Справа № 2а-4126/09/2270/12
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року
м. Київ К/9991/75629/12

К/9991/79712/12

К/800/2631/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г. розглянувши у
попередньому судовому засіданні
адміністративну справу за касаційними
скаргами ОСОБА_4, Житомирської митниці,
Хмельницької митниці Державної митної
служби України на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 26 листопада
2009 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 07 листопада 2012 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до Житомирської митниці
, Хмельницької митниці, треті особи:
Головне управління Державного
казначейства України у Житомирській
області, Головне Управління Державного
казначейства України у Хмельницькій
області, про визнання дій незаконними,
стягнення коштів та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до
Житомирської митниці , Хмельницької
митниці, в якому просив: визнати дії
Житомирської митниці державної митної
служби України, що виразились в
постановці автомобіля SCANIA, 1972 року
випуску, (транзитний номер НОМЕР_1,
технічний паспорт НОМЕР_2), під митний
контроль і пропуску через митний
кордон 20 червня 2004 року незаконними;
визнати дії Подільської регіональної
митниці (Хмельницької митниці
державної митної служби України), що
виразились в утриманні цього ж
автомобіля під митним контролем та в
здійсненні його митного оформлення з 22
червня 2004 року незаконними; скасувати
постановку автомобіля SCANIA під митний
контроль; стягнути солідарно з
Житомирської митниці та Хмельницької
митниці державної митної служби
України упущену вигоду та інші
заподіяні матеріальні збитки на
загальну сумі 200628,16 грн.; визнати
нарахування Хмельницькою митницею
митного збору за перебування
автомобіля SCANIA під митним контролем
незаконним; сягнути солідарно з
Житомирської та Хмельницької митниці
моральну шкоду в сумі 10000 грн. та судові
витрати по справі.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 22
червня 2004 року при переїзді на постійне
місце проживання в Україну під митний
контроль був прийнятий його вантажний
автомобіль SCANIA, 1972 року випуску,
транзитний номер НОМЕР_1, незважаючи на
те, що він розмитненню не підлягав, у
зв'язку з чим неправомірними діями
відповідачів позивачу заподіяні
матеріальні та моральні збитки.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 26 листопада
2009 року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 07 листопада
2012 року, позовні вимоги задоволено
частково: визнано дії Житомирської
митниці державної митної служби
України, що виразились в постановці
автомобіля SCANIA, 1972 року випуску,
(транзитний номер НОМЕР_1, технічний
паспорт НОМЕР_2) від 01 квітня 2004 року),
під митний контроль і пропуску через
митний кордон з 20 червня 2004 року
незаконними; визнано дії Подільської
регіональної митниці (Хмельницької
митниці державної митної служби
України), що виразились в утриманні
автомобіля SCANIA, 1972 року випуску
(транзитний номер НОМЕР_1, технічний
паспорт НОМЕР_2) від 01 квітня 2004 року),
під митним контролем та в здійсненні
митного оформлення з 22 червня 2004 року
незаконними; визнати нарахування
Хмельницькою митницею державної
митної служби України митного збору за
перебування автомобіля SCANIA, 1972 року
випуску, (транзитний номер НОМЕР_1,
технічний паспорт НОМЕР_2) від 01 квітня
2004 року), під митним контролем в сумі 5
431,72 грн. незаконним; стягнути солідарно
з Житомирської митниці державної
митної служби України та Хмельницької
митниці державної митної служби
України на користь позивача 1500 грн.
моральної шкоди та понесені судові
витрати; в задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, ОСОБА_4,
Житомирська митниця, Хмельницька
митниця Державної митної служби
України звернулись до Вищого
адміністративного суду України з
касаційними скаргами.

ОСОБА_4 в касаційній скарзі просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
та задовольнити позовні вимоги.

Житомирська митниця, Хмельницька
митниця Державної митної служби
України в касаційних скаргах просять
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій та відмовити у задоволенні
позову.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційні скарги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, що 20 червня 2004
року у зв'язку з переїздом з Російської
Федерації на постійне місце проживання
в Україну, позивачем було ввезено на
митну територію України автомобіль
SCANIA, 1972 року випуску, (транзитний номер
НОМЕР_1, який був взятий під митний
контроль Житомирською митницею, а з 22
червня 2004 року коли автомобіль був
доставлений на Подільську митницю,
митний контроль здійснювався цією
митницею.

Дана обставина підтверджується
декларацією форми МД-7 №101020309/4/000213 ВС та
сторонами не заперечується.

22 червня 2004 року з метою митного
оформлення автомобіля, позивач
звернувся до Подільської регіональної
митниці і останніми була прийнята його
заява з копіями документів для митного
оформлення автомобіля SCANIA, 1972 року
випуску з заявленим в ній митним
режимом (постійно).

08 жовтня 2004 року Подільською
(Хмельницька) регіональною митницею
було відмовлено позивачу у митному
оформленні автомобіля, а в подальшому
нараховано йому до сплати 5431,72 грн.
коштів за знаходження зазначеного
транспортного засобу під митним
контролем за період з 06 липня 2004 року по
15 травня 2008 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суди першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що оскільки
автомобіль, який позивач бажав ввезти
на митну територію України для
особистого користування не підлягав
пропуску через митний кордон України, а
отже і митному оформленню, відтак
Житомирська митниця повинна була
позивачу відмовити у цьому ще на пункті
пропуску митного кордону, а Подільська
митниця протиправно не вжила заходів
до негайного виправлення помилки
Житомирської митниці і безпідставно
продовжувала здійснювати митний
контроль над транспортним засобом
позивача.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, виходячи з
наступного.

Відповідно до частини другої, п'ятої
статті 43 Митного Кодексу України у разі
ввезення на митну територію України
товарів і транспортних засобів митний
контроль розпочинається з моменту
перетинання ними митного кордону
України і закінчується після
здійснення у повному обсязі митного
оформлення товарів і транспортних
засобів, що переміщуються через митний
кордон України.

Відповідно до частини першої статті 78
Митного кодексу України митне
оформлення здійснюється митним
органом, як правило, протягом однієї
доби з часу пред'явлення товарів і
транспортних засобів, що підлягають
митному оформленню, подання митної
декларації та всіх необхідних
документів і відомостей.

Відповідно до статті 80 Митного Кодексу
України у разі відмови у митному
оформленні та пропуску через митний
кордон України товарів і транспортних
засобів митний орган зобов'язаний
видавати заінтересованим особам
письмове повідомлення із зазначенням
причин відмови та вичерпним
роз'ясненням вимог, виконання яких
забезпечує можливість митного
оформлення та пропуску цих товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про внесення
змін до деяких законів України" №1637-IV
від 18 березня 2004 року, який був чинний
на момент виникнення спірних відносин,
забороняється ввезення на митну
територію України для постійного
користування автобусів та вантажних
автомобілів, які на момент ввезення
були виготовлені та/або
експлуатувалися більше ніж 5 років.

З огляду на наведене, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про те, що
Житомирська митниця та Подільська
митниця повинні були вчинити дії по
недопущенню ввезення автомобіля
позивачем на митну територію України.

Крім того, колегія суддів погоджується
з висновками судів попередніх
інстанцій щодо розміру моральної шкоди
в сумі 1500,00 грн. та з тим, що позовні
вимоги позивача про стягнення з
відповідачів упущеної вигоди (у виді не
отриманої зарплатні) з врахуванням
інфляції та річних в загальній сумі
200628,16 грн. не підлягають задоволенню,
оскільки сам факт незаконних дій
відповідачів щодо процедури митного
оформлення автомобіля позивача не є
підставою для стягнення на його
користь упущеної вигоди, так як ці
незаконні дії не перешкоджали позивачу
повернутись до попереднього місця
роботи в Російській Федерації і
працюючи там, отримуючи заробітну
плату.

Доводи касаційних скарг не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Згідно частини 3 статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційні скарги ОСОБА_4, Житомирської
митниці, Хмельницької митниці
Державної митної служби України
відхилити.

Постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 26 листопада
2009 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 07 листопада 2012 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді: