Справа № 2а/0570/11719/11
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

21 травня 2014 року м. Київ
В/800/1732/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівГоляшкіна О.В. Маслія
В.І. Розваляєвої Т.С. Чалого
С.Я.розглянувши заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ)
"Меркурій" про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 19
лютого 2014 року (К/9991/1199/12) в
адміністративній справі за позовом ТОВ
"Меркурій" до Східної митниці про
визнання протиправною та скасування
відмови

в с т а н о в и л а :

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 15 вересня
2011 року, залишеною без зміни ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29 листопада
2011 року, у задоволенні позову ТОВ
"Меркурій" відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 19 лютого 2014 року касаційну
скаргу ТОВ "Меркурій" залишено без
задоволення, а постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 18
вересня 2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 29 листопада 2011 року - без зміни.

ТОВ "Меркурій" направило до Вищого
адміністративного суду України заяву
про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 19 лютого 2014 року у
зазначеній справі.

У заяві ТОВ "Меркурій" просить
скасувати ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 19
лютого 2014 року з підстав, передбачених
пунктом 1 частини першої статті 237
Кодексу адміністративного судочинства
України.

При цьому ТОВ "Меркурій" послалося на
неоднакове застосування Вищим
адміністративним судом України, як
судом касаційної інстанції, одних і тих
самих норм матеріального права у даній
справі та в інших справах, що, на його
думку, потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

В заяві вказало, що ухвала Вищого
адміністративного суду України від 19
лютого 2014 року прийнята з неоднаковим
застосуванням одних і тих самих норм
матеріального права ніж ухвала Вищого
адміністративного суду України від 28
травня 2013 року (К/9991/78331/11).

На думку ТОВ "Меркурій", суд касаційної
інстанції, застосовуючи одні і ті ж
норми матеріального права у подібних
правовідносинах ухвалив різні за
змістом судові рішення.

Вивчивши заяву ТОВ "Меркурій" та додані
до неї матеріали, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку про відсутність підстав для
допуску до перегляду Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 11
квітня 2013 року у зазначеній справі,
оскільки у даному випадку мають місце
різні обставини справи та відсутнє
неоднакове застосування судами
касаційних інстанцій одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах і прийняття різних за
змістом судових рішень.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, заява про перегляд судових
рішень в адміністративних справах
може бути подана виключно з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах та встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Пленум Вищого адміністративного суду
України у пункті 4 постанови від 13
грудня 2010 року № 2 "Про судову практику
застосування статей 235- 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України" роз'яснив судам, що заява про
перегляд рішення з підстав
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах може бути подана за
наявності таких складових:
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права,
ухвалення різних за змістом судових
рішень; спірні питання виникли у
подібних правовідносинах.

Під неоднаковим застосуванням одних і
тих самих норм матеріального права
необхідно розуміти, зокрема, різне
тлумачення змісту і сутності правових
норм, на підставі якого зроблено
висновок про різний зміст суб'єктивних
прав і обов'язків учасників
відповідних правовідносин, у тому
числі про наявність та обсяг прав і/або
обов'язків осіб, які беруть участь у
справі, різне застосування правил
конкуренції правових норм при
вирішенні колізій між ними з
урахуванням ієрархії цих правових
норм, а також дії норм у часі, просторі
та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню, різне визначення
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосування різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
відносин або поширення дії норми на
певні правовідносини в одних випадках
і незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню, різне
застосування правил аналогії права чи
закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Згідно з ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 19
лютого 2014 року, про перегляд Верховним
Судом України якої подано заяву,
предметом спору у цій справі є
правомірність рішення митного органу,
прийнятого за результатами перевірки
факту видачі іноземною установою
сертифікату за формою СТ-1 та його
достовірності. Суд касаційної
інстанції у цій справі погодився з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій про те, що митний орган,
керуючись статтею 284 Митного кодексу
України, обґрунтовано відмовив
позивачеві у застосуванні
преференційного режиму з причин
неналежного оформлення вказаного
сертифікату.

Проте, згідно з ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 28
травня 2013 року, на яку посилається ТОВ
"Меркурій", предметом спору у
відповідній справі є визнання
протиправними рішень митниці про
визначення країни походження товарів.
Постановляючи рішення, суди виходили з
того, що оскаржувані рішення прийняті
відповідачем необґрунтовано, а також,
що висновок Сумської митниці з
посиланням на Закони України "Про
митний тариф України" та "Про Єдиний
митний тариф" про неправомірне
використання позивачем пільг зі сплати
ввізного мита, заниження бази
оподаткування товарів не знайшли
підтвердження під час розгляду справи
в суді.

Отже, у даному випадку спірні
правовідносини не мають характеру
тотожності. Крім того, відсутнє й
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

Враховуючи наведене, обговоривши
доводи заяви та виходячи з мети
судового перегляду, колегія суддів не
знаходить підстав для допуску заяви до
провадження.

Керуючись статтями 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Відмовити у допуску заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю "Меркурій"
про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 19 лютого 2014 року (К/9991/1199/12) в
адміністративній справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Меркурій" до Східної
митниці про визнання протиправною та
скасування відмови.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
Горбатюк С.А.

Голяшкін О.В.

Маслій В.І.

Розваляєва Т.С.

Чалий С.Я.