Справа № 335/12222/13-а(2а/335/320/2013)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

27 травня 2014 рокусправа №
335/12222/13-а(2а/335/320/2013)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А.
Лукманової О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Сонник А.В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 09 грудня 2013 року у справі

за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Запорізькій області,
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Запорізькій
області про визнання дій та
бездіяльності протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 19.11.2013 року звернувся
до суду з позовом до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Запорізькій області, Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Запорізькій області, в
якому просив, визнати протиправною
бездіяльність відповідача УПФУ в
Запорізькій області по не нарахуванню
пенсії у відповідності до п."б" ст.12
Закону України "Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців,
осіб навчальницького і рядового
складу, органів внутрішніх справ та
деяких інших осіб" в редакції від 04.07.2002
року за період з 01.11.2010 року та
зобов'язати призначити і нараховувати
її ОСОБА_1

Постановою Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 09
грудня 2013 року адміністративний позов
залишено без задоволення.

Не погодившись з постановою суду,
ОСОБА_1 звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
норм матеріального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, суд вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач діяв відповідно до
вимог чинного законодавства.

Статтею 12 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 року (в редакції
зі змінами 29.04.2006 року) пенсія за
вислугу років призначається:

б) особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, іншим особам, зазначеним у
пунктах "б"-"д" статті 12 цього Закону, в
разі досягнення ними на день
звільнення зі служби 45-річного віку,
крім осіб, зазначених у частині третій
статті 5 цього Закону, за наявності у
них страхового стажу 25 років і більше, з
яких не менше ніж 12 календарних років і
6 місяців становить військова служба в
органах внутрішніх справ, державній
пожежній охороні, Державній службі
спеціального зв'язку та захисту
інформації України, органах і
підрозділах цивільного захисту,
податковій міліції чи Державній
кримінально-виконавчій службі України.

Дана редакція закону діяла на час
звернення позивача за призначенням
пенсії.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є прапорщиком
запасу та проходив військову службу в
лавах збройних сил України з 12.04.1983 року
по 29.04.1985 року, з 21.06.1986 року по 21.10.1993
року, з 31.01.1995 року по 28.07.1998 року, а тому
на час звільнення з військової служби
45-річного віку не досягнув.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про відсутність у позивача
права на пенсію за вислугу років у
зв`язку з відсутністю законних підстав
для призначення вказаної позивачем
пенсії за п. б ст. 12 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, деяких інших осіб",
оскільки позивач досяг 45 років 14.10.2009
року, тобто після 29 квітня 2006 року, то на
нього не поширюються правила
зазначеної статті у редакції Закону
від 04 липня 2002 року, а відтак права на
військову пенсію за цим Законом він не
набув.

Доводами апеляційної скарги вказані
обставини не спростовуються.

За таких обставин, суд вважає, що судом
першої інстанції в достатньому обсязі
з'ясовано обставини справи та ухвалене
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 09
грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання чинності.

Головуючий:
Т.С. Прокопчук

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова