Справа № 1570/5443/2011
Суддя: Гусев О. Г.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1570/5443/2011
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року
м.Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд в складі:

Судді - Гусева О.Г.,

при секретарі судового засідання -
Селімової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ТОВ „Еко-Сервіс" до
Територіального управління
Держгірпромнагляду в Одеській області
про визнання незаконним та скасування
розпорядження від 09.06.2011 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом до Територіального управління
Держгірпромнагляду в Одеській області
про скасування розпорядження.

Свої вимоги позивач обґрунтовує
тим, що відповідачем під час перевірки
ТОВ „Еко-Сервіс" було виявлено
порушення, які створюють загрозу життю
та здоров'ю людей, та за наслідками
проведеної перевірки був складений акт
№9/1 від 27.04.2011 року, яким було
зафіксовано використання обладнання з
не повіреними манометрами,
використання газових балонів без
наявності відповідної документації,
відсутність у повному обсязі захисту,
не проведення атестації робочого місця
зварника, однак позивач з виявленим
порушеннями не згоден, оскільки вважає
висновки відповідача та винесене на їх
підставі розпорядження прийнятими
усупереч вимог п.4 ч. 1 ст. 39 Закону
України „Про охорону праці".

Позивач посилаючись на ст. 3
Закону України „ Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", вважає, що
їх позов підлягає задоволенню.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву слухати справу за його
відсутності, позовні вимоги підтримав
у повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання з'явився, щодо задоволення
позову заперечувала, пояснила що між
ними та позивачем відсутній на
теперішній час спір, оскільки виявлені
під час перевірки порушення позивачем
усунуті, а тому на її думку недоцільно
розглядати дану справу.

Справа розглядалася на підставі
наявних у матеріалах справи доказів у
порядку ст.128 КАС України.

У судовому засіданні встановлено
слідуючи обставини та відповідні ним
правовідносини -

27.04.2011 року відповідачем було
проведено планову перевірку
дотримання позивачем вимог
нормативно-правових актів з охорони
праці та промислової безпеки
виробничого об'єкту - цеху по переробці
нафтопродуктів, що знаходиться за
адресою: Одеська область,
Білгород-Дністровський район, с. Шабо,
вул. Вокзальна,17.

За наслідками проведеної
перевірки відповідачем був складений
акт перевірки виробничого об'єкту №9/1
від 27.04.2011 року, яким було зафіксовано
використання обладнання з не
повіреними манометрами, використання
газових балонів без наявності
відповідної документації, відсутність
у повному обсязі захисту, не
проведення атестації робочого місця
зварника.

27.04.2011 року відповідачем було
складено протокол про адміністративне
правопорушення та притягнуто до
адміністративної відповідальності
директора ТОВ „Еко-Сервіс" ОСОБА_1

Також 27.04.2011 року відповідачем було
винесено припис №9 про розроблення
плану заходів щодо усунення виявлених
порушень законів та інших
нормативно-правових актів у строк до
08.05.2011 року.

24.05.2011 року позивач листом вих. № 37а
повідомило відповідача про усунення
зазначених у приписі №9 від 27.04.2011 року
порушень, окрім атестації робочого
місця, роботи по усуненню якого велися.

17.05.2011 року на адресу відповідача від
управління СБУ в Одеській області
надійшов лист, в якому останні просили
вжити заходи щодо перевірки
обладнання, яке використовується ТОВ
„Еко-Сервіс" та їх відповідності
вимогам чинного законодавства.

09.06.2011 року відповідачем було
проведено позапланову перевірку ТОВ
„Еко-Сервіс", за результатами якої було
складено акт №29 та акт № 30.

Так згідно акту №29 було встановлено
відсутність реєстрації в ТУ
Держгірпромнагляду в Одеській області
позивача як об'єкту підвищено
небезпеки, а також відсутність
проектної документації,
технологічного регламенту, актів вводу
в експлуатацію (згідно переліку) та ТУ
компонент мазуту та Компонент пічного
палива.

Також відповідно до акту №30
встановлено майже повне виконання
раніше виданого припису від 27.04.2011 року,
яким було зазначено про наявність у
позивача всієї документації, в тому
числі дозвільної, на право
експлуатації об'єкта підвищеної
небезпеки.

Розпорядженням від 09 червня 2011 року
№ 4/1/71/06 відповідач, посилаючись на
статтю 8 Закону України "Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності",
вимагав від позивача усунути виявлені
в ході позапланової перевірки від 09
червня 2011 року порушення щодо
відсутності реєстрації в ТУ
Держгірпромнагляду ТОВ "ЕКО-СЕРВІС" як
об'єкта підвищеної небезпеки, а також
відсутності акта державної комісії
приймання в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта, проектної
документації, технологічного
регламенту, акту введення в
експлуатацію зазначеного обладнання,
ТУ У 23.2-5-2002 "Компонент мазуту"; ТУ
У 23.2-5-2002 "Компонент пічного
палива". Водночас, вказаним
розпорядженням позивачу заборонено,
зупинено, припинено, обмежено роботу,
експлуатацію окремого виробництва,
цеху, дільниці, робочого місця, будівлі,
споруди, приміщення, випуск та
експлуатацію машин, механізмів,
устаткування, транспортних та інших
засобів праці, виконання певних робіт,
застосування нових небезпечних
речовин до усунення вищезазначених
порушень та отримання рішення на
поновлення роботи, експлуатації
обладнання ТОВ "ЕКО-СЕРВІС": градирні,
підземні ємності оборотної води;
ємності стальні оцинковані для
зберігання сировини; для зберігання
компонентів мазуту; для зберігання
компонентів пічного палива; для
зберігання світлих нафтопродуктів;
водовідстійники для зберігання
продуктів переробки; естакаду
відвантаження готової продукції і
розвантаження сировини; очисні споруди
дощових стоків разом з
брудоуловлювачем та
бензомаслозловлювачем, які є складовою
частиною установки по регенерації
нафтопродуктів із зібраних
нафтовідходів, що розташована за
адресою: Одеська обл., м.
Білгород-Дністровський, с. Шабо, вул.
Вокзальна, буд. 17 - яке належить ТОВ
"ЕКО-СЕРВІС".

За даними обставинами суд приходить
до висновку, що позовна заява не
підлягає задоволенню у повному обсязі,
оскільки відповідно до ст.4 Закону
України „Про охорону праці" визначено,
що державна політика в галузі охорони
праці базується, у тому числі на
принципах пріоритету життя і здоров'я
працівників, повної відповідальності
роботодавця за створення належних,
безпечних і здорових умов праці.

Згідно до п. 2.26 Положення „Про
організацію та здійснення державного
гірничого нагляду, державного нагляду
(контролю) у сфері промислової безпеки
та охорони праці в системі
Держгірпромнагляду" передбачено, що
право заборони виконання робіт,
виробництва виникає у разі виявлення
під час перевірки порушень вимог
законодавства з охорони праці та
промислової безпеки, що створюють
загрозу життю працівників.

Відповідно до пункту 1 статті 1
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", державний
нагляд (контроль) - діяльність
уповноважених законом центральних
органів виконавчої влади, їх
територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.

Статтею 4 даного Закону встановлено, що
державний нагляд (контроль)
здійснюється за місцем провадження
господарської діяльності суб'єкта
господарювання або його відокремлених
підрозділів, або у приміщенні органу
державного нагляду (контролю) у
випадках, передбачених законом.
Державний нагляд (контроль) може
здійснюватися комплексно кількома
органами державного нагляду (контролю),
якщо їхні повноваження на здійснення
чи участь у комплексних заходах
передбачені законом. Такі заходи
проводяться за спільним рішенням
керівників відповідних органів
державного нагляду (контролю). Планові
та позапланові заходи здійснюються в
робочий час суб'єкта господарювання,
встановлений правилами внутрішнього
трудового розпорядку. Виключно
законами встановлюються: органи,
уповноважені здійснювати державний
нагляд (контроль) у сфері господарської
діяльності; види господарської
діяльності, які є предметом державного
нагляду (контролю); повноваження
органів державного нагляду (контролю)
щодо зупинення виробництва
(виготовлення) або реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг; вичерпний перелік підстав для
зупинення господарської діяльності;
спосіб здійснення державного нагляду
(контролю); санкції за порушення вимог
законодавства і перелік порушень, які є
підставою для видачі органом
державного нагляду (контролю) припису,
розпорядження або іншого розпорядчого
документа.

Зупинення виробництва (виготовлення)
або реалізації продукції, виконання
робіт, надання послуг допускається за
вмотивованим письмовим рішенням
керівника органу державного нагляду
(контролю) чи його заступника.

Так відповідно до статті 1 Закону,
суб'єктом відповідної господарської
діяльності - є юридична або фізична
особа, у власності або у користуванні
якої є хоча б один об'єкт підвищеної
небезпеки; а об'єктом підвищеної
небезпеки - є об'єкт, на якому
використовуються, виготовляються,
переробляються, зберігаються або
транспортуються одна або кілька
небезпечних речовин чи категорій
речовин у кількості, що дорівнює
або перевищує нормативно встановлені
порогові маси, а також інші об'єкти
як такі, що відповідно до закону є
реальною загрозою виникнення
надзвичайної ситуації техногенного та
природного характеру.

Стаття 8 Закону містить перелік
обов'язків суб'єктів господарської
діяльності, до якого, в тому числі,
віднесено виконання вимог цього Закону
та інших нормативно-правових

актів, які регулюють діяльність
об'єктів підвищеної небезпеки.

Одна з таких вимог закріплена в статті 9
Закону, згідно з якою суб'єкт
господарської діяльності
ідентифікує об'єкти підвищеної
небезпеки відповідно до кількості
порогової маси небезпечних речовин.
Порядок ідентифікації, форма та зміст
оповіщення про її результати
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 956 від 11 липня 2002 року затверджено
Порядок ідентифікації та обліку
об'єктів підвищеної небезпеки.

Пунктом 1 Порядку встановлено, що його
дія поширюється на всіх суб'єктів
господарювання, у власності або
користуванні яких є об'єкти, де можуть
використовуватися або
виготовляються, переробляються,
зберігаються чи транспортуються
небезпечні речовини, а також на всіх
суб'єктів господарювання, які мають
намір розпочати будівництво
потенційно небезпечних об'єктів.

Згідно із пунктом 3 Порядку, суб'єкт
господарювання, у власності або
користуванні якого є хоча б один
потенційно небезпечний об'єкт чи який
має намір розпочати будівництво
такого об'єкта, організовує проведення
його ідентифікації.

Пунктами 23 - 25 Порядку (в чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин редакції) встановлено,
що Державний реєстр об'єктів
підвищеної небезпеки веде
Держнаглядохоронпраці. Включення
об'єкта підвищеної небезпеки до
Державного реєстру об'єктів
підвищеної небезпеки здійснюється
протягом 30 робочих днів після подання
суб'єктом господарської діяльності до
територіального органу
Держнаглядохоронпраці повідомлення
про результати ідентифікації.
Реєстрація об'єкта підвищеної
небезпеки проводиться протягом 30
робочих днів після надання суб'єктом
господарської діяльності необхідних
матеріалів. Протягом 10 робочих днів
після реєстрації
Держнаглядохоронпраці видає суб'єкту
господарської діяльності свідоцтво
про державну реєстрацію об'єкта
(об'єктів) підвищеної небезпеки.

Пунктом 4 частини 1 статті 39 Закону
України "Про охорону праці"
передбачено, що посадові особи
центрального органу виконавчої влади
по нагляду за охороною праці, яким є
Держгірпромнагляд, мають право
забороняти, зупиняти, припиняти,
обмежувати експлуатацію підприємств,
окремих виробництв, цехів, дільниць,
робочих місць, будівель, споруд,
приміщень, випуск та експлуатацію
машин, механізмів, устаткування,
транспортних та інших засобів праці,
виконання певних робіт, застосування
нових небезпечних речовин, реалізацію
продукції, а також скасовувати або
припиняти дію виданих ними дозволів і
ліцензій до усунення порушень, які
створюють загрозу життю працюючих.
Такі самі повноваження надані
посадовим особам Держгірпромнагляду
пунктом 4 частини 5 Положення про
Державний комітет України з
промислової безпеки, охорони праці та
гірничого нагляду, затвердженого
Постановою КМУ № 1640 від 23 листопада 2006
року.

Аналіз вказаних норм дає підстави для
висновку про обов'язковість державної
реєстрації об'єкта підвищеної
небезпеки, який знаходиться у
власності позивача, при цьому доказом
її проведення є відповідне свідоцтво
або витяг з відповідного реєстру.

Частиною 3 ст.21 Закону України „Про
охорону праці" передбачено, що
роботодавець повинен одержати дозвіл
на виконання робіт підвищеної
небезпеки та на експлуатацію
(застосування) машин, механізмів,
устаткування підвищеної небезпеки,
який на час проведення перевірки був у
позивача, разом з тим наявність у
позивача дозволу на виконання робіт
підвищеної небезпеки не спростовує
факту недотримання ним зазначених
вимог чинного законодавства, виявлених
під час проведення перевірки.

У зв'язку з чим суд критично
ставиться до письмових пояснень
представника позивача про те, що сама
по собі відсутність у них свідоцтва про
реєстрацію обєкта підвищеної
небезпеки не створює загрозу життю
працюючих, оскільки метою реєстрації
обєкта підвищеної небезпеки не є
недопущення можливості існування
ситуацій, що створюють небезпеку для
життя працюючих та на думку
представника позивача носить лише
регуляторний характер.

Також суд звертає увагу на те, на час
розгляду справи вищезазначені
недоліки, які були виявлені під час
перевірки були усунуті позивачем та на
теперішній час у позивача є у наявності
свідоцтво про державну реєстрацію
об'єкта (об'єктів) підвищеної небезпеки.

Враховуючи вищевикладене суд
приходить до висновку, що
Територіальне управління
Держгірпромнагляду в Одеській області
діяло в межах повноважень та у спосіб,
що передбачені Конституцією та
законами України, а тому у суду є усі
підстави вважати, що відповідачем було
правомірно винесено розпорядження від
09.06.2011 року.

Згідно ч.1 ст. 11 КАС України розгляд
і вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Керуючись: ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86-87, 94, 159
- 164, 167, 186, КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного ТОВ
„Еко-Сервіс" до Територіального
управління Держгірпромнагляду в
Одеській області про визнання
незаконним та скасування
розпорядження від 09.06.2011 року -
відмовити у повному обсязі.

Постанову може бути оскаржено до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
отримання її повного тексту.

Повний текст Постанови виготовлено та
підписано суддею 02 червня 2014 року

Суддя:
Гусев О.Г.

.