Справа № 588/291/14-а
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 р. Справа № 588/291/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Донець Л.О. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання
- Співак О.А.

за участю представника позивача -
Немченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Тростянецького районного
центру зайнятості Сумської області на
постанову Тростянецького районного
суду Сумської області від 15.04.2014р. по
справі № 588/291/14-а

за позовом Тростянецького
районного центру зайнятості Сумської
області

до ОСОБА_2

про стягнення матеріальної допомоги по
безробіттю,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Тростянецький районний центр
зайнятості Сумської області, звернувся
до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної допомоги по
безробіттю.

Постановою Тростянецького районного
суду Сумської області від 15.04.2014 р. у
задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Тростянецький районний центр
зайнятості Сумської області, не
погоджуючись з вказаним рішенням суду,
в апеляційній скарзі вказує, що
висновки суду першої інстанції в
оскаржуваному рішенні є помилковими,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Тростянецького
районного суду Сумської області від
15.04.2014 р. та прийняти нову, якою стягнути
з ОСОБА_2 на користь Тростянецького
районного центру зайнятості Сумської
області допомогу по безробіттю, що
незаконно виплачена внаслідок
невиконання своїх обов`язків
застрахованою особою у розмірі 11045,30
грн.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги апеляційної
скарги, просив її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
судового розгляду справи повідомлений
належним чином, надав до суду
заперечення, вважає рішення суду
першої інстанції законним та
обґрунтованим та зазначив, що у період
отримання ним допомоги по безробіттю
він на ПАТ "Хлібзавод" Залізничник" не
працював, заробітної плати не
отримував, а лише приймав участь у
оплачуваних громадських роботах за
направленням Тростянецького районного
центру зайнятості.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, вислухавши пояснення
представника позивача, перевіривши
рішення суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, заперечень проти
неї, дослідивши докази по справі,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України
оскаржувана постанова переглянута в
межах апеляційної скарги.

При винесенні постанови про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд
керувався тим, що відповідач не
перебував у офіційних трудових
відносинах з ПАТ "Хлібзавод"
Залізничник", а лише залучався до
оплачуваних громадських робіт за
направленням Тростянецького районного
центру зайнятості Сумської області.

Колегія суддів не погоджується з
вказаним висновком суду першої
інстанції щодо відмови в задоволенні
позову, виходячи з наступного.

Згідно статті 1 Цивільного кодексу
України до відносин, заснованих на
адміністративному або іншому владному
підпорядкуванні однієї сторони другій
стороні, а також до податкових,
бюджетних відносин цивільне
законодавство не застосовується, якщо
інше не встановлено законом.

В даному випадку Тростянецький
районний центр зайнятості Сумської
області на основі Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" виступає як суб'єкт владних
повноважень у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, відповідно
правовідносини не є цивільними.

Таким чином, до відносин з
загальнообов'язкового державного
соціального страхування цивільне
законодавство не застосовується.

Умови та порядок надання особі статусу
безробітного та порядок виплати
допомоги по безробіттю
регламентуються Законом України "Про
зайнятість населення" від 01.03.1991 року №
803-ХІІ (зі змінами та доповненнями) та
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" від 02.03.2000 року № 1533-ІІІ (зі
змінами та доповненнями).

Умови та порядок надання особі статусу
безробітного та порядок виплати
допомоги по безробіттю
регламентуються Законом України "Про
зайнятість населення" від № 5067- VІ, від
05.07.2012 (зі змінами) та Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" від 02.03.2000 року № 1533-ІІІ (зі
змінами та доповненнями).

При зверненні до центру зайнятості з
заявою про надання статусу
безробітного 26.11.2012 р. та з заявою про
призначення допомоги по безробіттю
03.12.2012 р., відповідач особистими
підписами засвідчив факт, що він не
зареєстрований як фізична особа
підприємець, трудовою діяльністю не
займається, пенсію не отримує.

На підставі вищезазначеної заяви
ОСОБА_2 надано статус безробітного та
призначено допомогу по безробіттю
залежно від страхового стажу
відповідно до п.п. 1,3,4 ст. 22, п. 1 ст. 23
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» та п. 2.1. «Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності» з 03.12.2012 року по 27.11.2013 рік.

Безробітному ОСОБА_2 припинено виплату
допомоги по безробіттю та реєстрацію
11.11.2013 у зв'язку з працевлаштуванням
безробітного відповідно до пп. 1 п. 1 ст.
31 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», та абзацу 3, абзацу 2 пп. 1 п.
37 «Порядку надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності».

Судовим розглядом встановлено, що
позивачу від Тростянецького РВ УМВС
24.12.2013 року надійшов лист про відкриття
кримінального провадження, що до
громадянина ОСОБА_2, оскільки в період
перебування на обліку він працював на
ПАТ «Хлібозавод «Залізничник».

Згідно даної інформації працівниками
Тростянецького районного центру
зайнятості здійснено розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
відповідно до пп. 18 п. 2 ст. 22 Закону
України «Про зайнятість населення» №
5067- VI від 05.07.2012, ст. 35 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» № 2240 - III від 01.2001, Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення безробітним,
затвердженого спільним Наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Державної податкової
адміністрації України № 60/62 від 13.02.2009
року.

В ході перевірки встановлено, що ОСОБА_2
перебував у трудових відносинах з ПАТ
"Хлібзавод" Залізничник" з 03 та 04.12.12
року та отримав дохід.

З огляду на вищевикладене, ОСОБА_2
незаконно отримав статус безробітного
та допомогу по безробіттю, оскільки
03.12.12 року, в день подання зави про
надання статусу безробітного, фактично
перебував у трудових відносинах, і
належав до категорії зайнятого
населення згідно ст.1 Закону України
«Про зайнятість населення» № 803 - XII від
01.03.1991, а безробітними визнаються
працездатні громадяни працездатного
віку, які через відсутність роботи не
мають заробітку або інших передбачених
законодавством доходів, згідно ст. 2
Закону України «Про зайнятість
населення» № 803 - XII від 01.03.1991.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про
зайнятість населення" до зайнятого
населення належать громадяни, які
забезпечують себе роботою самостійно
(включаючи підприємців).

Відповідно до п.3 ст. 36 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" - сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Правовідносини між Тростянецьким
районним центром зайнятості Сумської
області та відповідачем виникли на
підставах передбачених Законами
України "Про зайнятість населення" та
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття".

Безпосередньо сам факт, що ОСОБА_2 був
ознайомлений 26.11.2012 року з правами та
обов'язками безробітного, він не міг не
знати умов надання статусу
безробітного та призначення допомоги
по безробіттю, а також про обов'язок
повідомляти спеціаліста про відомості
та обставини, що впливають на умови
виплат та надання соціальних послуг, п.
2 ст. 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття».

Своєчасне неповідомлення спеціаліста
про трудові відносини привело до
незаконного отримання допомоги по
безробіттю за період з 03.12.2012 року по
11.11.2013 рік в сумі 11045,30 грн.

Таким чином, позивач звернувся до
Тростянецького районного суду
Сумської області з позовною заявою до
ОСОБА_2 про стягнення допомоги по
безробіттю, що незаконно виплачена
внаслідок невиконання своїх обов'язків
застрахованою особою.

В запереченні на позовну заяву ОСОБА_2
пояснив, що він працював на громадських
роботах в ПАТ "Хлібзавод" Залізничник".
Підставою подачі позову до відповідача
послугувала заява ОСОБА_3 після того, як
відповідач став прохати виплатити йому
кошти за громадські роботи, що не
суперечить законодавству. В ході
розгляду заяви ОСОБА_3 до
правоохоронних органів відносно
відповідача по скоєнню злочину за
ознаками ст. 190 КК України, працівники
міліції винесли постанову про,
закриття кримінального провадження, і
ця постанова ніким не оскаржена.
Вважає, що суд виважено взяв до уваги
всі докази, які були надані до справи,
вислухав уважно покази сторін та
пояснення свідка.

Проте, колегія суддів не бере до уваги
заперечення позивача, так як
постановою Тростянецького районного
суду в позовних вимогах Тростянецького
районного центру зайнятості до ОСОБА_2
про стягнення суми виплаченого
забезпечення отриманого незаконним
шляхом відмовлено в зв'язку з тим, що
позивачем не надано належних та
достовірних доказів.

Законом України «Про зайнятість
населення» чітко визначено поняття
зайнятості населення, це діяльність
пов'язана із задоволенням особистих та
суспільних потреб з метою одержання
доходу у грошовій або іншій формі,
ОСОБА_2 в день отримання статусу
безробітного 03.12.2012 року, як
встановлено матеріалами перевірки,
знаходився у трудових відносинах з
підприємством ПАТ «Хлібозавод
Залізничник», і дана обставина не дає
права на отримання статусу
безробітного та на призначення виплати
допомоги по безробіттю, оскільки ст.. 2
Закону України «Про зайнятість
населення» визначає, що безробітними
громадяни визнаються, ті які через
відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів.

На підтвердження перебування ОСОБА_2 з
03.12.2012 у трудових відносинах з ПАТ
«Хлібозавод Залізничник», позивачем
наданий Акт розслідування страхових
випадків та обргунтованості виплат
матеріального забезпечення відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» від 30.12.2013 року з додатками,
а саме копія відомості на виплату
грошей та копія табелю обліку робочого
часу.

В ході здійснення перевірки
роботодавцем надані пояснення в яких
зазначено, що ОСОБА_2 перебував у
трудових відносинах з ПАТ «Хлібозавод
Залізничник» з 03.12.12 р., та заробітна
плата йому нарахована з 03 та 04.12.12 і
виплачена в повному обсязі.

Колегія суддів не бере до уваги,
посилання суду першої інстанції на
відсутність запису у трудовій книжці
відповідача, так як відповідач
відпрацював лише два дні, а відповідно
до п. 7 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 06.11.1992 року № 9
фактичний допуск до роботи вважається
укладанням трудового договору
незалежно від того, чи було прийняття
на роботу оформлене належним чином,
якщо робота провадилася з відома
власника або уповноваженого ним
органу.

З огляду на вищевикладене, відсутність
запису про прийом та звільнення у
трудовій книжці не спростовує
фактичного перебування у трудових
відносинах, а також не суперечить
діючому законодавству.

На підтвердження вищезазначеного,
позивач надав до суду відомість на
виплату коштів № 156 за грудень 2012 року,
в якій зазначено, що ОСОБА_2 отримав
кошти у сумі 33,50 грн.

З наведеного вбачається що відповідач
на момент отримання допомоги по
безробіттю повинен був усвідомлювати,
що працює на ПАТ "Хлібзавод"
Залізничник" та сповістити про це
позивача.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови про
задоволення позову щодо стягнення з
ОСОБА_2 на користь Тростянецького
районного центру зайнятості Сумської
області допомогу по безробіттю, що
незаконно виплачена внаслідок
невиконання своїх обов`язків
застрахованою особою у розмірі 11045,30
грн.

Згідно з ч. 2 ст. 205 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Отже, колегія суддів дійшла висновку,
що рішення суду першої інстанції через
порушення ним норм процесуального та
матеріального права, які призвели до
ухвалення неправильного рішення,
підлягає скасуванню з прийняттям нової
постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Тростянецького
районного центру зайнятості Сумської
області задовольнити.

Постанову Тростянецького районного
суду Сумської області від 15.04.2014р. по
справі № 588/291/14-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги Тростянецького районного
центру зайнятості Сумської області до
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної
допомоги по безробіттю задовольнити.

Стягнути з безробітного ОСОБА_2 на
користь Тростянецького районного
центру зайнятості Сумської області
суму виплаченої йому допомоги по
безробіттю у розмірі 11045,30 грн.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бартош Н.С.Судді
Донець Л.О. Мельнікова Л.В. Повний
текст постанови виготовлений 02.06.2014 р.