Справа № 423/727/14-а
Суддя: Мазур М. В.
Дата ухвалення: 2014-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 423/727/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 р.
м.
Попасна

Суддя Попаснянського районного суду
Луганської області Мазур М.В.
розглянувши у порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Попаснянському районі Луганської
області про визнання дій та рішення
незаконними та зобов'язання вчини
певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з
вищеназваним позовом, в якому просить
визнати неправомірними дії
відповідача та зобов'язати УПФУ в
Попаснянському районі перерахувати та
виплатити їй пенсію, починаючи з 01.12.2013
року, відповідно до ст.37 Закону України
«Про державну службу» (в редакції, що
діяла станом на час призначення їй
пенсії, тобто на 26.05.2010 р.) в розмірі 87%
заробітної плати з урахуванням
надбавок, сум матеріальної допомоги на
оздоровлення та соціально-побутові
потреби, а також суми індексації
грошових доходів громадян, які не були
включені при розрахунку пенсії
позивачки під час її призначення.

Вимоги позивачки мотивовані тим, що
вона є пенсіонером відповідно до
Закону України "Про державну службу" з
26.05.2010 року. Пенсію їй було призначено
при загальному стажі 37 років 08 місяців
та стажі державної служби 17 років 11
місяців. На момент призначення при
розрахунку розміру пенсії відповідач
не включив матеріальну допомогу на
оздоровлення та соціально побутові
потреби, а також індексацію. У грудні 2013
року вона звернулася до суду з позовом
до відповідача про перерахунок пенсії,
починаючи з 01.12.2013 р. Постановою
Попаснянського районного суду
Луганської області від 13.12.2013 року її
позовні вимоги були задоволенні
повністю та зобов'язано відповідача
перерахувати та виплатити пенсію
відповідно до ст.37 Закону України «Про
державну службу» з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та соціально-побутові потреби, а також
суми індексації грошових доходів
громадян, які не були включені при
розрахунку пенсії позивачки під час її
призначення, починаючи з 01.12.2013 року.
Проте виконуючи це судове рішення та
врахувавши указані суми при
перерахунку пенсії, відповідач
застосував ст.37 Закону України «Про
державну службу» в редакції, що діє з
01.10.2011 р., та визначивши розмір пенсії - 80
відсотків від суми заробітної плати. Ці
дії відповідача позивач вважає
незаконними.

У письмових запереченнях представник
відповідача позов не визнав,
зазначивши, що суми матеріальної
допомоги на оздоровлення та
соціально-побутові потреби, а також
суми індексації грошових доходів
громадян не передбачені ні постановою
Кабінету Міністрів України від 31.05.2000
року № 865, ні ст. 33 Закону України "Про
державну службу" як складові частини
заробітної плати, тому ці виплати не
можуть бути враховані в заробіток, з
якого розраховується пенсія
державному службовцю.

Суд, дослідивши доводи позивача та
заперечення відповідача, а також
письмові матеріали справи, вважає
позов обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так, судом встановлено, що позивач є
пенсіонером відповідно до Закону
України "Про державну службу" з 26.05.2010
року. Пенсію їй було призначено при
загальному стажі 37 років 08 місяців та
стажі державної служби 17 років 11
місяців. На момент призначення при
розрахунку розміру пенсії відповідач
не включив матеріальну допомогу на
оздоровлення та соціально побутові
потреби, а також індексацію. При цьому,
як вбачається з протоколу №410 від 08.06.2010
р., позивачці було призначено пенсію у
розмірі 87 відсотків від заробітку
(а.с.35).

У грудні 2013 року вона звернулася до
суду з позовом до відповідача про
перерахунок пенсії, починаючи з 01.12.2013
р. Постановою Попаснянського районного
суду Луганської області від 13.12.2013 року
її позовні вимоги були задоволенні
повністю та зобов'язано відповідача
перерахувати та виплатити пенсію з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення та соціально-побутові
потреби, а також суми індексації
грошових доходів громадян, які не були
включені при розрахунку пенсії
позивачки під час її призначення,
починаючи з 01.12.2013 року (а.с.19-20). Ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29.01.2014 р. цю
постанову залишено без змін (а.с.22-23).

Відповідач здійснив перерахунок
пенсії на підставі зазначеного
судового рішення. Зокрема, як
вбачається з розпорядження №151741 від
17.03.2014 р., відповідач здійснив
перерахунок пенсії позивача з
урахуванням спірних сум, але при цьому
зменшив загальний розмір пенсії до 80
відсотків від заробітку, причому
перерахунок здійснено за період з
01.12.2013 року (тобто з дати зазначеній в
рішенні суду) (а.с.36).

Відповідно до ст.124 Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

У справі «Шмалько проти України»
Європейський суд з прав людини
наголошує, «що пункт 1 статті 6 гарантує
кожному право на звернення до суду або
арбітражу з позовом стосовно будь-яких
його цивільних прав та обов'язків.
Таким чином, ця стаття проголошує
«право на суд», одним з аспектів якого є
право на доступ, тобто право подати
позов з приводу цивільно-правових
питань до суду. Однак це право було б
ілюзорним, якби правова система
держави допускала, щоб остаточне
судове рішення, яке має обов'язкову
силу, не виконувалося на шкоду одній зі
сторін. Було б незрозуміло, якби стаття
6 детально описувала процесуальні
гарантії, які надаються сторонам у
спорі, а саме: справедливий, публічний і
швидкий розгляд, і, водночас, не
передбачала виконання судових рішень.
Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що
стосується виключно доступу до
судового органу та судового
провадження, то це могло б призводити
до ситуацій, що суперечать принципу
верховенства права, який договірні
держави зобов'язалися поважати,
ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей
статті 6 виконання рішення, ухваленого
будь-яким судом, має розцінюватися як
складова частина «судового розгляду».

Разом із тим, виконуючи рішення суду
про перерахунок пенсії, відповідач
зменшив розмір пенсії з 87 відсотків до
80 відсотків, про що не було зазначено в
рішенні суду. Таким чином, відповідач
виконав судове рішення у спосіб, який
погіршив становище позивача, при цьому
зазначені дії не ґрунтуються на законі.

Так, відповідно до ст.58 Конституції
України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

З огляду на це суд робить висновок, що
оскільки на момент призначення
позивачці пенсії ст.37 Закону України
«Про державну службу» діяла в редакції,
яка визначала максимальний розмір
пенсії - 90 відсотків, а позивачу було
фактично призначено пенсію в розмірі 87
відсотків заробітної плати, то
відповідач не має правових підстав для
зменшення розміру пенсії, визначеного
під час її призначення. Таким чином,
позовні вимоги є обґрунтованими.

Враховуючи, що позивачкою не заявлено
позовні вимоги про скасування рішення
начальника УПФУ в Попаснянському
районі від 16.04.2014 р. про відмову у
перерахунку пенсії, суд відповідно до
ч. 2 ст. 11 КАС України вважає необхідним
для повного захисту прав, свобод та
інтересів позивачки вийти за межі
позовних вимог, скасувавши зазначене
рішення, оскільки за наявності цього
рішення є неможливим зобов'язання
відповідача до перерахунку пенсії.

Враховуючи сказане, керуючись ст.ст. 11,
18, 19, 69-71, 105, 160-163, 183-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Попаснянському районі Луганської
області про визнання дій та рішення
незаконними та зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Попаснянському районі Луганської
області щодо відмови у перерахунку
пенсії ОСОБА_1, визнати неправомірним
та скасувати рішення начальника
управління Пенсійного фонду України в
Попаснянському районі Луганської
області від 16 квітня 2014 року про
відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Попаснянському районі
Луганської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії,
починаючи з 01.12.2014 року, відповідно до
ст.37 Закону України «Про державну
службу» (в редакції, що діяла станом на
час призначення їй пенсії, тобто на
26.05.2010 р.) в розмірі 87% заробітної плати з
урахуванням надбавок, сум матеріальної
допомоги на оздоровлення та
соціально-побутові потреби, а також
суми індексації грошових доходів
громадян, які не були включені при
розрахунку пенсії позивачки під час її
призначення.

Постанова може бути оскаржена протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Попаснянський районний суд.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
М.В. Мазур