначення пенсії в порядку і
на умовах "Про наукову і
науково-технічну діяльність".

Якби позивач працевлаштувався на
роботу, до набрання чинності Законом
України від 08.07.2011 р. №3668-VI "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи", то
зазначена норма не могла бути до нього
застосовна.

В даному випадку позивач
працевлаштувався після набрання
чинності цим законом, а тому названа
норма поширюється на нього на період
роботи на посаді яка дає право на
призначення пенсії в порядку і на
умовах "Про наукову і науково-технічну
діяльність". В цей період пенсія мала б
виплачується йому у розмірі,
обчисленому відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", на що
обґрунтовано посилається відповідач у
оскаржуваному рішенні.

Крім того, відповідно до наказу
Міністерства соціальної політики
України від 07.03.2013 року №106, який набрав
чинності з 29.03.2013 року порядок виплати
пенсії, який передбачений ч. 4 ст. 37
Закону України "Про державну службу" у
всіх випадках звільнення та
працевлаштування після 01.10.2011 року
(незалежно від причин звільнення,
перерв у роботі та займаної посади) не
поширюється на пенсіонерів, які станом
на 01.10.2011 року одержували пенсію
призначену відповідно до Закону
України "Про державну службу " та на цю
дату працювали на посадах, які дають
право на призначення пенсії в порядку
та на умовах, передбачених цим законом,
Законами України "Про наукову і
науково-технічну діяльність ", "Про
прокуратуру", "Про статус народного
депутата України".

Зазначений наказ не встановлював
будь-яких нових правових норм, а лише
роз'яснив положення ч.4 ст.37 Закону
України "Про державну службу" від 16.12.1993
р. №3723-XII в редакції Закону України від
08.07.2011 р. №3668-VI "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи"

Тобто з 07.09.2012 року по 28.03.2013 року пенсія
ОСОБА_3 виплачувалась в розмірі,
обчисленому відповідно до Закону
України "Про державну службу", а повинна
виплачуватись у розмірі, обчисленому
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Позивач не повідомив
управління Пенсійного фонду про своє
працевлаштування, а тому утворилася
переплата по безпідставно виплачені
позивачу виплаті пенсії.

Відповідно до статті 50 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" суми пенсій,
виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Зловживання збоку позивача в даному
випадку мало місце, оскільки у заяві
про призначення пенсії він
зобов'язувався повідомляти
відповідача про своє працевлаштування.

Враховуючи вищенаведене, судова
колегія дійшла висновку про
правомірність дій та рішення
відповідача у справі про утримання з
позивача 3% відсотків надміру
виплаченої пенсії, що було прийнято
відповідачем і викладено в протоколі
Комісії по розгляду питань, пов'язаних
з призначенням (перерахунком) та
виплатою пенсії при УПФУ в м. Житомирі
від 03.04.2013 року за № 16/2.

Таким чином, судова колегія знаходить
обґрунтованими доводи апеляційної
скарги відповідача стосовно
безпідставності заявлених позивачем у
цій справі позовних вимог та
необґрунтованості та незаконності
рішення суду першої інстанції.

З огляду на викладені обставини, наявні
в матеріалах справи документи, норми
законодавства, судова колегія вважає,
що судом першої інстанції під час
розгляду даної справи було неправильно
застосовано норми матеріального права,
у зв'язку з чим постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню
відповідно до ст.202 КАС України, з
прийняттям нової постанови про відмову
в задоволенні позовних вимог.

В силу ст.ст.118, 254 КАС України ,
підлягають скасуванню заходи
забезпечення позову у вигляді
зупинення дії оскаржуваного рішення
комісії Управління Пенсійного фонду
України в м. Житомирі Житомирської
області.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області задовольнити,
постанову Корольовського районного
суду м. Житомир від "28" листопада 2013 р.
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити
повінстю.

Заходи забезпечення позову, вжиті
ухвалою від 13.08.2013 року у цій справі -
скасувати.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання її в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Б.С. Моніч

судді: (підпис)
І.Ф.Бондарчук

(підпис)
С.М.Хаюк

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення
виготовлено "27" травня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3
АДРЕСА_1,10000

ОСОБА_4. - представник позивача АДРЕСА_2,
10014

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
м.Житомирі Житомирської області
вул.Перемоги, 55,м.Житомир,10003

4-третій особі: - ,