Справа № 821/594/13-а
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 р. Справа № 821/594/13-а

Категорія: 10 Головуючий в 1 інстанції:
Гомельчук С.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів -
Димерлія О.О.

- Романішина В.Л.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Білозерському районі Херсонської
області на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 05
березня 2013 року в адміністративній
справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Білозерському районі Херсонської
області до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Херсоні про
стягнення витрат виплаченої
щомісячної державної адресної
допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2013 року управління Пенсійного
фонду України в Білозерському районі
Херсонської області звернулось до суду
з позовом до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Херсоні, у
якому просить стягнути з відповідача
витрати з виплати щомісячної адресної
допомоги за жовтень-грудень 2012 (включно
з витратами на доставку) в сумі 67832,59
грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що відповідач згідно чинного
законодавства зобов'язаний
відшкодувати витрати, понесені ним
витрати на виплату щомісячної
державної адресної допомоги до пенсій
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період за
жовтень-грудень 2012 року на загальну
суму 67832,59 грн.

Постановою Херсонського
окружного адміністративного суду від 05
березня 2013 року відмовлено у
задоволенні адміністративного позову.

Не погодившись з зазначеним рішенням
суду першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в
Білозерському районі Херсонської
області подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати оскаржену
постанову та ухвалити нову, якою
задовольнити в повному обсязі
адміністративний позов.

Вимоги апеляційної скарги
апелянт обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального права оскільки
законодавством передбачено, що витрати
понесені Пенсійним фондом України, у
зв'язку з виплатою пенсій, передбачених
ст. 26 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» підлягають
відшкодуванню Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України.

Заслухавши суддю доповідача,
пояснення представника відповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга може бути
частково задоволена.

Ухвалюючи постанову про відмову у
задоволенні позовних вимог суд першої
інстанції встановив, що заборгованість
з відшкодування сум витрат з виплати та
доставки пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з жовтня2012 року
по грудень 2012 року складається з сум
щомісячної державної адресної
допомоги, яка виплачена пенсіонерам
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України № 265 від 26 березня 2008
року, та витрат на доставку цієї
допомоги у розмірі 67832,59 грн.

Оскільки адресна допомога як окремий
вид соціальної допомоги не входить до
складу розміру пенсії по інвалідності
та пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, суд першої
інстанції дійшов висновку про
відсутність правових підстав для
стягнення з відповідача виплачену
позивачем державну адресну допомогу та
витрати на її виплату в розмірі 67832,59
грн.

Крім того, судом встановлено, що
постановою Правління Пенсійного Фонду
України та Правління Фонду Соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 16.05.2003 року за № 376/7697,
передбачено здійснення відповідних
розрахунків та проведення
відшкодування на централізованому
рівні - між Фондом соціального
страхування від нещасних випадків та
Пенсійним Фондом України.

Апеляційним судом встановлено, що
позивач надав відповідачу списки осіб,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії в зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, в тому числі адресна
допомога за період з жовтня 2012 року по
грудень 2012 року для включення та
подальшого відшкодування суми
державної допомоги в Акт звірки витрат
особових справ потерпілих на загальну
суму 67832,59 грн.

Відповідно до статті 1 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом (далі - роботодавець),
громадянами, а також бюджетних та інших
джерел, передбачених законом.

Згідно зі статтею 25 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року №16/98-ВР, одним із видів соціальних
послуг і матеріального забезпечення,
які надаються за таким страхуванням, є
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання.

Частиною 4 статті 26 зазначеного
законодавчого акта встановлено, що в
разі коли після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Частиною 2 пункту 5 статті 24 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" від
23 вересня 1999 року № 1105-XIV (набрав
чинності з 1 квітня 2001 року)
встановлено, якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований.
Страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Пунктом 5 статті 24 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" на відповідача
покладено обов'язок співпрацювати з
іншими фондами соціального
страхування у фінансуванні заходів,
пов'язаних з матеріальним
забезпеченням та наданням соціальних
послуг застрахованим, у кожному
конкретному випадку спільно приймаючи
рішення щодо того, хто з них братиме
участь у фінансуванні цих заходів.

Механізм відшкодування Фондом
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання визначений
Порядком відшкодування витрат Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, який був узгоджений в
Міністерстві праці та соціальної
політики України, затверджений головою
Пенсійного фонду України га Головою
правління Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України №5-4/4 від 04.03.2003. В
основу цього механізму покладено
проведення щомісячних звірок витрат на
відповідні виплати до 10 числа,
наступного за звітним, територіальними
підрозділами зазначених фондів. Акти
звірок подаються головним управлінням
Пенсійного фонду та управлінням
виконавчої дирекції Фонду ССНВ у АРК;
областях, які узагальнюють та
узгоджують довідку про відшкодування
відповідних витрат та до 20 числа,
наступного за звітним, подають її
Пенсійному фонду України та Фонду ССНВ.
Саме ця довідка є підставою для
перерахування Фондом ССНВ
відповідних коштів Пенсійному фонду
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 26.03.08 № 265 "Про деякі питання
пенсійного забезпечення громадян"
встановлено, що у разі, коли щомісячний
розмір пенсійних виплат (з урахуванням
надбавок, підвищень, додаткових пенсій,
цільової грошової допомоги, сум
індексації та інших доплат до пенсій,
встановлених законодавством, крім
пенсій за особливі заслуги перед
Україною та щомісячної допомоги до
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
членам сімей шахтарів, смерть яких
настала внаслідок нещасного випадку на
виробництві) не досягає осіб, яким
призначено пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, на одного
непрацездатного члена сім'ї 100
відсотків, на двох - 120 відсотків, на
трьох і більше - 150 відсотків
прожиткового мінімуму встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність, таким особам надається
щомісячна державна адресна допомога до
пенсії у сумі що не вистачає до
зазначених розмірів.

Згідно з п.4 вищезазначеної постанови,
виплата щомісячної державної адресної
допомоги, передбаченої цією
постановою, здійснюється за рахунок
коштів, з яких виплачується пенсія або
державна соціальна допомога.

Пунктом 6 Порядку №5-4/4 передбачено, що
головні управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
на підставі поданих актів узагальнюють
та узгоджують Довідку про
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою відповідних
пенсій, та до 20 числа місяця, наступного
за звітним, подають її відповідно до
Пенсійного фонду та Фонду соціального
страхування від нещасних випадків.

Зазначена довідка є підставою для
перерахування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України відповідних
коштів Пенсійному Фонду України до 25
числа наступного за звітним. (п. 7
Порядку).

Оскільки адресна допомога як окремий
вид соціальної допомоги не входить до
складу розміру пенсії по інвалідності
та пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про відсутність правових
підстав для стягнення з відповідача
виплачену позивачем державну адресну
допомогу та витрати на її виплату в
розмірі 67832,59 грн.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції, що адміністративний позов
не підлягає задоволенню.

Аналогічна правова позиція, щодо
відсутності правових підстав для
стягнення з територіальних органів
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань сум витрат з
виплати та доставки державної адресної
допомоги, викладена у постанові
Верховного Суду України від 06 червня 2011
року по справі №21-57а11 (ЄДРСР № 16938287).

При цьому апеляційний суд вважає
за необхідним зазначити щодо
помилковості висновку суду першої
інстанції щодо відмови у задоволені
цієї частини позовних вимог з
посиланням на здійснення відповідних
розрахунків та проведення
відшкодування на централізованому
рівні - між Фондом соціального
страхування від нещасних випадків та
Пенсійним Фондом України, та звернення
до суду неналежного позивача до
неналежного відповідача.

Витрати, понесені органами ПФУ у
зв'язку із виплатою та доставкою пенсій
по інвалідності від трудового каліцтва
(у тому числі й пенсій особам, які стали
інвалідами від нещасного випадку на
виробництві на території колишніх
республік СРСР) підлягають
відшкодуванню за рахунок Фонду як
належного страховика від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання.

Пункт 7 Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
Постановою Правління Пенсійного Фонду
України та Правління Фонду Соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 16.05.2003 року за № 376/7697,
якому, на думку суду першої інстанції,
суперечать вимоги територіального
органу пенсійного фонду - позивача по
справі, про відшкодування витрат, не
врегульовує спірні відносини, які
виникли у цій справі, оскільки
встановлене ним правило та механізм
взаєморозрахунків на централізованому
рівні між Фондом та ПФУ розраховані на
відсутність спору та реалізуються за
наслідками попередньо здійснених
згідно з пунктами 5, 6 Порядку звірок
витрат за особовими справами
потерпілих, складання актів таких
звірок, узгодження й подання
відповідних довідок.

Статтею 16 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» визначено, що
безпосереднє управління Фондом
здійснюють його правління та виконавча
дирекція. За змістом ст. 18 зазначеного
Закону виконавча дирекція Фонду є
постійно діючим виконавчим органом
правління Фонду, проводить свою
діяльність від імені Фонду у межах та в
порядку, що визначаються його статутом
і Положенням про виконавчу дирекцію
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків, організовує та
забезпечує виконання рішень правління
Фонду, робочими органами виконавчої
дирекції Фонду є, зокрема, її
відділення в районах і містах
обласного значення. Робочі органи
виконавчої дирекції Фонду є юридичними
особами, мають самостійні кошториси,
печатку із зображенням Державного
Герба України та своїм найменуванням.

Згідно з пунктом 15 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України № 121/2001 від 01
березня 2001 року (чинного до 17.04.2011 р.), та
п. 7 Положення про Пенсійний фонд
України, затвердженого Указом
Президента України № 384/2011 від 06 квітня
2011 року (чинного з 18 квітня 2011 року) ПФУ
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку територіальні
органи (головні управління ПФУ в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві, Севастополі, та
управління ПФУ в районах, містах і
районах у містах).

Таким чином, вимоги управління
Пенсійного фонду України в м.
Вознесенську та Вознесенському районі
Миколаївської області про
відшкодування відповідачем,
відповідають змісту його прав як
робочого органу ПФУ щодо відшкодування
понесених ним витрат та узгоджуються
із компетенцією виконавчої дирекції
Фонду, основними завданнями якої
згідно з Положенням про виконавчу
дирекцію Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, затвердженим
постановою правління Фонду від 20
квітня 2001 року № 15, крім іншого,
визначено виконання завдань та
основних принципів страхування від
нещасного випадку, фінансування
страхових виплат, а до повноважень у
сфері здійснення процедури
страхування та координації страхової
діяльності віднесено, зокрема,
співпрацю з фондами з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування витрат, понесених ними у
зв'язку з матеріальним забезпеченням
потерпілих внаслідок нещасного
випадку на виробництві та
представництво інтересів страховика в
органах державної виконавчої влади,
органах місцевого самоврядування і
судах.

Аналогічна правова позиція
викладена у постанові Верховного Суду
України від 21 травня 2013 року по справі 3
21-129а13 (ЄДРСР № 21701312).

Помилковий висновок суду першої
інстанції щодо здійснення відповідних
розрахунків на централізованому рівні
не призвів до невірного вішення справи,
тому апеляційний суд вважає за можливе
залишити рішення суду першої інстанції
без змін, із зазначенням даної
обставини.

Таким чином, апеляційний суд дійшов
висновку, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку чим,
відповідно до ст. 200 КАС України,
апеляційна скарга має бути залишена
без задоволення, а оскаржена постанова
без змін.

Керуючись ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200,
ст. 206, ст. 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Білозерському районі Херсонської
області залишити без задоволення,
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 05 березня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя /підпис/ Єщенко О.В.

суддя /підпис/ Димерлій
О.О

суддя /підпис/ Романішин
В.Л.