Справа № 823/866/14
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року
справа № 823/866/14

10 год. 00 хв.
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Руденко А.В.,

при секретарі - Чемерин І.В.,

розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
управління Пенсійного фонду України в
м. Умані та Уманському районі
Черкаської області до
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Максимівка» про
стягнення боргу на покриття фактичних
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій на загальну суму 5070 грн. 99 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Умані та Уманському районі
Черкаської області звернулося до
Черкаського окружного
адміністративного суду з позовом до
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Максимівка», в якому
просить стягнути борг на покриття
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій в сумі 5070 грн. 99 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на ті обставини, що
відповідач як платник збору на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та юридична особа,
працівникам якої призначено пенсії на
пільгових умовах відповідно до пункту
"в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", відповідно до п. 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та п. 6 Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками і застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України зобов'язаний
щомісячно відшкодовувати Пенсійному
фонду України фактичні витрати на їх
виплату та доставку. Розмір фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій зазначається у
розрахунках пенсійних витрат, які
надаються позивачем відповідачеві
щомісячно. В порушення вказаного
обов'язку відповідач не відшкодував
позивачеві фактичні витрати на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених його працівникам, по
списку №2 за лютий-березень 2014р. на
загальну суму 5070 грн. 99 коп.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, однак надіслав
заяву, в якій позовні вимоги підтримав
та просив розглянути справу за його
відсутності.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, заяви про
розгляд справи за його відсутності не
надав, хоча належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду, що підтверджується
реєстрами на відправлення простої
кореспонденції Черкаського окружного
адміністративного суду від 15.04.2014р. та
25.04.2014р.

Оскільки відповідач повідомлений
належним чином про дату, час та місце
судового розгляду, суд відповідно до ч.
6 ст. 128 КАС України розглядає справу у
відсутність відповідача та у порядку
письмового провадження.

Розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд встановив.

Сільськогосподарський виробничий
кооператив «Максимівка»
зареєстрований як юридична особа та
перебуває на обліку в УПФУ в м. Умані та
Уманському районі Черкаської області
як страхувальник.

Судом встановлено, що на обліку в
органах Пенсійного фонду України
перебуває п'ять працівників
відповідача (ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5), яким призначено
пільгові пенсії відповідно до п. "в" ст.
13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 05.11.1991р. № 1788-Х11, що
підтверджується копіями довідок про
пільговий характер роботи працівників
відповідача.

Згідно з розрахунками фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій за період
лютий-березень 2014р. позивач поніс
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених
працівникам відповідача відповідно до
пункту "в" ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" за Списком №2 на
суму 2586 грн. 20 коп. (за лютий 2014р.) + 2484
грн. 79 коп. (за березень 2014р.), всього на
загальну суму 5070 грн. 99 коп.

Спеціальним законом, який визначає
принципи, засади і механізми
призначення, перерахунку і виплати
пенсій з коштів Пенсійного фонду є
Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003р. № 1058-IV (у подальшому - Закон №
1058), згідно з частиною першою статті 26
якого особи мають право на призначення
пенсії за віком після досягнення віку 60
років та наявності страхового стажу не
менше 15 років.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону
№ 1058 передбачено, що пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
зі шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
вищезазначеним особам пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне страхування».

Стаття 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991р. №1788 (у
подальшому - Закон №1788) передбачає
умови призначення пенсій за віком на
пільгових умовах.

Так, відповідно до п. «в» статті 13
Закону №1788 на пільгових умовах мають
право на пенсію за віком незалежно від
місця останньої роботи
трактористи-машиністи, безпосередньо
зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно абзацу третьому пункту 2
Прикінцевих положень Закону №1058
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом,
тобто до 01.01.2004р.

Таким чином, порядок відшкодування
встановлений Законом України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» від 26.06.1997р. №400/97-ВР (у
подальшому - Закон №400), пунктом 1 статті
1 якого встановлено обов'язок суб'єктів
підприємницької діяльності незалежно
від форм власності, їх об'єднань,
бюджетних, громадських та інших
установ та організації, об'єднань
громадян та інших юридичних осіб, а
також фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників, сплачувати збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до абзацу четвертого пункту
1 статті 2 Закону №400 для платників
збору, визначених пунктами 1 та 2 статті
1 цього Закону, крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів "б" -
"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Тобто, законодавчо встановлено
обов'язок суб'єктів господарювання, які
використовують працю найманих
працівників, відшкодовувати фактичні
витрати органів Пенсійного фонду на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до пунктів «а»,
«б» та «з» статті 13 Закону №1788.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003р. № 21-1,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 16.01.2004р. № 64/8663 розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону (згідно з додатками 6 та
7), які надсилаються підприємствам до
20-го січня поточного року та протягом 10
днів з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Пунктом 6.8 вказаної Інструкції
передбачено, що підприємства щомісяця
до 25-го числа вносять до Пенсійного
фонду зазначену в повідомленні місячну
суму фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах. У разі зміни розміру
пенсії або настання обставин, які
впливають на суму відшкодування
(смерть пенсіонера, зміна місця
проживання та ін.), органи Пенсійного
фонду повідомляють про це підприємства
в місячний термін з моменту виникнення
цих обставин. Суми фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за період з дати призначення пенсії до
дати складання розрахунку фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону, сплачуються одночасно
із оплатою фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

Судом встановлено, що розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до п. «в» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
за лютий, березень 2014 року були
направлені відповідачу, що
підтверджується копіями квитанцій про
відправлення, однак фактичні витрати
на виплату та доставку пільгових
пенсій у сумі 5070 грн. 99 коп. у
встановлений законом строк позивачу не
відшкодовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Згідно із ст. 23 Закону № 1058-1V спори, що
виникають з правовідносин за цим
Законом, вирішуються органами
Пенсійного фонду України та у судовому
порядку.

За вказаних обставин суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивача
щодо стягнення з відповідача витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах на
загальну суму 5070 грн. 99 коп. підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійсненні
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 86, 159, 162, 163 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з сільськогосподарського
виробничого кооперативу «Максимівка»
(20345, Черкаська обл., Уманський р-н, с.
Максимівка, вул. Петровського, буд. 6,
ідентифікаційний код 02137708) на користь
управління Пенсійного фонду України в
м. Умані та Уманському районі
Черкаської області (20300, Черкаська обл.,
м. Умань, вул. Тельмана, буд. 4,
ідентифікаційний код 37908064) борг на
покриття фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій на
загальну суму 5070 (п'ять тисяч сімдесят)
гривень 99 копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у порядку письмового
провадження - протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови.

Суддя
А.В. Руденко