Справа № 2а/1970/4059/12
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
Справа №
1338/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Затолочного В.С.,

суддів
Матковської З.М.,

Ліщинського А.М.,

за участі секретаря судового засідання
Гелецького П.В.,

представника позивача
ОСОБА_2,

представника відповідача
Чорнописької В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційні скарги
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 17.12.2012 року
в справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 до
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головнго
управління Міндоходів у
Тернопільській області про скасування
податкових повідомлень-рішень та
рішення про застосування фінансових
санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4
звернувся до суду з позовом до
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області про скасування
податкових повідомлень-рішень та
рішення про застосування фінансових
санкцій.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 17.12.2012 року
позов задоволено частково, визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення Тернопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Тернопільської області
Державної податкової служби від 2
листопада 2012 року № в частині
застосування штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 52360 грн. 00 коп. в
задоволенні інших позовних вимог суд
першої інстанції відмовив.

Дане судове рішення оскаржили в
апеляційному порядку сторони. Позивач
просить скасувати постанову в частині
відмови в позові та винести нову
постанову про повне задоволення
позову. Відповідач просить скасувати
оскаржувану постанову в частині
задоволеної позовної вимоги та винести
рішення про відмову в позові в повному
обсязі.

Позивач вимоги апеляційної скарги
обґрунтовує порушеннями норм
матеріального та процесуального права,
неповним з'ясуванням обставин справи.
Зокрема, вказує на те, що проведення
розрахункових операцій через
реєстратор розрахункових операцій
(далі - РРО), друкування фіскальних
звітних чеків та їх зберігання в КОРО
вже є свідченням того, що готівкові
кошти оприбутковані, їх рух
відображено у фіскальній пам'яті РРО.
Незаповнення окремого розділу КОРО не
є беззаперечним доказом
неоприбуткування готівки платником
податків. Штрафна (фінансова) санкція
за порушення порядку використання
торгового патенту застосована
неправомірно, оскільки оригінал
торгового патенту завжди, в тому числі
і під час проведення фактичної
перевірки, знаходився на видному для
покупців місці в куточку споживача.
Доказів протилежного в ході розгляду
справи не встановлено. Законодавством
передбачено відповідальність у
випадку необладнання спеціально
відведених для куріння місць та
нерозміщення наочної інформації про
розташування таких місць та про шкоду,
яку завдає здоров'ю людини куріння
тютюнових виробів. Відповідальності за
відсутність спеціально відведених для
куріння місць законодавчо не
передбачено. В орендованому позивачем
приміщенні спеціальних місць для
куріння не передбачено та не виділено,
а наочна інформація про заборону
куріння у вигляді відповідного
графічного знаку та тексту розміщена
безпосередньо на вході орендованого
позивачем приміщення. Тому
застосування до позивача фінансових
санкцій за відсутність спеціально
відведених для куріння місць є
незаконним.

Відповідач покликається на те, що судом
першої інстанції невірно застосовані
норми матеріального права. Так, актом
перевірки позивача встановлено
порушення податкового законодавства
щодо зобов'язання суб'єктів
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції у
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг щоденно друкувати
на РРО фіскальні звітні чеки і
забезпечувати їх зберігання в КОРО.
Таке порушення не відноситься до
триваючих, а є повторним, тому за кожне
з них, яке в спірному випадку мало місце
у 155 випадках, було застосовано штрафну
(фінансову) санкцію по 340,00 грн., а
всього 52700,00 грн.

Вислухавши суддю-доповідача,
представника позивача, який наполягав
на задоволенні апеляційної скарги
позивача та заперечував проти
задоволення апеляційної скарги
відповідача, представника відповідача,
яка заперечувала проти апеляційної
скарги позивача та наполягала на
задоволенні апеляційної скарги
відповідача, дослідивши обставини
справи та доводи апеляційних скарг,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що апеляційні скарги
задоволенню не підлягають з таких
підстав.

На підставі повно та всебічно
досліджених доказів, суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи, відповідно до яких
ОСОБА_4 зареєстрований як фізична
особа-підприємець, що підтверджується
свідоцтвом про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця НОМЕР_2,
знаходиться на обліку як платник
податків у Тернопільській ОДПІ
Тернопільської області ДПС, про що
свідчить довідка про взяття на облік
платника податків від 11.09.2009 року № 6982.
Позивач здійснює торгівельну
діяльність у сфері ресторанного
господарства, про що Тернопільською
ОДПІ Тернопільської області ДПС видано
торговий патент серії НОМЕР_3 від 01.11.2011
року на право здійснення торгівельної
діяльності у ресторані «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Державними податковими інспекторами
Тернопільської ОДПІ Тернопільської
області ДПС на підставі наказу № 2218 від
03.10.2012 року «Про проведення фактичної
перевірки», направлень на перевірку
від 03.10.2012 року №№ 005997, 005998 була
проведена фактична перевірка
господарської одиниці - ресторану, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за
результатами якої складено акт
перевірки щодо дотримання суб'єктами
господарювання норм законодавства з
питань регулювання обігу готівки,
порядку здійснення розрахункових
операцій, ведення касових операцій,
наявності ліцензій, патентів, свідоцтв
від 12.10.2012 року (на бланку НОМЕР_1), який
зареєстрований в органі державної
податкової служби за № 297/19/15/22/.
Перевірка проводилась 03.10.2012 року.

Перевіркою встановлено ряд порушень
вимог чинного законодавства, зокрема:

- в приміщенні ресторану відсутня
будь-яка наочна інформація, яка
складається із наочного графічного
знака про заборону куріння та тексту
«Куріння заборонено!». Також відсутня
будь-яка наочна інформація, яка
складається із відповідного
графічного знака та тексту такого
змісту: «Місце для куріння. Куріння
шкодить Вашому здоров'ю!», чим порушено
статтю 15-2 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів»;

- на момент перевірки в ресторані на
видному для покупців місці (куточок
споживача) знаходиться ксерокопія
торгового патенту, який не завірений
нотаріально, оригінал був наданий під
час проведення перевірки з
бухгалтерії, чим порушено статтю 267 ПК
України;

- не оприбутковано готівкові кошти в
повній сумі їх надходжень у КОРО на
підставі фіскальних звітних чеків за
31.07.2011 року № 526 на суму 656,00 грн., 01.10.2012
року № 839 на суму 60,00 грн., 02.10.2012 року №
840,00 грн. на суму 100,00 грн., а саме
відсутній запис у розділі 2 КОРО «Облік
руху готівки та сум розрахунків» за
вказані дати, чим порушено пункт 2.6
глави 2 Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні, затвердженого постановою
Правління Національного банку України
№ 637 від 15.12.2004 року;

- не забезпечено щоденний друк
фіскальних звітних чеків на РРО у 155
випадках за період з 05.03.2011 року по
29.09.2012 року, чим порушено пункт 9 статті 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» від 06.07.1995 року №
265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР).

02.11.2012 року Тернопільською ОДПІ
Тернопільської області ДПС на підставі
акту перевірки № 297/19/15/22/ від
12.10.2012 року прийняті такі податкові
повідомлення-рішення:

- № , яким за порушення пунктів 1, 2,
9, 13 статті 3 Закону № 265/95-ВР, на підставі
підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК
України, пунктів 1, 4 статті 17 Закону №
265/95-ВР застосовано штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 52702,00 грн., з яких
оскаржується штрафна (фінансова)
санкція у розмірі 52360,00 грн.,
застосована на підставі пункту 4 статті
17 Закону № 265/95-ВР;

- № , яким за порушення пункту 2.6
глави 2 Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні, затвердженого постановою
Правління Національного банку України
№ 637 від 15.12.2004 року (далі - Положення №
637), пункту 7.5 Порядку реєстрації та
ведення книг обліку розрахункових
операцій і розрахункової книжки,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України № 614
від 01.12.2000 року (далі - Порядок № 614), на
підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3
статті 54 ПК України, абзацу третього
статті 1 Указу Президента України «Про
застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки» № 436/95 від 12.06.1995 року
застосовані штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 4080,00 грн.;

- № , яким за порушення підпункту
267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України, на
підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3
статті 54, пункту 125.1 статті 125 ПК України
застосовані штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 107,00 грн.;

Також податковим органом на підставі
акту перевірки винесено рішення № 24047
від 02.11.2012 року про застосування
фінансових санкцій, яким за порушення
статті 15-2 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (далі -
Закон № 481/95-ВР), на підставі абзацу
дев'ятого частини другої статті 17
Закону № 481/95-ВР застосовані штрафні
(фінансові) санкції у розмірі 3400,00 грн.

Правильно та повно встановивши
обставини справи, суд першої інстанції
дав їм належну оцінку та вірно
застосував відповідні норми
матеріального права.

Так, відповідно до пункту 9 статті 3
Закону № 265/95-ВР суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій.

Пунктом 4 статті 17 Закону № 265/95-ВР
визначено, що за порушення вимог цього
Закону до суб'єктів господарювання, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
розмірі двадцять неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян - у разі
невиконання щоденного друку
фіскального звітного чеку або його
незберігання.

З матеріалів справи вбачається, що до
позивача застосовані штрафні
(фінансові) санкції за кожен факт
нероздрукування z-звіту, тобто у 155
випадках (155х340,00 грн.=52700,00 грн.).

Пунктом 4 статті 17 Закону № 265/95-ВР
передбачено застосування фінансової
санкції за певний вид порушення вимог
цього Закону, зокрема, за невиконання
щоденного друку фіскального звітного
чеку, а не за кожен випадок такого
порушення, встановлений під час
проведення перевірки. З диспозиції
цієї правової норми слідує, що
невиконання обов'язку щодо друкування
z-звіту - це єдине порушення, незалежно
від кількості разів його вчинення, тому
фінансова санкція повинна бути
застосована одноразово.

Тому обґрунтованим є висновок суду
першої інстанції, що застосування до
позивача штрафних (фінансових) санкцій
за кожен випадок невиконання щоденного
друку фіскального звітного чеку є
неправомірним, таке порушення тягне за
собою застосування до позивача
фінансової санкції одноразово в
розмірі, передбаченому пунктом 4 статті
17 № 265/95-ВР. Відтак, оскаржуване
податкове повідомлення-рішення від
02.11.2012 року № в частині
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в сумі 52360,00 грн. є протиправним.

Також перевіркою податкового органу
встановлено неоприбуткування
готівкових коштів у повній сумі їх
надходжень у КОРО на підставі
фіскальних звітних чеків за 31.07.2011 року
№ 526 на суму 656,00 грн., 01.10.2012 року № 839 на
суму 60,00 грн., 02.10.2012 року № 840,00 грн. на
суму 100,00 грн., а саме відсутній запис у
розділі 2 КОРО «Облік руху готівки та
сум розрахунків» за вказані дати.

Порядок ведення касових операцій у
національній валюті України
підприємствами (підприємцями), а також
окремі питання організації банками
роботи з готівкою, визначений у
Положенням № 637.

Пунктом 1.2 Положення № 637 визначено, що
оприбуткування готівки - це проведення
підприємствами і підприємцями обліку
готівки в касі на повну суму її
надходжень у касовій книзі, книзі
обліку доходів і витрат, книзі обліку
розрахункових операцій. При цьому дана
норма дає визначення таких термінів:
каса - приміщення або місце здійснення
готівкових розрахунків, а також
приймання, видачі, зберігання
готівкових коштів, інших цінностей,
касових документів; книга обліку
розрахункових операцій - прошнурована
і належним чином зареєстрована в
органах державної податкової служби
України книга, що містить щоденні
звіти, які складаються на підставі
відповідних розрахункових документів
щодо руху готівкових коштів, товарів
(послуг).

Відповідно до пунктів 2.2, 2.6 цього ж
Положення № 637 підприємства
(підприємці) здійснюють розрахунки
готівкою між собою і з фізичними
особами (громадянами України,
іноземцями, особами без громадянства,
які не здійснюють підприємницької
діяльності) через касу як за рахунок
готівкової виручки, так і за рахунок
коштів, одержаних із банків. Зазначені
розрахунки проводяться також шляхом
переказу готівки для сплати
відповідних платежів. Підприємства
(підприємці) здійснюють облік операцій
з готівкою у відповідних книгах обліку.
Уся готівка, що надходить до кас, має
своєчасно (у день одержання готівкових
коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися. Оприбуткуванням
готівки в касах підприємств, які
проводять готівкові розрахунки з
оформленням їх касовими ордерами і
веденням касової книги відповідно до
вимог глави 4 цього Положення, є
здійснення обліку готівки в повній
сумі її фактичних надходжень у касовій
книзі на підставі прибуткових касових
ордерів. У разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням РРО або
використанням РК оприбуткуванням
готівки є здійснення обліку зазначених
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Порядок № 614 розроблено на виконання
Закону № 265/95-ВР. Порядок поширюється на
книги обліку розрахункових операцій і
розрахункові книжки, що
використовуються суб'єктами
підприємницької діяльності при
здійсненні розрахунків у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг, крім розрахунків при
здійсненні операцій з купівлі-продажу
іноземної валюти.

Порядок ведення книги ОРО регулюється
розділом 7 вказаного Порядку. Зокрема,
пунктом 7.5 встановлено, що використання
книги ОРО, зареєстрованої на РРО,
передбачає:

наявність книги ОРО на місці
проведення розрахунків, де встановлено
РРО;

підклеювання фіскальних звітних чеків
на відповідних сторінках книги ОРО;

щоденне виконання записів про рух
готівки та суми розрахунків, при цьому
дані за сумами, отриманими від покупців
(клієнтів), та дані за сумами, виданими
покупцям (клієнтам), записуються
окремо;

у разі виходу з ладу РРО чи відключення
електроенергії здійснення записів за
обліком розрахункових квитанцій;

ведення обліку ремонтів, робіт з
технічного обслуговування, а також
перевірок конструкції та програмного
забезпечення РРО у відповідному
розділі книги ОРО.

На підставі системного аналізу
наведених правових норм, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
законодавством розмежовуються способи
оприбуткування готівки в залежності
від порядку проведення готівкових
розрахунків. Так, у випадку проведення
готівкових розрахунків із
застосуванням РРО оприбуткуванням
готівки буде вважатися її відображення
у КОРО на підставі фіскальних звітних
чеків РРО. Оскільки підприємець
касової книги не веде, а готівкові
розрахунки здійснює із застосуванням
РРО, то оприбуткуванням готівки є
сукупність дій по обліку такої готівки
у книзі обліку розрахункових операцій
шляхом підклеювання фіскальних
звітних чеків (z-звітів) на відповідних
сторінках книги ОРО та щоденного
виконання записів про рух готівки та
суми розрахунків.

Одночасно суд першої інстанції
обґрунтовано відкинув доводи позивача
про те, що не заповнення окремого
розділу КОРО (в даному випадку розділу
2) не є беззаперечним доказом не
оприбуткування готівки платником
податків.

З матеріалів справи вбачається, що на
момент перевірки у КОРО № 1553/р/3 у
розділі 2 «Облік руху готівки та сум
розрахунків» відсутній запис за 31.07.2011
року при наявності z-звіту № 526 від
31.07.2011 року на суму 656,00 грн., та у КОРО №
1723/р/4 у розділі 2 «Облік руху
готівки та сум розрахунків»відсутні
записи за 01.10.2012 року, 02.10.2012 року при
наявності z-звітів № 839 від 01.10.2012 року
на суму 60,00 грн. та № 840 від 02.10.2012 року на
суму 100,00 грн.

Отже, Позивачем не було оприбутковано
готівкові кошти за 31.07.2011 року, 01.10.2012
року, 02.10.2012 року на загальну суму 816,00
грн., оскільки відсутня сукупність
законодавчо встановлених дій, зокрема,
для підприємців, які здійснюють
готівкові розрахунки при продажу
товарів (послуг) із застосуванням РРО -
реєстрація таких коштів через РРО,
відображення цієї готівки у книзі
обліку розрахункових операцій шляхом
підклеювання фіскального звіту та
внесення відповідного запису. А відтак,
невиконання будь-якої з цих дій є
порушенням порядку оприбуткування
готівки, за яке передбачена
відповідальність у вигляді штрафу в
п'ятикратному розмірі не
оприбуткованої суми (абзац третій
статті 1 Указу Президента України від
12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних
санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки»). Тому суд
попередньої інстанції дійшов
законного висновку, що Тернопільською
ОДПІ Тернопільської області ДПС
правомірно застосовано штрафні
фінансові санкції у розмірі 4080,00 грн.
(816,00 грн.х5=4080,00 грн.), а відтак, податкове
повідомлення-рішення № від 02.11.2012
року є обґрунтованим та законним.

Пунктом 267.6 статті 267 ПК України
передбачено порядок використання
торгового патенту. Так, підпункт 267.6.1
пункту 267.6 статті 267 ПК України
визначає, що оригінал торгового
патенту повинен бути розміщений:

на фронтальній вітрині магазину, а за
її відсутності - біля реєстратора
розрахункових операцій;

на фронтальній вітрині малої
архітектурної форми;

на табличці в автомагазинах, на
розвозках та інших видах пересувної
торговельної мережі, а також на лотках,
прилавках та інших видах торговельних
точок, відкритих у відведених для
торговельної діяльності місцях;

у пунктах обміну іноземної валюти;

у приміщеннях для надання платних
послуг, а також у приміщеннях, в яких
проводяться розважальні ігри.

Торговий патент повинен бути відкритий
та доступний для огляду (підпункт 267.6.2
пункту 267.6 статті 267 ПК України).

Для запобігання пошкодженню торгового
патенту (вигорання на сонці, псування
внаслідок затікання дощової води,
псування сторонніми особами тощо)
дозволяється розміщувати нотаріально
засвідчені копії торгових патентів у
визначених цією частиною місцях. При
цьому оригінал такого патенту повинен
зберігатися у відповідальної особи
суб'єкта господарювання або
відповідальної особи відокремленого
підрозділу, яка зобов'язана надавати
його для огляду уповноваженим законом
особам (підпункт 267.6.3 пункту 267.6 статті
267 ПК України).

Згідно з пунктом 125.1 статті 125 ПК
України суб'єкти господарювання, що
проводять торговельну діяльність,
здійснюють торгівлю готівковими
валютними цінностями, діяльність у
сфері розваг та надають платні послуги
за порушення порядку використання
торгового патенту, передбаченого
підпунктами 267.6.1 - 267.6.3 пункту 267.6 статті
267 цього Кодексу, сплачують штраф у
розмірі збору на один календарний
місяць (для діяльності у сфері розваг -
у розмірі збору на один квартал).

Як вбачається з акту перевірки від
12.10.2012 року № 297/19/15/22/ в ресторані,
що належить позивачу та перевірка
якого проводилась інспекторами
Тернопільської ОДПІ Тернопільської
області ДПС, на видному для покупців
місці (куточок споживача) знаходилась
ксерокопія торгового патенту, який не
завірений нотаріально, оригінал був
наданий уповноваженою особою під час
проведення перевірки. Такі фактичні
обставини, крім акту перевірки від
12.10.2012 року № 297/19/15/22/
підтверджуються письмовими
поясненнями бармена ОСОБА_6 від 03.10.2012
року, наданими при проведенні
перевірки та показаннями свідка ОСОБА_7
- державного інспектора Тернопільської
ОДПІ Тернопільської області ДПС, який
проводив перевірку. Зазначеним доказам
суд першої інстанції дав належну
оцінку і дійшов обґрунтованого
висновку про спростування доводів
Позивача, що оригінал торгового
патенту під час проведення перевірки
знаходився на видному для споживачів
місці - куточку споживача.

Відповідно до розрахунку штрафних
(фінансових) санкцій за дане порушення
до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4
застосована штрафна (фінансова)
санкція у розмірі збору за один
календарний місяць, що становить 107,00
грн. Відтак, виходячи з наведених вище
положень чинного законодавства та
встановлених обставин у справі, суд
першої інстанції дійшов законного
висновку, що податкове
повідомлення-рішення № від 02.11.2012
року є правомірним, а позовні вимоги в
цій частині до задоволення не
підлягають.

Відповідно до статті 15-2 Закону № 481/95-ВР
забороняється, крім спеціально
відведених для цього місць, куріння
тютюнових виробів, зокрема, у закладах
громадського харчування.

У місцях та закладах, де куріння
заборонено, має бути розміщена наочна
інформація, яка складається із
графічного знака про заборону куріння
та тексту такого змісту: «Куріння
заборонено!».

У спеціально відведених для куріння
місцях розміщується наочна інформація,
яка складається із відповідного
графічного знака та тексту такого
змісту «Місце для куріння. Куріння
шкодить Вашому здоров'ю!».

У закладах громадського харчування
відводиться не менше 50 відсотків площі
торгових залів таких закладів для
обслуговування осіб, які не курять.

Власник або уповноважені ним особи чи
орендарі відповідних споруд, окремих
приміщень зобов'язані відвести
спеціальні місця для куріння,
обладнані витяжною вентиляцією чи
іншими засобами для видалення
тютюнового диму, а також розмістити
наочну інформацію про розташування
таких місць та про шкоду, яку завдає
здоров'ю людини куріння тютюнових
виробів.

У місцях для куріння має бути розміщено
прямокутний графічний знак із текстом
такого змісту: «Місце для куріння» та
інформація про шкоду, яку завдає
здоров'ю людини куріння тютюнових
виробів, із текстом такого змісту:
«Куріння шкодить Вашому здоров'ю».

При проведенні перевірки було
встановлено, що в приміщенні ресторану
відсутня будь-яка наочна інформація,
яка складається із наочного графічного
знака про заборону куріння та тексту
«Куріння заборонено!». Також відсутня
будь-яка наочна інформація, яка
складається із відповідного
графічного знака та тексту такого
змісту: «Місце для куріння. Куріння
шкодить Вашому здоров'ю!».

При цьому з письмових пояснень бармена
ОСОБА_6 від 03.10.2012 року, наданих при
проведенні перевірки, показань свідків
ОСОБА_8 (постійного відвідувача
закладу) та ОСОБА_7 - державного
інспектора Тернопільської ОДПІ
Тернопільської області ДПС, який
проводив перевірку, слідує, що куріння
в приміщенні ресторану заборонено, а
дозволено на вулиці в альтанках, де
розміщенні попільниці для куріння. Про
те, що куріння дозволено на вулиці в
альтанках відвідувачів ресторану
попереджають та направляють офіціанти.

На думку апеляційного суду, суд першої
інстанції вірно зазначив в
оскаржуваному рішенні, що суб'єкт
господарювання може заборонити
куріння тютюнових виробів у приміщенні
ресторану, та визначити місце для
куріння на вулиці в альтанках на
відкритій терасі, яка знаходиться біля
ресторану. Проте це не звільняє
суб'єкта господарювання від обов'язку
забезпечити відповідну наочну
інформацію щодо місць для куріння та
шкоди для здоров'я, як це передбачають
вимоги статті 15-2 Закону № 481/95-ВР. З
наведених вище доказів (письмових
пояснень та показань свідків) слідує,
що у ресторані та на вулиці в альтанках
відсутня будь-яка інформація про
визначені суб'єктом господарювання
місця для куріння та його шкоду для
здоров'я, відтак Позивачем допущено
порушення статті 15-2 Закону № 481/95-ВР.

Відповідальність за таке порушення
передбачена абзацом дев'ятим частини
другої статтіЗакону № 481/95-ВР. Так, не
обладнання спеціально відведених для
куріння місць та нерозміщення наочної
інформації, передбаченої статтею 15-2
цього Закону, тягне за собою
застосування до суб'єктів
господарювання фінансових санкцій у
вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

Враховуючи встановлені обставини
справи та наведені положення чинного
законодавства, суд попередньої
інстанції дійшов вірного висновку про
наявність у діях позивача порушення у
вигляді не обладнання спеціально
відведених для куріння місць та
нерозміщення наочної інформації,
передбаченої статтею 15-2 цього Закону №
481/95-ВР, а тому штрафні (фінансові)
санкції застосована до підприємця
правомірно.
Доводи апеляційних скарг не
підтверджуються матеріалами справи та
не спростовують висновків окружного
суду.

Враховуючи, що суд першої інстанції
повно встановив фактичні обставини
справи, дав належну оцінку доказам,
правильно застосував норми
матеріального і процесуального права,
підстави для задоволення апеляційних
скарг відсутні.
Керуючись ст.ст. 160 ч.
3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України,
апеляційний суд -

У Х В А
Л И В:
Апеляційні скарги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 та
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області залишити без
задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 17.12.2012 року
в справі № 2а-1970/4059/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
В.С. Затолочний

Судді:
А.М. Ліщинський

З.М. Матковська

Повний текст ухвали складено 29.05.2014