Справа № 248/2688/14-а
Суддя: Саєнко О. Б.
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2014 року. Харцизький міський
суд Донецької області у складі:

головуючої судді - Саєнко О.Б. , при
секретарі - Романенко Н.В.

за участю: позивача - ОСОБА_1,
відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Ходи В.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харцизьку Донецької
області справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до інспектора ОДР
взводу з ОСП № 7 роти № 1 БДПС УДАІ ГУМВС
України в Донецькій області ОСОБА_2,
Управління ДАІ ГУМВС України в
Донецькій області про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 08.05.2014р звернувся до суду із
дійсним позовом, зазначивши, що
30.04.2014р. відносно нього був складений
протокол про адміністративне
правопорушення, на підставі якого
винесена постанова в справі про
адміністративне правопорушення серії
АН1 № 226865 за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, з чим
він не погоджується за наступними
підставами.

Так, підставою для складення протоколу
та постанови було те, що нібито 30.04.2014р.
о 09:18 годині, на 459 + 500м автошляху
«Знам'янка-Луганськ-Ізваріне», керуючи
автомобілем ВАЗ 21011, державний номер
НОМЕР_1, він не виконавши вимоги
дорожнього знаку 3.24 «Розворот
заборонено» та дорожньої розмітки 1.1
«Вузька суцільна лінія», пересік лінію
та здійснив розворот й крім цього, на
вимогу працівника міліції він не
пред'явив для перевірки документи.
Зазначає, що при зупинці інспектором
транспортного засобу ним керував його
знайомий ОСОБА_5, тому Правил
дорожнього руху (надалі ПДР) він
(ОСОБА_1) не порушував, на чому
наполягає. Про те, що в момент зупинки
автомобілем він не керував, він
зазначив в протоколі про
адміністративне правопорушення, цей
факт може підтвердити й його знайомий,
який керував автомобілем. Однак, не
зважаючи на це, інспектор ОСОБА_2,
відповідач у справі, склав протокол
відносно нього та виніс постанову в
справі про адміністративне
правопорушення серії АН1 № 226865. Просив
визнати дії відповідача
неправомірними і скасувати винесену
ним 30.04.2014р постанову в справі про
адмінправопорушення серії АН1 № 226865
про накладення на нього штрафу в сумі
435грн, провадження по справі про
адміністративне правопорушення
відносно нього закрити за відсутністю
складу правопорушень, передбачених ч.1
ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі, просив їх задовольнити та суду
доповнив, що 30.04.2014р він їхав на
автомобілі ВАЗ 21011, д/н НОМЕР_1, який
належить його матері ОСОБА_6 В
автомобілі знаходилися крім нього його
вагітна дружина - ОСОБА_15, його знайомий
- ОСОБА_5 та його дружина - ОСОБА_8. Їхали
вони в м.Донецьк у лікарню з м.
Харцизька, для чого виїхали на об'їзну
дорогу в сторону Ясинуватського
посту. За кермом був його знайомий
ОСОБА_5, який по ходу руху пропустив
поворот, пересік суцільну лінію, після
чого він розвернувся та пояснив йому,
що не знає дороги, в зв'язку з чим він
поросив його (ОСОБА_1) пересісти за
кермо, що вони і зробили не виходячи з
автомобілю, а через деякий час його
зупинив відповідач, який був одягнутий
в бронежилет, брюки, у якого був
відсутній жетон, та який почав вимагати
показати йому водійське посвідчення та
документи на автомобіль. На це він
також попросив його (відповідача)
показати йому своє службове
посвідчення та роз'яснити мотиви його
затримання, на що відповідач

ОСОБА_2 знов почав вимагати свідоцтво
про реєстрацію транспортного засобу та
водійське посвідчення, пояснивши, що
автомобіль, яким він (ОСОБА_1) керує
пересік суцільну лінію та здійснив
розворот. На його прохання скласти
протокол затримання та
адміністративний протокол, який він
буде оскаржувати, відповідач відмовив
та попередив, що якщо він не покаже
свідоцтво про реєстрацію, то нікуди не
поїде з цього місця. На повторне його
прохання показати службове
посвідчення, відповідач відмовився.
Зазначив, що свідків в цей час не було,
відеофіксація порушення не
проводилася, відповідач був без
пізнавальних знаків, озброєний
автоматом та ніяких інших знаків, що це
робітники ДАІ або міліції. Надалі
підійшли ще два озброєних чоловіка,
один з яких став попереду автомобіля, а
другий позаду, а відповідач пішов до
пункту ДАІ. Через деякий час, підійшов
напарник відповідача з відеокамерою і
сам ОСОБА_2 з мобільним телефоном , вони
почали знімати та відповідач став
знову наполягати на те, щоб він показав
йому свідоцтво про реєстрацію. Так як
вони були затримані вже дві години, він
наполягав, щоб ОСОБА_2 запросив свідків,
склав протокол затримання. Коли до них
підійшли озброєні люди з спец взводу
без пізнавальних знаків на формі, які
стали один з боку водійських дверей, а
другий з пасажирського боку та
погрожували, якщо він не покаже
водійське посвідчення, то вони виб'ють
автоматами скло в автомобілі.
Погрожував капітан ОСОБА_14. Після чого
у його дружини та у дружини ОСОБА_5
почалася паніка і його (ОСОБА_1) дружина
попросила ОСОБА_2 викликати швидку
допомогу, яка приїхала через годину.
Відповідач запросив до них свідків:
прибиральницю та чоловіка, який
розвозить їм їжу та у їх присутності
почали знімати на відеокамеру як
роз'яснюють йому (ОСОБА_1) права,
підстави його зупинки, а коли виключили
відеокамеру, він у присутності понятих
показав їм своє водійське посвідчення.
Біля 14:50 годин був складений
адмінпротокол про порушення ним вимог
ст.ст.122, 126 КУпАП, а він, з посиланням на
ст.63 Конституції України відмовився
від написання пояснень. Після чого
відповідач видав йому копію цього
протоколу та постанови. В цей день, коли
був затриманий біля 13:00 годин він
дзвонив на номер 102, в Управління ДАІ та
скаржився на неправомірні дії ОСОБА_2,
представившись іншим іменем як ОСОБА_9,
так як він перехвилювався та боявся , з
цих же підстав він зазначав
відповідачу та іншим працівникам
міліції що він працює помічником судді
Харцизького міського суду і знає свої
права. Під час зупинки за кермом
знаходився він (ОСОБА_1), а в позові
помилково зазначив, що за кермом був
ОСОБА_5. Добавив, що спочатку він дійсно
не показував відповідачу свої права,
так як той не роз'яснив підстави його
зупинки. Визнав, що дійсно він
власноруч писав і підписував від вище
вказаного прізвища (ОСОБА_9) заяву при
прийняття мір до ОСОБА_2, і наслідки
ст.ст.383, 384 КК України йому були
роз'яснені. Визнав також, що факт
порушення ПДР його автомобілем, який
пересік суцільну лінію, був йому на
ноутбуці показаний відповідачем та
його напарником., після зупинки його
автомобіля. Зазначив , що ОСОБА_5 виїхав
у РФ та не може бути допитаний у якості
свідка.

Відповідач - інспектор ОСОБА_2 позов не
визнав та суду показав, що 30.04.2014р він
ніс службу на ділянці 459 + 500м автошляху
«Знам'янка-Луганськ-Ізваріне», де
розташовані дорожні знаки «Розворот
заборонено» та «Вузька суцільна
лінія», а також попередження, що
ведеться фото-, відеофіксація
порушення на дорозі. В 09:13 годин він
помітив, що водій автомобіля ВАЗ,
ігноруючи лінії дорожньої розмітки,
зробив розворот. Добавив, що на
стаціонарному майданчику поста ДАІ, де
вони зупиняють транспортні засоби є
стаціонарна відеокамера, тому
відеофіксація 30.04.2014р велася з моменту
зупинки автомобіля, складання
протоколу -з 09:18 годин, й до того
моменту, коли цей автомобіль уїхав
приблизно о 15.00 годин. Крім того він був
одягнутий у формений одяг працівника
ДАІ, а у зв'язку з проведенням
антитерористичної операції на ньому
був бронежилет, так як видали такий
наказ, який був одягнутий поверх
жилета зі світловідбивачем. Зазначив,
що під час зупинки автомобіля за кермом
знаходився ОСОБА_1, поряд з ним сиділа
його вагітна дружина, а позаду ще одна
жінка, всього три чоловіка, ніякого
ОСОБА_5 не було в автомобілі. Під час
зупинки автомобіля він пояснив водію
підстави зупинки його автомобілю,
зокрема про те, що водій порушив ПДР.
Однак, на вимогу показати свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу та
водійське посвідчення, позивач почав
конфліктувати, а саме вимагати
показати йому докази про його
порушення. З урахуванням того, що поряд
сиділа вагітна жінка, він почав
роз'яснювати, що ця перевірка

ведеться для того, що автомобіль може
бути викраденим, а по комп'ютерній базі
відомостей про це ще немає. Пояснив, що
на вимогу позивача він показав
останньому своє посвідчення, і той
переписав усі дані. Добавив, що до них
підходили працівники «Беркута», та у
зв'язку з такою поведінкою водія,
запропоновували затримати його до
вияснення особи, але ураховуючи, що в
машині знаходилася вагітна жінка, він
(ОСОБА_2) відмовився. Крім того, він
пропонував цій жінці викликати швидку
допомогу, а також допомогу в тому, що
його напарник відвезе її на службовому
автомобілі, та роз'яснив їй, що у
випадку, коли водій не показує
водійські документи він не може його
відпустити без складання протоколу.
Все це було на протязі п'яти годин. Коли
приїхала швидка допомога, то вагітна
жінка, яка вела себе неадекватно, та
біля години-півтори відмовлялася їхати
до Ясинуватської лікарні, а наполягала,
щоб її відвезли до лікарні м.Донецька.
Жінці було відмовлено, з роз'ясненням,
що дана швидка обслуговує по своєї
територіальності та запропонували
викликати швидку з м.Донецька, але
вагітна жінка відмовлялася їхати з
ними й не відпускали швидку.

ОСОБА_1 викликав телебачення «Юніон».
Цьому телеканалу він (ОСОБА_2) роз'яснив
підстави зупинки автомобіля й
запропонував позивачу показати йому
документи хоча б в присутності
телебачення. Друга жінка з автомобіля
позивача викликала таксі та як він
вважає поїхала за правами ОСОБА_1.
Через 4 години ця жінка приїхали з
чоловіком, вважає, що то був ОСОБА_5, про
якого зазначав у позові ОСОБА_1. Той
чоловік з жінкою сіли в автомобіль
позивача позаду. І в цей час позивач
починає показувати при телебаченні
своє водійське посвідчення, але при
цьому закриваючи своє прізвище, ім'я та
по-батькові. Під час розпитування
вагітну жінку, пасажирів позивача, вони
усі наполягали, що водієм являється
«ОСОБА_9». На питання водію як його
прізвище і чому він не показує його у
посвідченні, останній також називав
себе як «ОСОБА_9», а коли він з
напарником ОСОБА_10 по базі прогляділи
номери автомобіля позивача, виявилося,
що він «ОСОБА_1», який є працівником
міліції. У зв'язку з цим, були викликані
начальник Харцизького МВ, начальник
відділу кадрів, інспекція по роботі з
особистим складом Харцизького МВ., і
навіть при своєму начальстві на
неодноразові прохання, ОСОБА_1
документи так і не пред'явив,
відмовлявся розписуватися і отримати
копію протоколу, вгадував якісь
протоколи затримання, говорив про
якісь розписки, коли як він (ОСОБА_2) на
законних підставах просив його тільки
показати необхідні документи та їхати
далі. З приводу вказаних позивачем
свідків, а саме прибиральниці і
розвізника їжі, пояснив, що свідками
були сторонні люди, оскільки ця подія
відбувалася впродовж п'яти годин і
свідків зібралося близько 10 чоловік.
Усе це фіксувалося на камеру. Добавив,
що водійські документи ОСОБА_1 їм так і
не надав, адмінпротокол був складений в
14:08 годин, так як в 14:00 годин його номери
автомобіля прослідкували по базі. І він
склав відносно позивача постанову лише
по ч.1 ст.126 КУпАП. Просить відмовити у
задоволені позову.

Представник відповідача УДАІ ГУМВС
України в Донецькій області - Хода В.Л.
вимоги позову не визнав та суду
пояснив, що факт порушення ОСОБА_1 ПДР
зафіксований на фото- і відеокамері, що
пред'явлено в суді. Факт
адміністративного правопорушення
завжди зазначається за часом в три
періоди: час фіксування
правопорушення, в даному випадку - 09:18
годин, складення адмінпротоколу - 14:00
годин, складення постанови - 14:50 годин.
Доповнив, що при зупинці автомобіля
позивача дії працівника ДАІ носили
правомірний порядок, в його особисте
життя не втручався. Просить також
відмовити у задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_1 - дружина позивача, в
судовому засіданні пояснила, що 30.04.2014р
біля 09:00 години вона разом із своїм
чоловіком ОСОБА_1, його знайомим ОСОБА_5
та дружиною останнього ОСОБА_8 їхали в
м.Донецьк. За кермом був ОСОБА_5, її
чоловік сидів рядом. На об'їзній дорозі
ОСОБА_5 повернув не в бік м.Донецька, а в
бік м.Ясинувата, після чого він
розвернувся і повідомив, що дорогу він
не знає та попросив ОСОБА_1 пересісти за
кермо. Так як на вулиці шов дощ, ОСОБА_1,
не виходячи з автомобіля, пересів за
кермо. Через деякий час їх зупинив
чоловік, відповідач у справі, який був
одягнутий у бронежилет, брюки, голубу
сорочку, без інших знаків. Підійшовши
до автомобіля відповідач попросив
позивача надати йому документи на
автомобіль. На питання позивача про
причину зупинки та надати свої
документи, останній нічого не вказавши,
розвернувся й пішов до поста ДАІ,
повідомивши, що пішов за

протоколами. Коли відповідач
повернувся, ОСОБА_1 знов попросив
відповідача пред'явити службове
посвідчення, але той проігнорував і
наполягав на те, щоб ОСОБА_1 надав
документи. ЇЇ чоловік не надав
відповідачу ніяких документів, так як
сумнівався, що це працівник ДАІ. До їх
автомобіля підійшли люди, чоловік 10,
одягнені в чорне, з балаклавою на
голові, які розмовляючи на українській
та оточили автомобіль. Один з цих людей,
який представився як капітан
спецвзводу ОСОБА_14, почав просити у
ОСОБА_1 документи і в цей час повернувся
ОСОБА_2 та повідомив, що автомобіль
ОСОБА_1 пересік суцільну лінію. Цей
капітан ОСОБА_14 почав погрожувати, щоб
ОСОБА_1 вийшов з машини, або вони виб'ють
скло. На майданчику поста ДАІ де їх
зупинили, стояв тільки мікроавтобус,
який привіз їжу. Ці люди, одягнені в
чорне, почали смикати за ручки машини, у
неї почалася паніка, стало погано і
вона попросила ОСОБА_2 викликати
швидку, але той нічого не відповів,
повідомивши, що на зміну він тільки
заступив, тому вони будуть стояти ще
довго. Зазначила, що коли вона сама
намагалася викликати швидку, у неї в
телефоні були збої. Через
години-півтори приїхала швидка,
зміряла тиск і медики наполягали на
госпіталізацію. Після п'яти годин
затримання ОСОБА_1 все ж показав свої
документи. Понятими при складанні
протоколу були: прибиральниця, яка
приїхала на цей майданчик за пів години
до складання протоколу, і яка нічого не
бачила, що тут відбувалося. На їх
заперечення, що ця жінка нічого не
бачила, ніяк не відреагували. Після
того як склали протокол, вони уїхали.

Добавила, що після того, як їх зупинили,
ОСОБА_1 не представлявся працівнику
ДАІ, так як й останній не представлявся.
Всі ці події вона і ОСОБА_1 фіксувала на
мобільний телефон. В той час, коли
капітан ОСОБА_14 смикав за ручки машини,
ОСОБА_1 дзвонив на 102 та скаржився на
неправомірні дії робітника ДАІ і
представлявся іншим прізвищем, але не
«ОСОБА_1». Всі водійські документи у
ОСОБА_1 були з собою. Телебачення
викликала мати дружини ОСОБА_5, яка
дзвонила. ОСОБА_1 заперечував, щоб його
знімало телебачення. Працівник ДАІ
зупинив їх автомобіль приблизно о 09:15
або 09:20 години, знімати на відеокамеру
неправомірні дії працівника ДАІ вони
(ОСОБА_1) почали опісля трьох- чотирьох
годин. На працівниках ДАІ не було ні
шевронів, ні погонів. Перед зупиненням
їх автомобіля за кермом був ОСОБА_1,
поряд ОСОБА_5, які помінялися місцями,
не виходячи з машини, а вона з жінкою
ОСОБА_5 була позаду. Коли їх зупинили і
ОСОБА_2 пішов до поста ДАІ, вона
пересіла на пасажирське місце біля
водія, а ОСОБА_5 пересів назад.

Свідок ОСОБА_8 - дружина знайомого
позивача - ОСОБА_5, суду пояснила, що
30.04.2014р вона, разом із своїм чоловіком -
ОСОБА_5, ОСОБА_1 та його дружиною їхали
до м.Донецька. ОСОБА_1 та його дружина
їхали в клініку. За кермом автомобіля
був її чоловік - ОСОБА_5. Під час руху
останній пропустив поворот, персік
суцільну лінію і розвернувся , потім
попросив за кермо сісти ОСОБА_1. Вони
помінялися місцями, не виходячи з
машини, так як на вулиці був дощ. Їх
зупинив чоловік в бронежилеті та почав
вимагати водійське посвідчення і
свідоцтво про реєстрацію. Однак, ОСОБА_1
просив спочатку показати йому
документи, кому він повинен показувати
свої документи. Спочатку відповідач -
ОСОБА_2 не представлявся, але повідомив,
що ОСОБА_1 порушив правила, на що
останній сказав, що за кермом в той час
був не він. ОСОБА_2 пішов до поста ДАІ за
протоколом і попередив, щоб вони не
рухалися. Потім ОСОБА_2 зняв свій жилет,
показав свій жетон, представився
позивачу. Спочатку ОСОБА_1 свої
документи відповідачу не показав, так
як просив пояснити причини їх зупинки,
показав він документи відповідачу
годин через три. Коли їх машину оточили
озброєні люди в чорному, які розмовляли
українською, з закритими обличчями,
вони почали вимагати відкрити двері в
машині. Її знайомій - ОСОБА_15 стало
погано і вони попросили ОСОБА_2, а
надалі й ОСОБА_14 викликати швидку.
Швидка приїхала години через півтори,
оказали допомогу. Коли приїхали
працівники міліції, яких викликали
ОСОБА_2 та ОСОБА_14, на посту ДАІ склали
протокол, з яким ОСОБА_1 ознайомитися не
дали, тоді останній попросив надати
йому копію цього документу. У зв'язку з
тим, що вони були довгий час затримані,
її мати викликала телебачення, так як
вона переживала за них. З телебачення у
неї та у працівників ДАІ брали інтерв'ю.
ОСОБА_1 проходив у всередину поста ДАІ,
було видно, що це будівля і є постом ДАІ,
вони вирішали там всі свої справи і
вони поїхали. Добавила, що зупинили їх
біля 09:00 годин, відеофіксацію ОСОБА_1
вів на відеокамері приблизно о 14:00
годині. Дружина ОСОБА_1 пересіла на
пасажирське сидіння біля

водія коли ОСОБА_2 пішов на пост ДАІ за
актом. Напарник ОСОБА_2 приносив до
машини ОСОБА_1 ноутбук для того, щоб
показати фіксацію порушення останнім,
але не з початку, коли їх зупинили, а
через деякий час. Коли ОСОБА_1 надавав
працівникам ДАІ документи, вона бачила,
що це була якась карточка, заламінована
із фото.

Свідок ОСОБА_10 - інспектор
адміністративної практики взводу ОСП
№ 7 УДАІ у Донецькій області, суду
пояснив, що 30.04.2014р, він разом з
напарником ОСОБА_2 заступив на пост на
ділянці 459 + 500м автошляху
«Знам'янка-Луганськ-Ізваріне». Вранці,
в цей день ОСОБА_2 зупинив автомобіль
ВАЗ 21011, який порушив ПДР, а він в цей
час знаходився в стаціонарному посту
ДАІ. Після розмови з водієм, ОСОБА_2
зайшов в пост та пояснив, що водій не
пред'являє свої документи і склалася не
стандартна ситуація. Разом з ОСОБА_2 він
підійшов до водія вказаного
автомобіля, і теж попросив надати їм
водійське посвідчення та свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу, на що
водій ОСОБА_1 відмовився, посилаючись
на Кримінальний кодекс, наполягав, що
він не порушував правила, а вони його
затримують. Вони надали відеофіксацію
порушення на ноутбуці, неодноразово
просили надати необхідні документи, що
повторювали й при телебаченні. Однак,
ОСОБА_1 так і не надав свої документи, а
коли показував телебаченню свої права,
то закривав своє прізвище. Так як
дружина водія була вагітна, вони
пояснили, що зроблять поблажливість, і
ОСОБА_1 слід тільки пред'явити
документи і все, вони вже не бажали
його притягувати його до
відповідальності, з'ясовували чий це
автомобіль, чи має він права керувати
автомобілем. Однак, останній так і не
надав свої документи. На підставі
всього цього ОСОБА_2 склав
адміністративний протокол ст. ст..122, 126
КУпАП, а постанову виніс про
притягнення ОСОБА_1 лише за ст.126 КУпАП.
Так як не однократно водії скаржуються
на працівників ДАІ про безпричинну
зупинку транспортних засобів, тому
вони (працівники ДАІ) в протоколі
вказують склад правопорушення, що є
причиною зупинки автомобілю. У даному
випадку це ст. 122 КУпАП, так як був
зафіксований факт порушення
автомобілем ВАЗ ПДР, який пересік
суцільну смугу. Добавив, що на посту
знаходився спецпідрозділ «Беркут» у
зв'язку з обстановкою в країні, з
надписами «міліція» на спині. ОСОБА_2
був у форменому одязі працівника ДАІ, в
бронежилеті. Коли він підійшов із
ОСОБА_2 до автомобіля, за кермом сидів
ОСОБА_1, поряд з ним його вагітна
дружина, а позаду сиділа жінка (показує
на свідка ОСОБА_8), всього було три
чоловіка. Під час оформлення протоколу
на ОСОБА_1, ОСОБА_8 сіла на таксі і
поїхала в бік об'їзної. Опісля
години-півтори на таксі приїхала
ОСОБА_8 з якимось чоловіком і вони сіли
в автомобіль ОСОБА_1. Після всіх цих
подій, коли вони (ОСОБА_1) виїжджали, то
він побачив, що за кермо сів позивач,
поряд з ним сіла його дружина, а ОСОБА_8
з чоловіком сиділи позаду. Прізвище
водія у водійському посвідченні він не
бачив, так як позивач його закривав,
коли показував журналістам з
телебачення, а він стояв в цей момент на
відстані трьох-чотирьох метрів . ОСОБА_1
просив не знімати його під час відео
фіксації,на що він не однократно
повторював, що ведеться фіксація
дорожньої обстановки і камера була
направлена донизу. ОСОБА_1 постійно
знімав його і ОСОБА_2 на
відеореєстратор і на мобільний телефон
сріблястого кольору, але коли вони
просили цього не робити, той відповів,
що буде знімати. Наприкінці ОСОБА_1 так
документи й не показав. Було
встановлено, що позивач є працівником
міліції, у зв'язку з чим були викликані
зам.начальника міліції і вже тоді
оперативним шляхом встановлено, що
ОСОБА_1 має водійські права, автомобіль
зареєстрований на мати ОСОБА_1.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
відповідача ОСОБА_2, представника
відповідача Хода В.Л. і свідків у
справі, вивчивши матеріали справи та
оцінивши докази по справі у їх
сукупності, вважає адміністративний
позов необґрунтованим та таким, що
підлягає відмові у задоволені
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач при
зверненні до суду не порушив,
передбачені ст.289 КУпАП строки
оскарження постанови по справі про
адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідач ОСОБА_2 у справі є службовою
особою у державному органі виконавчої
влади, який входить до структури
Міністерства внутрішніх справ України,
діяльність яких регламентується
Законом України „Про міліцію".

Відповідно до ст.2 Закону України „Про
міліцію" на них покладені обов'язки, у
тому числі, забезпечення дорожнього
руху.

Тобто, відповідач ОСОБА_2 - є службовою
особою органу владних повноважень, на
яких чинним законодавством України
покладені обов'язки щодо контролю за
дотриманням іншими суб'єктами Правил
дорожнього руху.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП України
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається противоправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Відповідно до п.1.1, додатку 2 розділу 34
Правил дорожнього руху - (вузька
суцільна лінія) - поділяє транспортні
потоки протилежних напрямків і
позначає межі смуг руху на дорогах;
позначає межі проїзної частини, на які
в'їзд заборонено; позначає межі місць
стоянки транспортних засобів і край
проїзної частини доріг, не віднесених
за умовами руху до автомагістралей.
Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється.

Дорожній знак 3.24 «Розворот заборонено»
розділу 33 (дод.1) Правил дорожнього руху
передбачає, що збороняється розворот
транспортних засобів. При цьому
поворот ліворуч дозволяється.

Дорожня розмітка 1.1 «Вузька суцільна
лінія» розділу 34 (дод.2) Правил
дорожнього руху передбачає, що вузька
суцільна лінія - поділяє транспортні
потоки протилежних напрямків і
позначає межі смуг руху на дорогах;
позначає межі проїзної частини, на які
в'їзд заборонено; позначає межі місць
стоянки транспортних засобів і край
проїзної частини доріг, не віднесених
за умовами руху до автомагістралей.

Відповідно до ст.126 КУпАП диспозиція
частини 1 містить адміністративну
відповідальність за такі
правопорушення, як керування
транспортним засобом особою, яка не має
при собі або не пред'явила для
перевірки посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційного
документа на транспортний засіб, а у
випадках, передбачених законодавством,
ліцензійної картки на транспортний
засіб, а також поліса (договору)
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів.

Відповідно до ст.122 КУпАП диспозиція
частини 1 містить адміністративну
відповідальність за такі
правопорушення, як перевищення водіями
транспортних засобів встановлених
обмежень швидкості руху транспортних
засобів більш як на двадцять
кілометрів на годину, порушення вимог
дорожніх знаків та розмітки проїзної
частини доріг, правил перевезення
вантажів, ….

Судом встановлено, що згідно протоколу
про адміністративне правопорушення АВ2
№ 212139 від 30.04.2014р та постанови в справі
про адміністративне правопорушення
серії АН1 № 226865 від 30.04.2014р., складених
ІОДР взводу з ОСП № 7 роти № 1 БДПС УДАІІ
ГУ МВСУ в Донецькій області ОСОБА_2,
30.04.2014р о 09:18 годині, на 461 + 100м автошляху
«Знам'янка-Луганськ-Ізваріне», водій
ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ 21011, д/н
НОМЕР_1, не виконавши вимоги дорожнього
знаку 3.24 «Розворот заборонено» та
дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна
лінія», пересік лінію та здійснив
розворот й крім цього, на вимогу
працівника міліції він не пред'явив
для перевірки документи, за що
передбачена відповідальність згідно
ст.ст. 122 ч.1 ,126 ч.1 КУпАП (а.с.4-5). Але
згідно вказаної постанови в справі про
адміністративне правопорушення серії
АН1 № 226865 від 30.04.2014р. ОСОБА_1 визнаний
винним в скоєні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126
КупАП і на нього накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 425грн.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_5,
виданого РЕВ ДАІ м.Харцизька
автомобіль ВАЗ 21011, д/н НОМЕР_1,
зареєстрований на ОСОБА_6 (а.с.7). Поліс №
АЕ/2388097 обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів від
03.092013р укладений з ОСОБА_13 (а.с.6).

Згідно копії рапортів чергової частини
ГУМВС України в Донецькій області
вбачається, що 30.04.2014р о 10:00 годині
надійшло повідомлення по телефону від
«ОСОБА_9» про скаргу на співробітника
ДАІ на прізвище ОСОБА_2, нагрудний жетон
«ДО 0854», який безпідставно зупинив його
(ОСОБА_9) автомобіль ВАЗ-2101, д.н. НОМЕР_1,
не склав протокол, запропонував пройти
в приміщення поста. В автомобілі
знаходиться вагітна жінка (а.с.16-17).

Згідно заяви від 30.04.2014р на ім'я
в.о.начальника Ясинуватського МВ ГУМВС
України в Донецькій області, від
«ОСОБА_9», ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, останній просив
прийняти міри відносно робітника ДАІ -
ОСОБА_2, який 30.04.2014р о 09:30 годині, на
Ясинуватському посту ДАІ зупинив
транспортний засіб автомобіль ВАЗ-2101,
д.н. НОМЕР_1, за яким він (ОСОБА_9)
знаходився за кермом, та на його
прохання показати службове
посвідчення - відмовився, наполягав
пройти з ним у відділок міліції, не
склавши при цьому протокол
адміністративного затримання,
затримував його протягом 2-х годин,
порушивши його волю на пересування
згідно Конституції України, відмовився
надати йому базу свідка, відмовився
складати відносно нього
адміністративний протокол, надати
копію протоколу затримання й копію
адміністративного протоколу. На посту
ОСОБА_2 знаходився у бронежилеті,
нагрудний знак був закритий. Також,
ОСОБА_2 та його колега, який не
представився, чинили на нього
психологічний тиск, знімали його на
відеокамеру, мобільний телефон,
вимагаючи у нього документи і таким
чином вони надавали дію на його вагітну
дружину. Заява написана власноручно
(а.с.19-20).

З досліджених у судовому засіданні
відеозаписів наданих як позивачем так
і відповідачем та представникам
відповідача події 30.04.2014р. та
фотокарток, судом вбачається що
ВАЗ-2101, д.н. НОМЕР_1 порушив пункт 3.24
«Розворот заборонено» та дорожньої
розмітки пункт 1.1 «Вузька суцільна
лінія».

Таким чином, судом встановлено що
ВАЗ-2101, д.н. НОМЕР_1 під керування будь-то
позивача або іншою особою за його
згодою, пересік суцільну лінію та
здійснив розворот на тій дорожній
частини де це заборонено.

Тобто відповідач правомірно зупинив
даний автомобіль для з'ясування
обставин скоєного правопорушення і
після його зупинення судом встановлено
та сторонами не оскаржувалося, що за
кермом даного автомобіля знаходився
позивач ОСОБА_1

Також з відео фіксацію вбачається, що
позивач по суті створив штучний
конфлікт, на протязі п'яти годин
відбувалося його протистояння на
стаціонарному посту ДАІ із
працівниками ДАІ та міліції, які були
одягнуті у формений одяг, із жетонами;
працівники підрозділу Беркуту також
були у формі, з надписами на формі
«міліція», на ноутбуці показали
позивачу факт порушення ПДР, що
спростовує твердження позивача і
свідків ОСОБА_1 і ОСОБА_8 про те, що вони
не знали хто зупинив автомобіль та хто
є ці люди одягнуті в чорний одяг; що
відповідач не повідомив їх про причини
зупинки і оцінює ці пояснення критично,
як такі, що спростовуються оглянутими
відеозаписами та фотокартками. І в свою
чергу, підтверджують доводи
відповідача ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_10
про обставини справи, які суд приймає
до уваги при винесенні постанови.

Також при винесення даного
процесуального рішення суд приймає до
уваги те, що позивач будучі працівником
правоохоронного органу, який своєю
бездоганною поведінкою повинен
служити уособленням чести і поваги як
для людини, так і для спільноти, знаючи
норми КПК України, КК України і Закону
України «Про міліції», про що не
одноразово наголошував відповідачу та
інших працівникам міліції, що
вбачається з наданих суду самім же
позивачем відеозаписів, навпаки
представлявся відповідачу і інших
працівникам міліції неодноразово
помічником судді Харцизького міського
суду, звертався до правоохоронного
органу за захистом своїх прав під
вигаданими чужими ім'я, прізвище та
по-батькові, анкетними даними та місцем
мешкання, вів себе зухвало, що суд
розцінює ці дії як неприпустимим і
такими, що ганьблять честь мундиру.

В свою чергу, суд прийшов до
переконання, що незважаючи на
протікання події 30.04.2014 року в такий
довгий проміжок у часі з вище
приведених судом обставин справи, дії
відповідача ОСОБА_2 носили правомірний,
зважений характер, при складанні
адміністративного протоколу та
постанови по справі про
адміністративне правопорушення
відносно позивача інспектор керувався
вимогами Кодексу України про
адміністративне правопорушення,
Правилами дорожнього руху, діяв в межах
своєї компетенції, тому його дії є
законними, а спірна постанова такою, що
винесена з дотриманням вимог чинного
законодавства, компетентною на те
особою.

Суд вважає, що відповідачем ОСОБА_2, як
компетентною на то особою, було
виконано всі, передбачені ст.280 КУпАП
України вимоги, вина позивача
встановлена, його дії правильно
кваліфіковані за ст.126 ч.1 КУпАП України,
так як він на законну вимогу інспектора
ОСОБА_2 не пред'явив для перевірки
посвідчення водія відповідної
категорії і реєстраційного документа
на транспортний засіб, а тому підстав
для задоволення позову та скасування
постанови про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності
немає.

Керуючись ст.ст.9, 10, 159-163 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до інспектора ОДР взводу
з ОСП № 7 роти № 1 БДПС УДАІ ГУМВС
України в Донецькій області ОСОБА_2,
Управління ДАІ ГУМВС України в
Донецькій області про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення, -
відмовити за необґрунтованістю.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Повна постанова суду виготовлена 03
червня 2014 року.

Суддя: