Справа № 802/314/14-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/314/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Мультян М.Б.
Суддя-доповідач: Біла Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Міністерства
екології та природних ресурсів України
про стягнення сум невиплаченої
заробітної плати, вихідної допомоги та
середнього заробітку за час затримки
розрахунку , -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Міністерства екології та природних
ресурсів України про стягнення сум
невиплаченої заробітної плати,
вихідної допомоги та середнього
заробітку за час затримки розрахунку.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено
повністю.

Позивач, не погоджуючись з даним
рішенням суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій стверджує, що
оскаржувана постанова прийнята з
порушенням норм чинного законодавства,
та вважає, що вона підлягає скасуванню
з прийняттям нового рішення про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про дату, час та місце
судового засідання, явку до суду
апеляційної інстанції уповноважених
представників не забезпечили. Зважаючи
на те, що явка учасників процесу не
визнавалась обов'язковою, а в
матеріалах справи достатньо доказів
для вирішення справи, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу за
відсутності представників сторін, у
відповідності до положень ч.4 ст.196 КАС
України

Перевіривши постанову суду, дослідивши
зібрані по справі докази, вивчивши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що
наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України №1363-0 від 21 грудня 2010 року
ОСОБА_2 звільнено з посади завідувача
сектору запобігання та протидії
корупції у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці за п.1
ст.40 Кодексу законів про працю України.

16 березня 2011 року ОСОБА_2 із заявою
звернувся до голови комісії по
трудових спорах Міністерства екології
та природних ресурсів України. Листом
№ 6859/08/10-11-МП від 05 квітня 2011 року
позивачу повідомлено, що відповідно до
наказу № 1363-0 від 21 грудня 2010 року йому
було нараховано грошову компенсацію за
48 календарних днів невикористаної
відпустки, вихідна допомога у розмірі
триразового середньомісячного
заробітку згідно із Законом України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", яка
фінансується з Чорнобильського фонду.
Окрім того, була нарахована допомога з
тимчасової втрати працездатності за
листопад-грудень 2010 року, заробітна
плата за 3 робочі дні грудня 2010 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову ОСОБА_2, тим самим,
визнаючи правомірними дії
Міністерства екології та природних
ресурсів України прийшов до висновку,
що відповідач діяв у межах повноважень
та у відповідності з діючими
нормативно-правовими актами.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок.

Як слідує з матеріалів справи,
розрахунки по заробітній платі з
ОСОБА_2 були включені у відомість на
виплату грошей від 27 грудня 2010 року.

За дорученням ОСОБА_2 на отримання
заробітної плати, яка зазначена у
відомості від 27 грудня 2010 року кошти в
сумі 10526,18 грн. отримав провідний
спеціаліст ОСОБА_3

Крім того, позивачу не виплачено
депоновану заробітну плату у сумі 2447,84
коп. за листопад 2010 року, яка знімається
з депонованого рахунку лише за заявою
працівника, а також вихідну допомогу
так як кошти на той момент від
Чорнобильського Фонду не надходили.

24 травня 2011 року позивач звернувся до
Міністра екології та природних
ресурсів України із проханням провести
із ним розрахунки по заробітній платі
та вихідній допомозі, а також зазначив
реквізити карткового розрахунку.

У відповідь на дану заяву, листом від
06.06.2011 року ОСОБА_2 повідомлено, що кошти
в сумі 10526,18 грн. йому виплачено, а також
те, що кошти в сумі 2447,84 грн. буде
перераховано на його картковий
рахунок, однак згідно виписки з рахунку
від 23.07.2012 року депонована заробітна
плата за листопад 2010 року в сумі 2447,84
грн. повернута на рахунок Мінприроди
України, так як невірно вказаний номер
картки отримувача.

Відтак, позивач міг отримати кошти з
депонованого рахунку особисто у
відділі бухгалтерського обліку та
фінансової звітності звернувшись із
заявою або отримавши картку зазначивши
в ній правильні реквізити, але не
скористався свої правом.

Що стосується позовної вимоги про
стягнення вихідної допомоги, колегія
суддів зазначає наступне.

Пунктом 1 ст.21 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що особам віднесеним до
категорії 1, надаються гарантовані
державою компенсації та пільги.

Як слідує з матеріалів справи, листом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України №
4057/08/10-11-МП від 22.02.2011 року на ім'я
начальника Головного управління
соціального захисту населення
Костюренко Т.М. надано розрахунок
видатків для виплати компенсації та
допомоги, надання пільг особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
формування, порядок надходження і
використання коштів Фонду для
здійснення заходів щодо ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи
та соціального захисту населення"
фінансування видатків на заходи, що
пов'язані з ліквідацією наслідків
Чорнобильської катастрофи та
соціальним захистом населення
провадиться за рахунок коштів Фонду
для здійснення заходів щодо ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи
та соціального захисту населення та
інших джерел, визначених законами
України.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, кошти від Чорнобильського
фонду не надходили, а тому відповідач
не мав правових підстав для виплати
вихідної допомоги ОСОБА_2 у зв'язку з
тим, що вихідна допомога виплачується
за рахунок коштів Фонду, а не за рахунок
коштів відповідача.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
позовні вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення з
Мінприроди середнього заробітку за час
затримки розрахунку є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, оскільки
позивачем не оскаржувалося законність
звільнення, а в межах даного спору
рішення не постановлено, тому сплата
відшкодування по заявленій сумі не є
обґрунтованою.

Крім того, положення ст.117 КЗпП України
передбачає наявність вини власника або
уповноваженого ним органу.

Судом встановлено, що у діях
відповідача відсутня вина, оскільки
протилежне належним чином не доведено,
тому відшкодування не може бути
визнане обов'язковим.

Таким чином, колегія суддів,
переглянувши у межах доводів
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, вважає, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, ретельно дослідив
наявні докази, дав їм належну оцінку та
прийняв законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
Відповідно підстав для скасування чи
зміни прийнятого судового рішення
немає.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити
без задоволення, а постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
/підпис/ Біла Л.М.

Судді
/підпис/ Гонтарук В. М.

/підпис/ Матохнюк Д.Б.

З оригіналом згідно:

секретар