Справа № 648/5147/13-а
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

14 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 648/5147/13-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Кусік І.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Білозерському районі
Херсонської області на ухвалу
Білозерського районного суду
Херсонської області від 21 січня 2014 року
за заявою ОСОБА_1 про зміну способу і
порядку виконання рішення суду по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Білозерському районі
Херсонської області про стягнення
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги «дітям війни», -

В С Т А Н О В И В:

10 травня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Білозерському районі Херсонської
області про стягнення недоплаченої
щомісячної державної соціальної
допомоги «дітям війни».

Постановою Білозерського районного
суду Херсонської області від 20 травня
2011 року позов задоволено. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Білозерському районі Херсонської
області здійснити передбачені ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» нарахування та виплати
ОСОБА_1 щомісячної соціальної допомоги
у розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком та забезпечити її виплати за
період з 23.11.2010 року по 10.05.2011 рік
включно з урахуванням проведених
виплат за вказаний період.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2012 року апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Білозерському районі Херсонської
області - залишено без задоволення, а
постанову Білозерського районного
суду Херсонської області від 20 травня
2011 року - без змін.

20.06.2013 року головним державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби з посиланням на п.9 ч.1
ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче
провадження», виконавчий лист
повернутий та зазначено, що
встановлена законом заборона щодо
звернення стягнення на кошти боржника,
у боржника відсутні інші кошти, на які
можливо звернути стягнення.

14.10.2013 року знову винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження.

13 грудня 2013 року ОСОБА_1 на підставі ст.
263 КАС України звернулася до суду з
заявою про зміну способу і порядку
виконання судового рішення

Ухвалою Білозерського районного суду
Херсонської області від 21 січня 2014 року
заяву задоволено. Змінено спосіб та
порядок виконання постанови
Білозерського районного суду
Херсонської області від 20.05.2011 року у
справі № 2-А-1303/11 року за позовом ОСОБА_1
до Управління пенсійного фонду в
Білозерському районі Херсонської
області про спонукання до виконання
певних дій із зобов'язання здійснити
передбачені ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
нарахування та виплати ОСОБА_1
щомісячної соціальної допомоги у
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
та забезпечити її виплату за період з
23.11.2010 року по 10.05.2011 року включно з
урахуванням проведених виплат за
вказаний період на стягнення з
Управління пенсійного фонду в
Білозерському районі Херсонської
області на користь ОСОБА_1 підвищення
до пенсії в розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком, передбаченої ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за період з 23.11.2010 року по
10.05.2011 року в розмірі 977,83 грн.

Не погоджуючись із постановленим у
справі судовим рішенням Управління
Пенсійного фонду України в
Білозерському районі Херсонської
області подало апеляційну скаргу,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.
Враховуючи, що зазначених клопотань не
надходило, колегія суддів вважає, що
справа може бути розглянута в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Змінюючи спосіб і порядок виконання
постанови Білозерського районного
суду Херсонської області від 20 травня
2011 року, суд першої інстанції послався
на те, що у справі наявні обставини, які
ускладнюють виконання рішення суду.

Однак, колегія суддів апеляційного
суду, уважно дослідивши матеріали
справи та наявні в ній докази, не
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції, виходячи з
наступного.

Згідно до ст.14 КАС України встановлено,
що судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Також, відповідно до п.2 ч.4 ст. 105 КАС
України адміністративний позов може
містити вимоги про зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії. У разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії.

За таких обставин заявник просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій.

Отже, суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, ч.1 ст. 263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, колегія суддів зазначає, що
виконання постанови суду фактично
можливе, хоча й за певних умов, тому
відсутні підстави для зміни способу
виконання рішення суду першої
інстанції.

Разом з тим, апеляційний суд наголошує,
що «захист порушеного права у судовому
рішенні» і «спосіб виконання судового
рішення» не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
судом першої інстанції при розгляді
справи порушено норми процесуального
та матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення спірного
питання, а тому судове рішення
відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.202 КАС
України підлягає скасуванню з
прийняттям нової ухвали.

За таких обставин, апеляційна скарга
Управління Пенсійного фонду України в
Білозерському районі Херсонської
області підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 197, 199, 202, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Білозерському районі Херсонської
області - задовольнити.

Ухвалу Білозерського районного суду
Херсонської області від 21 січня 2014 року
- скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою у задоволені
заяви ОСОБА_1 про зміну способу і
порядку виконання постанови
Білозерського районного суду
Херсонської області від 20 травня 2011
року - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов