Справа № 1231/7425/12
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2014 р. м. Київ
К/800/33875/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30 травня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
заступника начальника управління -
начальника служби містобудівного
кадастру управління містобудування та
архітектури Стахановської міської
ради Командирова О.В., міського голови
м. Стаханова Борісова Юрія
Валерійовича, Стахановської міської
ради Луганської області про погодження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність,
зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_4 звернулась з позовом до
заступника начальника управління -
начальника служби містобудівного
кадастру управління містобудування та
архітектури Стахановської міської
ради Командирова О. В., міського голови
м. Стаханова Борісова Ю. В.,
Стахановської міської ради Луганської
області, в якому, з урахуванням
уточненої позовної вимоги, просила:
визнати неправомірним зауваження до
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність по вул.
Кіма для будівництва та обслуговування
житлового будинку господарських
будівель та споруд ОСОБА_4, надане
заступником начальника управління -
начальником служби містобудівного
кадастру управління містобудування та
архітектури Стахановської міської
ради Командировим О. В. від 23 грудня 2011
року № 388; скасувати зауваження до
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність по вул.
Кіма для будівництва та обслуговування
житлового будинку господарських
будівель та споруд ОСОБА_4, надане
заступником начальника управління -
начальником служби містобудівного
кадастру управління містобудування та
архітектурі Стахановської міської
ради Командировим О. В. від 23 грудня 2011
року № 388; проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність по вул. Кіма для будівництва
та обслуговування житлового будинку
господарських будівель та споруд
ОСОБА_4, розроблений Стахановським
міськрайонним виробничим відділом
Луганської регіональної філії ДП
«Центр ДЗК» та погоджений відповідно
до діючого законодавства на час
узгодження Управлінням Держкомзему в
місті Стаханов, Управлінням культури і
туризму Стахановської міської ради,
Державним управлінням охорони
навколишнього природного середовища в
Луганській області, органом
санітарно-епідеміологічної служби,
визнати таким, що відповідає
містобудівній документації м.
Стаханов; висновок комісії з розгляду
питань, пов'язаних з погодженням
документації землеустрою, № 276 від 23
грудня 2011 року в частині
невідповідності відведення земельної
ділянки містобудівній документації
скасувати, проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки по вул.
Кіма для будівництва та обслуговування
житлового будинку господарських
будівель та споруд ОСОБА_4 визнати
погодженим; зобов'язати міського
голову міста Стаханов Борісова Ю. В.
внести на розгляд сесії Стахановської
міської ради питання щодо затвердження
землевпорядної документації по
відводу земельної ділянки у власність
громадянці ОСОБА_4 для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд по
вул. Кіма та про надання в приватну
власність земельної ділянки
громадянці ОСОБА_4 для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд по
вул. Кіма.

Постановою Стахановського міського
суду Луганської області від 5 березня
2013 року позов задоволено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30 травня 2013
року скасовано постанову
Стахановського міського суду
Луганської області від 5 березня 2013
року та ухвалено нове рішення, яким
зобов'язано міського голову м.
Стаханова повторно винести на розгляд
сесії Стаханівської міської ради
питання щодо затвердження
землевпорядної документації по
відводу земельної ділянки у власність
громадянці ОСОБА_4 для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд по
вул. Кіма та про надання в приватну
власність земельної ділянки
громадянці ОСОБА_4 для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд по
вул. Кіма. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
апеляційної інстанції, позивач
звернулась з касаційною скаргою, в якій
просила його в частині відмови в
задоволені позовних вимог змінити та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Згідно із частиною другою статті 220 КАС
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами встановлено, що рішенням
Стахановської міської ради від 31
травня 2011 року за № 206/24 ОСОБА_4 надано
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою по відводу земельної
ділянки безоплатно у приватну
власність по вул. Кіма для будівництва
і обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.

Відповідно до вимог частини 8 статті 118
ЗК України розроблений проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність подано Комісії з
розгляду питань, пов'язаних з
погодженням документації із
землеустрою.

За результатами розгляду проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність комісія висновком
№ 276 від 23 грудня 2011 року відмовила у
погодженні проекту землеустрою через
зауваження до цього проекту
Управлінням містобудування та
архітектури Стахановської міської
ради Луганської області, які викладені
у листі від 23 грудня 2011 року №
388.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
позивач заявила цей позов.

Суд першої інстанції дійшов висновку
щодо обґрунтованості заявленого
позову.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
дійшов протилежного висновку, тому
позов задовольнив частково.

Колегія суддів погоджується з
висновком апеляційного суду.

Порядок, який регулює питання
погодження документації із
землеустрою комісіями, визначений у
главі 31 Земельного кодексу України
(Землеустрій).

Так, частиною другою статті 186-1 ЗК
України передбачено, що до повноважень
Комісії належить забезпечення
погодження документації із
землеустрою відповідними органами
виконавчої влади та органами місцевого
самоврядування.

За приписами частин шостої і сьомої
статті 186-1 названого Кодексу комісія
здійснює свою діяльність у формі
засідань, що проводяться не рідше
одного разу на тиждень. Результати
роботи Комісії оформлюються висновком,
який підписується всіма її членами та
скріплюється печатками органів,
представники яких входять до її складу.
У разі незгоди члена Комісії з
погодженням документації із
землеустрою він підписує висновок з
поміткою "із зауваженнями" та додає до
висновку Комісії свій висновок із
викладом цих зауважень. Підставою
відмови у погодженні документації із
землеустрою може бути невідповідність
її положень вимогам законів та
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів. Погодження
документації із землеустрою та
підготовка висновків із викладом
зауважень до неї здійснюються
безоплатно.

Відповідно до статті 186-1 Земельного
кодексу України Кабінетом Міністрів
України прийнята постанова «Про деякі
питання реалізації статті 186-1
Земельного кодексу України» від
23 грудня 2009 року № 1420, якою
затверджено Типове положення про
комісію з розгляду питань, пов'язаних з
погодженням документації із
землеустрою (далі - Положення).

Відповідно до п. 8 Положення результати
роботи комісії оформлюються:

1) у разі відсутності зауважень членів
комісії:

висновком про погодження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки - у разі безоплатної
приватизації земельних ділянок
громадянами відповідно до статті 118 ЗК
України та надання земельних ділянок
державної або комунальної власності у
користування відповідно до статті 123
зазначеного Кодексу;

висновком про погодження місця
розташування об'єкта - у разі вилучення
(викупу) земельних ділянок для
суспільних потреб або з мотивів
суспільної необхідності відповідно до
статті 151 Земельного кодексу України;

2) у разі наявності зауважень членів
комісії - висновком про відмову у
погодженні документації із
землеустрою з обов'язковим посиланням
на закони та прийняті відповідно до них
нормативно-правові акти і нормативні
документи.

Згідно із п. 9 Положення висновок
підписується всіма членами комісії та
скріплюється печатками органів,
представники яких входять до її складу.

Член комісії, який не згоден з
погодженням документації із
землеустрою, підписує висновок комісії
про відмову у погодженні такої
документації із зауваженнями та у той
же день додає до висновку комісії свій
висновок із викладом зауважень.

За приписами п. 11 Положення у разі
врахування розробником (замовником)
документації із землеустрою або
органом, який подав таку документацію
Комісії, зауважень, наданих членом
Комісії, документація повторно
подається на розгляд Комісії. Комісія
розглядає подані матеріали протягом
тижня.

Висновок, наданий членом комісії, може
бути оскаржений розробником
(замовником) документації із
землеустрою або органом, який подав
таку документацію для погодження
комісією, до органу, представником
якого є член комісії, або органу
виконавчої влади вищого рівня.

Орган виконавчої влади розглядає
скаргу протягом 10 днів та повідомляє
особу, яка звернулася із скаргою, про
результати розгляду.

У разі прийняття рішення про
задоволення скарги орган виконавчої
влади надає особі, яка звернулася із
скаргою, висновок, яким погоджує
документацію із землеустрою. Висновок
органу виконавчої влади додається до
висновку комісії та є його невід'ємною
частиною. Одночасно орган виконавчої
влади проводить службове
розслідування стосовно надання членом
комісії висновку, що не відповідає
вимогам законів та прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів.

Таким чином, Положенням встановлено
процедуру оскарження висновку,
наданого членом комісії до органу,
представником якого є член комісії, або
органу виконавчої влади вищого рівня.

Справа в адміністративному суді може
бути порушена за наявності між
сторонами публічно-правового спору,
оскільки в розумінні статті 3 КАС
України справа адміністративної
юрисдикції ? це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав чи свобод (стаття 2,
пункт 1 частини 1 статті 17 КАС України).

Це означає, що позивач на власний
розсуд визначає, чи порушені його права
рішеннями, дією або бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень. Проте ці
рішення, дія або бездіяльність повинні
бути такими, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин.

Здійснивши системний аналіз наведених
норм права, колегія суддів вважає, що
висновок члена комісії та викладені у
ньому факти і висновки, які оформлені
листом від 23 грудня 2011 року № 388, не
можна розглядати як рішення суб'єкта
владних повноважень, що породжує для
будь-якої особи певні правові наслідки,
оскільки він не є актом індивідуальної
дії у розумінні частини першої статті 17
КАС. Для висновку, наданого членом
комісії, Положенням встановлено
процедуру оскарження до органу,
представником якого є член комісії, або
органу виконавчої влади вищого рівня.

Тому вимоги про визнання неправомірним
зауваження до проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність по вул. Кіма для будівництва
та обслуговування житлового будинку
господарських будівель та споруд
ОСОБА_4, надане заступником начальника
управління - начальником служби,
містобудівного кадастру управління
містобудування та архітектури
Стахановської міської ради
Командировим О.В. від 23 грудня 2011 року №
388; скасування зауваження до проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність по вул. Кіма для
будівництва та обслуговування
житлового будинку господарських
будівель та споруд ОСОБА_4, надане
заступником начальника управління -
начальником служби містобудівного
кадастру управління містобудування та
архітектурі Стахановської міської
ради Командировим О.
В. від 23 грудня 2011 року № 388, з якими не
погоджується позивач, не підлягають
задоволенню.

Враховуючи викладене, суд касаційної
інстанції не знаходить підстав для
скасування рішення суду апеляційної
інстанції в цій частині.

Також колегія суддів погоджується з
висновками суду апеляційної інстанції
про відмову в позові в частині визнання
таким, що відповідає містобудівній
документації м. Стаханов, проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність по вул. Кіма для
будівництва та обслуговування
житлового будинку господарських
будівель та споруд ОСОБА_4, розроблений
Стахановським міськрайонним
виробничим відділом Луганської
регіональної філії ДП «Центр ДЗК» та
погоджений відповідно до діючого
законодавства на час узгодження
Управлінням Держкомзему в місті
Стаханов, Управлінням культури і
туризму Стахановської міської ради,
Державним управлінням охорони
навколишнього природного середовища в
Луганській області, органом
санітарно-епідеміологічної служби;
скасування висновку комісії з розгляду
питань, пов'язаних з погодженням
документації землеустрою, № 276 від 23
грудня 2011 року в частині
невідповідності відведення земельної
ділянки містобудівній документації;
визнання погодженим проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки по вул. Кіма для будівництва та
обслуговування житлового будинку
господарських будівель та споруд
ОСОБА_4

Так, частиною другою статті 162 КАС
України встановлено, що у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про: 1)
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення; 2) зобов'язання відповідача
вчинити певні дії; 3) зобов'язання
відповідача утриматися від вчинення
певних дій; 4) стягнення з відповідача
коштів; 5) тимчасову заборону
(зупинення) окремих видів або всієї
діяльності об'єднання громадян; 6)
примусовий розпуск (ліквідацію)
об'єднання громадян; 7) примусове
видворення іноземця чи особи без
громадянства за межі України; 8)
визнання наявності чи відсутності
компетенції (повноважень) суб'єкта
владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Відповідно до статті 118 ЗК України (в
редакції на час ухвалення спірного
рішення) громадяни, зацікавлені в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри. До клопотання
додаються графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки, погодження
землекористувача (у разі вилучення
земельної ділянки, що перебуває у
користуванні інших осіб) та документи,
що підтверджують досвід роботи у
сільському господарстві або наявність
освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.

Рада міністрів Автономної Республіки
Крим, районна, Київська чи
Севастопольська міська державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки розробляється за
замовленням громадян особами, які
мають відповідні дозволи (ліцензії) на
виконання цих видів робіт, у строки, що
обумовлюються угодою сторін.

Розроблений проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
подається Комісії з розгляду питань,
пов'язаних з погодженням документації
із землеустрою (далі - Комісія).

Комісія протягом трьох тижнів з дня
одержання проекту надає відповідному
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування свій
висновок щодо погодження проекту або
відмови у його погодженні. У разі
відмови у погодженні проект
повертається заявнику у зазначений у
цій частині строк.

Підставою відмови у погодженні проекту
може бути лише невідповідність його
положень вимогам законів та прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів.

Рада міністрів Автономної Республіки
Крим, районна, Київська чи
Севастопольська міська державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада у двотижневий строк з дня
отримання погодженого проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки (а в разі необхідності
здійснення обов'язкової державної
експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи) приймає рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи
органу місцевого самоврядування у
передачі земельної ділянки у власність
або залишення клопотання без розгляду
можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади
чи органу місцевого самоврядування у
передачі земельної ділянки у власність
або залишення заяви без розгляду
питання вирішується в судовому
порядку.

Системний аналіз наведених норм права
дає підстави вважати, що ними
встановлені підстави, порядок, строки
передачі земельної ділянки у власність
громадян та органи, уповноважені
розглядати ці питання. Вони
передбачають, зокрема, що для передачі
земельної ділянки у власність
зацікавлена особа звертається до
відповідних органів із заявами для
отримання дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки та для надання її у
власність, за результатами розгляду
яких визначені в статті 118 ЗК України
органи приймають одне з відповідних
рішень. Отримання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки не означає
позитивного рішення про надання її у
власність.

Тобто, процес передачі земельної
ділянки громадянам є стадійним.
Стадіями процесу передачі земельної
ділянки є звернення громадян з
відповідною заявою до місцевої ради,
надання місцевою радою дозволу на
розробку проекту відведення, розгляд
проекту відведення Комісією з розгляду
питань, пов'язаних з погодженням
документації із землеустрою,
затвердження проекту щодо відведення
земельної ділянки відповідною радою.

До повноважень міських рад у галузі
земельних відносин на їх території
належить передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу.

Згідно зі статтею 26 Закону України від
21 травня 1997 року № 280/97 ВР «Про місцеве
самоврядування в Україні» виключно на
пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської ради вирішуються,
зокрема, питання регулювання земельних
відносин.

Наведені норми встановлюють право ради
передавати земельні ділянки
комунальної власності у власність
громадян.

Згідно із підпунктом 8 пункту «б»
частини першої статті 33 Закону № 280/97 ВР
до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належать делеговані повноваження,
зокрема підготовка висновків щодо
надання або вилучення в установленому
законом порядку земельних ділянок, що
проводиться органами виконавчої влади
та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до Типового положення про
комісію з розгляду питань, пов'язаних з
погодженням документації із
землеустрою, затвердженого Кабінетом
Міністрів України від 23
грудня 2009 року № 1420, на Комісію з
розгляду питань, пов'язаних з
погодженням документації із
землеустрою, покладені завдання,
зокрема, надавати висновок про
погодження чи відмову в погодженні
документації із землеустрою.

Отже, Комісія з розгляду питань,
пов'язаних з погодженням документації
із землеустрою, уповноважена готувати
висновки щодо погодження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність.

Затвердження цього проекту і надання
земельної ділянки або відмова у її
наданні здійснюється виключно
органами, визначеними у статті 118 ЗК
України.

На підставі наведеного вище колегія
суддів дійшла висновку, що втручання в
дискреційні повноваження суб'єктів
владних повноважень не можуть бути
виправдані з підстав доцільності та
необхідності врегулювання спірних
відносин.

Таким чином, у суду відсутні підстави
перебирати на себе повноваження тих
органів, яким це право надано законом,
та втручатися в їх дискреційні
повноваження, оскільки це призведе до
неправильного розподілення функцій
між законодавчою, виконавчою та
судовою гілками влади.

Оскільки при вирішенні спору суд
апеляційної інстанції правильно
застосував норми матеріального та
процесуального права, зобов'язавши
міського голову м. Стаханова повторно
винести на розгляд сесії Стаханівської
міської ради питання щодо затвердження
землевпорядної документації по
відводу земельної ділянки у власність
громадянці ОСОБА_4 для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд по
вул. Кіма та про надання в приватну
власність земельної ділянки
громадянці ОСОБА_4 для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд по
вул. Кіма, то у задоволенні касаційної
скарги слід відмовити.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судове рішення - без змін, якщо визнає,
що суд апеляційної інстанції не
допустив порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судового рішення чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 30 травня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: