Справа № 805/5717/14
Суддя: Кірієнко В.О.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 р.
Справа №805/5717/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді Кірієнка В.О.

при секретарі судового засідання
Шерстюк Н.А.

за участю

представника позивача Гришиної В.В.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України у Ворошиловському районі м.
Донецька до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі
сплати страхових внесків, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі м. Донецька
звернулось до Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості зі сплати
страхових внесків в розмірі 1 200,60 грн.

Свої позовні вимоги позивач мотивує
тим, що відповідач в порушення вимог п.6
ч.2 ст.17, ч.6 ст.20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» своєчасно не сплатив
самостійно визначені страхові внески
до Пенсійного фонду, у зв'язку з чим має
заборгованість на загальну суму 1 200,60
грн. Оскільки відповідач
заборгованість зі страхових внесків не
сплачує, позивач просив у
відповідності до вимог Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» стягнути з
відповідача на користь Управління
Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі м. Донецька
зазначену суму заборгованості.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги у
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Відповідача в судовому засіданні
позовні вимоги позивача визнав у
повному обсязі та не заперечував проти
їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 КАС України,
позивач може відмовитися від
адміністративного позову, а відповідач
- визнати адміністративний позов
протягом всього часу судового
розгляду, зробивши усну заяву. Якщо
відмову від адміністративного позову
чи визнання адміністративного позову
викладено в адресованій суду письмовій
заяві, ця заява приєднується до справи.

Частиною 3 ст. 136 КАС України
передбачено, що судове рішення у
зв'язку з визнанням адміністративного
позову ухвалюється за правилами,
встановленими статті 112 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно вимог ст. 112 КАС України, зокрема,
у разі повного визнання відповідачем
адміністративного позову і прийняття
його судом приймається постанова суду
про задоволення адміністративного
позову. Крім того, суд не приймає
визнання адміністративного позову і
продовжує розгляд адміністративної
справи, якщо ці дії відповідача
суперечать закону чи порушують
чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення відповідача,
дослідивши в судовому засіданні всі
обставини справи і перевіривши їх
наявними в ній доказами в межах
заявлених позовних вимог, суд
встановив наступне.

Управління Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі м. Донецька є
суб'єктом владних повноважень - органом
виконавчої влади, який в цих
правовідносинах здійснює
повноваження, покладені на нього п. 12
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Положенням про
Пенсійний фонд України, затвердженим
Указом Президента України від 06 квітня
2011 року №384/2011 з наступними змінами та
доповненнями.

У відповідності до п. 12 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у період до перетворення
Пенсійного фонду України в
неприбуткову самоврядну організацію
він функціонує як центральний орган
виконавчої влади на підставі норм
цього Закону (крім норм, зазначених в
абзаці шостому пункту 1 цього розділу)
та Положення про Пенсійний фонд
України, затвердженим Указом
Президента України від 6 квітня 2011 року
№ 384/2011 з наступними змінами та
доповненнями.

Відповідач - ОСОБА_2 зареєстрований в
якості фізичної особи-підприємця
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1;
АДРЕСА_1) та відповідно до п. 2.1.1
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
Правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року №21-1, є платником
страхових внесків на
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування.

Абзацом 5 п. 7 розділу VIII Прикінцевих та
Перехідних положень Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» № 2464-VI від
08.07.2010р. передбачено, що стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

Таким чином, правовідносини, що
склалися між сторонами, регулюються
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

З введенням в дію Закону України «Про
внесення змін до Законів України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік» та
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 8 липня 2010
року № 2461-VI (який набрав чинності з дня
опублікування - 17.07.2010р.) були внесені
зміни до підпункт 4 пункту 8 розділу XV
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" (Відомості
Верховної Ради України, 2003р., №№ 49 - 51,
ст. 376), а саме: фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок), та
члени сімей зазначених осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, на період
дії законодавчих актів з питань
особливого способу оподаткування
сплачують страхові внески в порядку,
визначеному цим Законом.

Сума страхового внеску встановлюється
зазначеними особами самостійно для
себе та членів їх сімей, які беруть
участь у провадженні такими особами
підприємницької діяльності та не
перебувають з ними у трудових
відносинах. При цьому сума страхового
внеску з урахуванням частини
фіксованого або єдиного податку, що
перерахована до Пенсійного фонду
України, повинна становити не менше
мінімального розміру страхового
внеску за кожну особу та не більше
розміру страхового внеску, обчисленого
від максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу,
оподатковуваного доходу (прибутку),
загального оподатковуваного доходу, з
якої сплачуються страхові внески.

Згідно із ч. 1 ст. 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страховий стаж - період
(строк), протягом якого особа підлягає
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню та за який
щомісяця сплачені страхові внески в
сумі не меншій, ніж мінімальний
страховий внесок.

Статтею 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що
мінімальний страховий внесок - сума
коштів, що визначається розрахунково
як добуток розміру мінімальної
заробітної плати і розміру єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, встановлених
законом, на місяць, за який
нараховується заробітна плата (дохід).

Як вбачається з матеріалів справи, за
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2
обліковується заборгованість зі
сплати страхових внесків за період
липень - грудень 2010 року у розмірі 1 200,60
грн., яка виникла у зв'язку із несплатою
відповідачем самостійно визначених
сум страхових внесків, що
підтверджується даними картки
особового рахунку платника.

Згідно з ч. 4 ст. 20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» сплата страхових внесків
здійснюється виключно в грошовій формі
шляхом внесення відповідних сум
страхових внесків до солідарної
системи на банківські рахунки
виконавчих органів Пенсійного фонду, а
сум страхових внесків до
накопичувальної системи пенсійного
страхування - на банківський рахунок
Накопичувального фонду або на
банківський рахунок обраного
застрахованою особою недержавного
пенсійного фонду.

Частиною 6 статті 20 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» передбачено, що
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» обчислення
страхових внесків територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених цим Законом, здійснюється
на підставі складених актів перевірки
правильності нарахування та сплати
страхових внесків, звітності, що
подається страхувальником,
бухгалтерських та інших документів, що
підтверджують суму заробітної плати
(доходу), на які відповідно до цього
Закону нараховуються страхові внески.

Вказана сума у визначений Законом
строк самостійно сплачена
відповідачем не була.

Частиною 2 статті 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (в редакції, що діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин) передбачено, що суми
страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

Згідно ч. 3 ст. 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що
територіальні органи Пенсійного фонду
за формою і у строки, визначені
правлінням Пенсійного фонду,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

Протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
страхувальник зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та суми фінансових
санкцій.

Страхувальник у разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки, зазначеної
у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує
її з органами Пенсійного фонду в
порядку, встановленому правлінням
Пенсійного фонду, а в разі неузгодження
вимоги із органами Пенсійного фонду
має право на оскарження вимоги в
судовому порядку.

Про оскарження вимоги територіального
органу Пенсійного фонду про сплату
недоїмки до виконавчої дирекції
Пенсійного фонду або в судовому
порядку страхувальник зобов'язаний
письмово повідомити відповідний
територіальний орган Пенсійного фонду
протягом трьох робочих днів із дня
звернення до виконавчої дирекції
Пенсійного фонду чи суду.

Узгодження вимоги територіального
органу Пенсійного фонду про сплату
недоїмки здійснюється на підставі
заяви страхувальника, яка
розглядається територіальним органом
Пенсійного фонду протягом трьох
робочих днів після її отримання, та
поданих страхувальником документів, що
свідчать про неправильність
обчислення сум недоїмки, зазначених у
вимозі.

У разі узгодження страхувальником
вимоги про сплату недоїмки з
територіальним органом Пенсійного
фонду цей орган зобов'язаний у строк,
визначений для розгляду заяви
страхувальника про узгодження вимоги,
надіслати йому узгоджену вимогу про
сплату недоїмки, а страхувальник
зобов'язаний сплатити узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
після отримання узгодженої вимоги.

У разі якщо страхувальник, який одержав
вимогу територіального органу
Пенсійного фонду про сплату недоїмки і
протягом десяти робочих днів після її
отримання не сплатив зазначену у
вимозі суму недоїмки разом з
застосованою до нього фінансовою
санкцією, включеної до вимоги, або не
узгодив вимогу з відповідним органом
Пенсійного фонду, або не оскаржив
вимогу в судовому порядку, а також у
разі якщо страхувальник узгодив
вимогу, але не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
після отримання узгодженої вимоги,
відповідний орган Пенсійного фонду
звертається в установленому законом
порядку і подає вимогу про сплату
недоїмки до відповідного підрозділу
державної виконавчої служби. У
зазначених випадках орган Пенсійного
фонду також має право звернутися до
суду з позовом про стягнення недоїмки.
У разі звернення органу Пенсійного
фонду з позовом про стягнення недоїмки
до суду передбачені законодавством
заходи досудового врегулювання спорів
не застосовуються.

Позивачем на адресу відповідача
надіслано повідомлення-розрахунок
№12850/2/02-65 від 11.12.2013 року про сплату
заборгованості зі сплати страхових
внесків, яке отримано особисто
відповідачем 18.12.2013 року.

Згідно з пп. 8.2 п. 8 вказаної Інструкції
органи Пенсійного фонду надсилають
страхувальникам вимогу про сплату
недоїмки у випадку, зокрема, якщо
страхувальник має на кінець звітного
базового періоду недоїмку зі сплати
страхових внесків.

У цьому випадку вимога надсилається
щомісяця протягом п'яти робочих днів,
наступних за звітним базовим періодом.
Вимога формується на підставі даних
особових рахунків платників на всю
суму боргу.

Сума заборгованості станом на час
розгляду справи відповідачем у
добровільному порядку не сплачена.

За таких обставин, оскільки відповідач
своєчасно не сплатив страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, то відповідно до
ч. 1 ст. 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з нього підлягає
стягненню заборгованість зі страхових
внесків у розмірі 1 200,60 грн. на користь
Управління Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі м. Донецька.

Відповідно до ст. 94 КАС України судовий
збір не підлягає стягненню.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 11, 51, 69, 70, 71, 72, 86, 128,
158, 159, 160, 161, 162, 163, 164, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И
В:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі м. Донецька до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості зі сплати
страхових внесків - задовольнити в
повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1;
АДРЕСА_1) на користь Управління
Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі м. Донецька
заборгованість зі сплати страхових
внесків у розмірі 1 200 (одна тисяча
двісті) грн. 60 коп.

Повний текст постанови виготовлено і
підписано 02.06.2014р., її вступну та
резолютивну частини проголошено в
судовому засіданні 27.05.2014р. та
приєднано до матеріалів справи.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
постанови апеляційної скарги. У разі
застосування судом частини третьої
ст.160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У випадку подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя
Кірієнко В.О.