Справа № К/9991/68653/11-С
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/68653/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги С.В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 березня 2011 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 14 вересня 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до Міністерства юстиції
України, третя особа - ОСОБА_4, про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, -

встановила:

У грудні 2010 року ОСОБА_3 звернулася до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Міністерства
юстиції України про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії . Позивач просила:

· визнати протиправним не
винесення Міністерством юстиції
України в триденний термін постанови
про задоволення заяви від 28.04.2009 р. за
вх. №683/17 про відвід директора
Департаменту ДВС Міністерства юстиції
України ОСОБА_5 в зв'язку з його
особистою заінтересованістю,
зацікавленістю (конфліктом інтересів)
для виконання рішення Європейського
суду з прав людини від 15.02.2007 року по
заяві №25476/02 справі «Погребна проти
України»;

· визнати протиправним не
винесення Міністерством юстиції
України в

триденний термін постанови про
задоволення заяви від 28.04.2009 року вх.
№684/18 про відвід заступника директора
департаменту - начальнику відділу
примусового виконання рішень
Департаменту ДВС Міністерства юстиції
України ОСОБА_6 в зв'язку з його
особистою заінтересованістю,
зацікавленістю (конфліктом інтересів)
для виконання рішення Європейського
суду з прав людини від 15.02.2007 року по
заяві «Погребна проти України» № 25476/02;

· визнати протиправним не
винесення Міністерством юстиції
України в триденний термін постанови
про задоволення заяви від 05.05.2009 р. за
вх. № 729/6 про відвід заступника
начальника Головного управління
юстиції у Київській області -
начальника відділу державної
виконавчої служби ГУ юстиції у
Київській області, представника
Урядового уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини у
Київській області ОСОБА_4 в зв'язку з
його особистою заінтересованістю,
зацікавленістю (конфліктом інтересів)
для виконання рішення Європейського
суду з прав людини від 15.02.2007 року по
заяві «Погребна проти України» № 25476/02;

· визнати протиправним винесення
та надіслання Міністерством юстиції
України ОСОБА_2 представнику ОСОБА_3
листів від 21.05.2009 року за № П-12474-25, №
П-12483-25, № П-12830-25 замість винесення та
надіслання постанови по результатам
розгляду заяви від 28.04.2009 року за вх. №
683/17 про відвід директора Департаменту
ДВС Міністерства юстиції України
ОСОБА_5, заяви від 28.04.2009 року вх. № 684/18
про відвід заступника директора
департаменту - начальнику відділу
примусового виконання рішень
Департаменту ДВС Міністерства юстиції
України ОСОБА_6, заяви від 05.05.2009 р. за вх.
№ 729/6 про відвід заступника начальника
Головного управління юстиції у
Київській області - начальника відділу
державної виконавчої служби ГУ юстиції
у Київській області, представника
Урядового уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини у
Київській області ОСОБА_4;

· зобов'язати Міністерство
юстиції України винести та надіслати
ОСОБА_2 постанову, замість листа від
21.05.2009 року за № П-12474-25 про повне
задоволення заяви від 28.04.2009 року за вх.
№ 683/17 про відвід Директора
Департаменту ДВС Міністерства юстиції
України ОСОБА_5;

· зобов'язати Міністерство
юстиції України винести та надіслати
ОСОБА_2 постанову, замість листа від
21.05.2009 року за №П-12483-25, № П-12830-25 про
повне задоволення заяви від 28.04.2009 року
за вх. № 684/18 про відвід заступника
директора департаменту - начальника
відділу примусового виконання рішень
Департаменту ДВС Міністерства юстиції
України ОСОБА_6;

· зобов'язати Міністерство
юстиції України винести та надіслати
ОСОБА_2 постанову, замість листа від
21.05.2009 року за № П-12483-25, № П-12830-25 про
повне задоволення заяви від 05.05.2009 року
за вх. № 729/6 про відвід заступника
начальника Головного управління
юстиції у Київській області -
начальника відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській
області, представника Урядового
уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини у
Київській області ОСОБА_4;

· зобов'язати Міністерство
юстиції України надіслати суду, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 протягом двох днів з дня
вступу в законну силу постанови суду
рекомендоване письмове підтвердження
виконання постанови суду по даній
справі;

· за наслідкам розгляду справи
постановити окрему ухвалу відносно
відсутності прописаної норми в Законі
України «Про виконавче
провадження»щодо можливості заявити
стягувачем відвід директору
Департаменту ДВС Міністерства юстиції
України, державним виконавцям та іншим
посадовим особам органів ДВС в зв'язку
з їх особистою заінтересованістю в
здійсненні або не здійсненні
виконавчих дій, рішень, бездіяльності
по виконавчому провадженню та
направити для реагування окрему ухвалу
Міністру юстиції України,
Прем'єр-міністру України, Президенту
України, Голові Верховної Ради України.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
14.03.2011 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 вересня
2011 року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, не
погоджуючись з судовими рішеннями по
справі, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, просять їх
скасувати та прийняти нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі в
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що позивач зверталася до
відповідача з заявами від 05.05.2009 року №
729/6, 28.04.2009 року № 683/17 та № 684/18 з вимогою
про відвід ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

За наслідком розгляду вказаних
звернень Міністерством юстиції
України їй було надано відповіді у
формі листів від 21.05.2009 року № 12474-25, від
21.05.2009 року № 12483-25, 12830-22.

Не погоджуючись з цими відповідями,
позивач звергнулася до суду з позовом
до суду, оскільки вважає, що
відповідачем порушено норми Закону
України «Про виконавче провадження»,
Закону України «Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського суду з прав людини».

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
попередніх інстанцій правильно
виходили з наступного.

Державна виконавча служба відповідно
до статті 1 Закону України «Про
державну виконавчу службу» входить до
системи органів Міністерства юстиції
України

Статтею 3 Закону № 202/98-ВР передбачено,
що органами державної виконавчої
служби є: Департамент державної
виконавчої служби Міністерства
юстиції України, до складу якого
входить відділ примусового виконання
рішень; управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, головні управління
юстиції в областях, містах Києві та
Севастополі, до складу яких входять
відділи примусового виконання рішень;
районні, районні у містах, міські (міст
обласного значення), міськрайонні
відділи державної виконавчої служби
відповідних управлінь юстиції.

Державний виконавець є представником
влади і здійснює примусове виконання
судових рішень, постановлених іменем
України, та рішень інших органів
(посадових осіб), виконання яких
покладено на державну виконавчу
службу, у порядку, передбаченому
статтею 4 Закону № 202/98-ВР.

Відповідно до положень статті 17 Закону
державний виконавець, експерт,
спеціаліст, суб'єкт оціночної
діяльності - суб'єкт господарювання,
перекладач не можуть брати участі у
виконавчому провадженні і підлягають
відводу, якщо вони є близькими родичами
сторін, їх представників або інших
осіб, що беруть участь у виконавчому
провадженні, або заінтересовані в
результаті виконання рішення, або є
інші обставини, що викликають сумнів у
їх неупередженості.

За наявності обставин для відводу
зазначені особи зобов'язані заявити
самовідвід. З тих же підстав відвід цим
особам може бути заявлений стягувачем,
боржником або їх представниками.
Відвід має бути вмотивованим,
викладеним у письмовій формі і
заявленим у будь-який час до закінчення
виконавчого провадження.

Питання про відвід державного
виконавця вирішується начальником
відповідного органу державної
виконавчої служби, про що виноситься
постанова.

Питання про відвід, самовідвід
начальника органу державної
виконавчої служби або всіх державних
виконавців органу державної
виконавчої служби вирішується
керівником відповідного органу
державної виконавчої служби вищого
рівня. Постанова про задоволення чи
відмову в задоволенні відводу,
самовідводу начальника органу
державної виконавчої служби або всіх
державних виконавців органу державної
виконавчої служби може бути оскаржений
у 10-денний строк до Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України або до
суду.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 не є державними виконавцями, які
здійснюють виконання рішення суду, де
стягувачем є позивач.

Крім того, судами вірно встановлено, що
Міністерство юстиції України не є
органом ДВС, не вирішує питання про
відвід державних виконавців, а тому
надання відповідей у формі листів
суб'єктом владних повноважень за
заявами позивача є належною формою дій
щодо їх розгляду, за наслідком якого
надано інформацію стягувачу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Враховуючи викладене, доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального чи процесуального
права, що призвело або могло б
призвести до невірного вирішення
спору, а тому оскаржувані судові
рішення є законними та обґрунтованими
і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 14 березня 2011 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 вересня
2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Міністерства юстиції України, третя
особа - ОСОБА_4, про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф. Загородній