Справа № 569/6222/14-а
Суддя: Головчак М.М. М. М.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/6222/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 року
Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді Головчака
М.М.,

з участю секретаря Панасюк
О.М.,

позивачки ОСОБА_1,

представника відповідача
Єрмійчук М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Рівне справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Рівне Рівненської області про
визнання протиправним рішення щодо
відмови в призначенні пенсії та
зобов'язання здійснити призначення
пенсії за вислугою років, відповідно до
ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру",-

в с т а н о в и в:

25 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернулася в
суд із позовом до Управління
Пенсійного фонду України в місті Рівне
Рівненської області про визнання
протиправним рішення щодо відмови в
призначенні їй пенсії та зобов'язання
здійснити призначення їй пенсії за
вислугою років, відповідно до ст.50-1
Закону України "Про прокуратуру".

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
заявлені позовні вимоги повністю
підтримала з підстав, викладених в
адміністративному позові. Вважає, що
відповідачем безпідставно не
враховано період її навчання в вищих
учбових закладах та час роботи на
посадах державних службовців, які
займають особи з вищою юридичною
освітою та частково оплачувану
відпустку по догляду за дитиною до
досягнення нею 3 років. Рішення про
відмову їй у призначенні пенсії
відповідач у листі належним чином не
мотивував, зазначивши лише те, що
згідно наданих документів відсутній
необхідний спеціальний стаж,
передбачений ст.50-1 Закону України "Про
прокуратуру". Тому з цих підстав
просить суд визнати неправомірним
рішення Управління Пенсійного фонду
України в місті Рівне Рівненської
області за №157/13 від 11 квітня 2014 року
про відмову їй у призначенні пенсії за
вислугу років як працівнику
прокуратури та зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в місті Рівне
Рівненської області призначити їй
пенсію за вислугу років в органах
прокуратури в порядку і розмірі,
визначених відповідно до вимог ст.50-1
Закону України "Про прокуратуру".
Провести обчислення пенсії за
вислугою років з 04 квітня 2014 року,
зарахувавши до стажу роботи час роботи
в органах прокуратури (16 років 07
місяців 29 днів) з врахуванням половини
строку навчання у вищих юридичних
навчальних закладах (02 роки 09 місяців 28
днів та 11 місяців 01 день), період роботи
на посадах, які займають особи з вищою
юридичною освітою на посаді секретаря
Рівненського міського суду (05 місяців 00
днів) та частково оплачувану відпустку
по догляду за дитиною до досягнення нею
3 років (02 роки 09 місяців 16 днів).

Представник відповідача Єрмійчук М.О. в
судовому засіданні заявлені позовні
вимоги не визнав, просить суд відмовити
у їх задоволенні, посилаючись на ті
обставини, що Законом України "Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" (набув чинності з 01 жовтня 2011
року) внесено зміни до Закону України
"Про прокуратуру". Вказує, що відповідно
до ч.1 ст.50-1 Закону України "Про
прокуратуру" прокурори і слідчі мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку за
наявності на день звернення вислуги
років не менше, зокрема, з 01 жовтня 2013
року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6
місяців, у тому числі стажу роботи на
посадах прокурорів та слідчих
прокуратури не менше 11 років 6 місяців.
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до якої
включаються всі види оплати праці, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, одержуваної
перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. Працівникам, які
не мають вислуги років, передбаченої
частиною першою цієї статті, за
наявності необхідного стажу роботи на
посадах прокурорів та слідчих
прокуратури, а також страхового стажу,
необхідного для призначення пенсії за
віком у мінімальному розмірі,
передбаченого абзацом першим частини
першої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", після досягнення
чоловіками 57 років, а жінками віку, що
на п'ять років менше, ніж пенсійний вік,
установлений статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", пенсія
призначається в розмірі, пропорційному
кількості повних років роботи на
прокурорських посадах, з розрахунку 80
відсотків місячного заробітку за
відповідну вислугу років, передбачену
частиною першою цієї статті. Згідно з
абзацом 1 ч.1 ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний розмір пенсії
за віком встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, за наявності
страхового стажу у чоловіків 35 років.
До вислуги років, що дає право на пенсію
за вислугою років, зараховується час
роботи на прокурорських посадах,
перелічених у статті 56 цього Закону, в
тому числі у військовій прокуратури,
стажистами в органах прокуратури,
слідчими, суддями, на посадах
начальницького складу органів
внутрішніх справ, офіцерських посадах
Служби безпеки України, посадах
державних службовців, які займають
особи з вищою юридичною освітою, в
науково-навчальних закладах
генеральної прокуратури України
працівникам, яким присвоєно класні
чини, на виборних посадах у державних
органах, на посадах в інших
організаціях, якщо працівники, що мають
класні чини, були направлені туди, а
потім повернулися в прокуратуру,
строкова військова служба, половина
строку навчання у вищих юридичних
навчальних закладах, частково
оплачувана відпустка жінкам по догляду
за дитиною до досягнення нею трьох
років. З огляду диплому молодшого
спеціаліста НОМЕР_3, що видав
Ровенський радгосп-технікум 04 липня 1991
року, позивачка закінчила технікум по
спеціальності правознавство.
Відповідно до ст.ст.6,7,8 Закону України
"Про вищу освіту" йде градація вищої
освіти на: 1) освітні рівні: неповна вища
освіта; базова вища освіта; повна вища
освіта; 2) освітньо-кваліфікаційні
рівні: молодший спеціаліст; бакалавр;
спеціаліст; магістр. Неповна вища
освіта - освітній рівень вищої освіти
особи, який характеризує сформованість
її інтелектуальних якостей, що
визначають розвиток особи, як
особистості і є достатніми для
здобуття нею кваліфікацій за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
молодшого спеціаліста. Молодший
спеціаліст - освітньо-кваліфікаційний
рівень вищої освіти особи, яка на
основі повної загальної середньої
освіти здобула неповну вищу освіту,
спеціальні уміння та знання, достатні
для здійснення виробничих функцій
певного рівня професійної діяльності,
що передбачена для первинних посад у
певному виді економічної діяльності.
Навчання у Ровенському радгоспі -
технікумі не має підстав враховувати в
вислугу років, оскільки даний
навчальний заклад не є безпосередньо
юридичним навчальним закладом
(технікум 1 рівень акредитації,
освітній рівень - молодший спеціаліст,
освіта - неповна вища). Відповідно до
вищезазначеного немає законних
підстав зараховувати до вислуги років
період роботи позивача на посаді
державного службовця з 03 березня по 03
серпня 1997 року, оскільки позивач
обіймала зазначені посади без вищої
юридичної освіти. Згідно з копією
диплома спеціаліста від 27 квітня 1999
року НОМЕР_1, виданого Київським
університетом імені Тараса Шевченка,
що ОСОБА_4 отримала повну вищу освіту за
спеціальністю «Правознавство» та
здобула кваліфікацію спеціаліста
права. Водночас, зазначений ВУЗ не
відноситься до вищих юридичних
навчальних закладів, відтак підстав
враховувати половину періоду навчання
до вислуги років немає.

На підставі викладеного, представник
відповідача просить суд відмовити у
задоволенні позовних вимог позивачу.

Заслухавши сторін, дослідивши
матеріали справи та подані сторонами
письмові докази по справі, суд прийшов
до висновку, що заявлені позовні вимоги
є обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 04 квітня 2014 року
на підставі ст.50-1 Закону України "Про
прокуратуру" позивачка ОСОБА_1
звернулась до Управління Пенсійного
фонду України в місті Рівне
Рівненської області з належним
пакетом документів за призначенням їй
пенсії за вислугою років, як
прокурорському працівнику.

Відповідно до листа Управління
Пенсійного фонду України в місті Рівне
Рівненської області №157/13 від 11 квітня
2014 року у призначенні зазначеного виду
пенсії позивачу було відмовлено.

Рішення про відмову у призначенні
пенсії відповідач у вказаному листі не
мотивував, зазначивши лише те, що
згідно наданих документів відсутній
необхідний спеціальний стаж,
передбачений ст.50-1 Закону України "Про
прокуратуру".

Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України
"Про прокуратуру", прокурори і слідчі
мають право на пенсійне забезпечення
за вислугою років незалежно від віку за
наявності на день звернення вислуги
років не менше, зокрема з 01 жовтня 2013
року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6
місяців, у тому числі стажу роботи на
посадах прокурорів та слідчих
прокуратури не менше 11 років 6 місяців.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.50-1 Закону
України "Про прокуратуру" до вислуги
років, що дає право на пенсію за
вислугою років, зараховується половина
строку навчання у вищих юридичних
навчальних закладах та час роботи на
посадах державних службовців, які
займають особи з вищою юридичною
освітою, частково оплачувана відпустка
жінкам по догляду за дитиною до
досягнення нею трьох років.

Відповідно до ст.25 Закону України "Про
вищу освіту", відповідно до існуючих
напрямів освітньої діяльності, в
Україні діють вищі навчальні заклади
таких типів, як університет, академія,
інститут, консерваторія коледж та
технікум (училище).

Згідно ч.1 ст.43 Закону України "Про
освіту", вищими навчальними закладами
є: технікум (училище), коледж, інститут,
консерваторія, академія, університет
та інші.

Як встановлено судом, позивач наказом
№ 351 від 03 серпня 1997 року була прийнята
на роботу в органи прокуратури
Рівненської області на посаду в.о.
помічника прокурора міста Рівне та по
даний час продовжує працювати на
посадах, які включені в перелік посад,
перелічених в статті 56 Закону України
"Про прокуратуру" час роботи на яких дає
право на пенсію за вислугою років
відповідно до ст.50-1 Закону України "Про
прокуратуру".

На час звернення позивача до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Рівне Рівненської області із
заявою про призначення їй пенсії - стаж
роботи в органах прокуратури
Рівненської області становить 16 років
07 місяців 29 днів.

З дослідженого в судовому засіданні
копії диплому серії НОМЕР_3 вбачається,
що з 01 вересня 1989 року по 04 липня 1991 року
позивач навчалась у Ровенському
радгоспі-технікумі, отримала диплом з
відзнакою молодшого спеціаліста за
спеціальністю "Правознавство"
кваліфікацію "Юрист", тому половина
строку її навчання складає 11 місяців 01
день.

З дослідженого в судовому засіданні
диплому серії НОМЕР_1 вбачається, що з 01
вересня 1993 року по 27 квітня 1999 року
позивач навчалась у Київському
університеті імені Тараса Шевченка,
отримавши повну вищу освіту за
спеціальністю "Правознавство" та
кваліфікацією "Юрист", отже половина
строку навчання в університеті складає
02 роки 09 місяців 28 днів.

У період трудової діяльності позивач
працювала на посаді державного
службовця, яку займає особа з вищою
юридичною освітою.

З дослідженої в судовому засіданні
трудової книжки серії НОМЕР_2 від 07
вересня 1988 року вбачається, що позивач
працювала з 03 березня 1997 року по 03
серпня 1997 року на посаді секретаря
Рівненського міського суду та стаж її
роботи становить 05 місяців 00 днів.

У період з 26 листопада 2007 року по 12
вересня 2010 року перебувала у декретній
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею 3 років ( накази
прокурора Рівненської області №856 від
23.11.2007 та №688 від 07.09.2010), частково
оплачувана відпустка по догляду за
дитиною до 3 років становить 02 роки 09
місяців 16 днів.

Таким чином, стаж роботи позивача на
час звернення до Управління Пенсійного
фонду України в місті Рівне
Рівненської області, що дає право на
пенсійне забезпечення за вислугою
років, становить 23 роки 07 місяців 14
днів, з них: 16 років 07 місяців 29 днів -
стаж роботи на прокурорсько-слідчих
посадах в органах прокуратури
Рівненської області; 11 місяців 01 день -
половина строку навчання в технікумі; 02
роки 09 місяців 28 днів - половина строку
навчання в університеті; 05 місяців 00
днів - стаж роботи на посаді державного
службовця в Рівненському міському
суді, 02 роки 09 місяців 16 днів - частково
оплачувана відпустка по догляду за
дитиною до досягнення нею 3 років.

Тому, виходячи з приписів ст.43 Закону
України "Про освіту", ст.25 Закону
України "Про вищу освіту" та ст.50-1
Закону України "Про прокуратуру",
навчання в технікумі та університеті, а
також роботу на посадах державного
службовця неправомірно не включено
відповідачем у стаж роботи для
призначення позивачу вказаної пенсії.

Посилання представника відповідача на
те, що у позивача відсутній необхідний
спеціальний стаж - 21 рік 6 місяців для
призначення пенсії за вислугою років,
розцінюється критично, оскільки, з
урахуванням викладеного, стаж роботи
позивача, на час звернення до
Управління Пенсійного фонду в м.Рівне,
що дає право на пенсійне забезпечення
за вислугою років становить 23 роки 07
місяців 14 днів .

Також не обгрунтованими є посилання
відповідача на те, що позивач не має
страхового стажу для жінок необхідного
для призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування", оскільки, відповідно до
ч.5 ст.50-1 Закону України "Про
Прокуратуру", вказаний страховий стаж
необхідний для призначення пенсії за
віком лише в тому випадку, коли
працівники не мають вислуги років,
передбаченої ч.1 ст.50-1 Закону України
"Про прокуратуру".

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позивач має право на одержання
пенсії за вислугою років у
відповідності до ст.50-1 Закону України
"Про прокуратуру", а тому рішення
комісії по призначенню пенсії
Управління Пенсійного фонду України в
місті Рівне Рівненської області від 11
квітня 2014 року, щодо відмови у
призначенні пенсії визнати
неправомірною та зобов'язати
відповідача призначити їй пенсію за
вислугою років, зарахувавши до стажу
роботи: половину строку, що складає 11
місяців 01 день навчання в Рівненському
радгоспі-технікумі; половину строку, що
складає 02 роки 09 місяців 28 днів
навчання у Київському університеті
імені Тараса Шевченка; час роботи на
посадах державних службовців - 05
місяців 00 днів у Рівненському міському
суді та частково оплачувану відпустку
по догляду за дитиною до досягнення нею
3 років - 02 роки 09 місяців 16 днів.

У судовому засідання встановлено, що
позивач звернулася до Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне 04
квітня 2014 року, тому з цього часу
підлягає поновленню її порушене право
на призначення такої пенсії.

На підставі викладеного, ст.43 Закону
України "Про освіту", ст.25 Закону
України "Про вищу освіту", ст.ст.50-1,56
Закону України "Про прокуратуру",
керуючись ст.ст.11,17,18,71,160,161,162,186 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в місті Рівне
Рівненської області про визнання
протиправним рішення щодо відмови в
призначенні пенсії та зобов'язання
здійснити призначення пенсії за
вислугою років, відповідно до ст.50-1
Закону України "Про прокуратуру" -
задоволити.

Визнати неправомірним рішення
Управління Пенсійного фонду України в
місті Рівне Рівненської області за
№157/13 від 11 квітня 2014 року про відмову
ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу
років, як прокурорському працівнику.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в місті Рівне
Рівненської області призначити ОСОБА_1
пенсію за вислугу років в органах
прокуратури в порядку і розмірі,
визначених відповідно до вимог ст.50-1
Закону України "Про прокуратуру" та
провести їй обчислення пенсії за
вислугою років з 04 квітня 2014 року,
зарахувавши до стажу роботи час роботи
в органах прокуратури (16 років 07
місяців 29 днів) з врахуванням половини
строку навчання у Київському
університеті імені Тараса Шевченка (02
роки 09 місяців 28 днів) та Ровенському
радгоспі-технікумі (11 місяців 01 день),
період роботи в Рівненському міському
суді (05 місяців 00 днів) та частково
оплачувану відпустку по догляду за
дитиною до досягнення нею 3 років.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя Рівненського міського суду
М.М.Головчак