Справа № 872/16406/13
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2014 рокусправа № 808/5783/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко
О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Бердянської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області

на постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 10
жовтня 2013 р.

у справі за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Бердянської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області про
скасування податкового
повідомлення-рішення -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся до
Запорізького окружного
адміністративного суду 25.06.2013 року з
адміністративним позовом до
Бердянської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області про скасування податкового
повідомлення-рішення. Просив скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 13.06.2013р. Позов обґрунтовано тим, що
на підставі акту перевірки зроблено
висновок про безтоварність операцій
між позивачем та контрагентом ТОВ
«Оптбудресурс», у зв'язку з чим
прийнято податкове
повідомлення-рішення № від
13.06.2013р., яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму
46875грн., хоча до перевірки надавалися
первинні документи.

Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від 10
жовтня 2013 року позов задоволений.
Оскаржуване податкове
повідомлення-рішення - скасовано. Свою
позицію суд першої інстанції
обґрунтував тим, що обставини щодо
відсутність лише товарно-транспортних
накладних не позбавляє господарські
операції їх реального змісту, з
урахуванням наявних податкових,
видаткових накладних, оплати, які у
своїй сукупності підтверджують
отримання товару, його оприбуткування
та правомірність декларування суми
податкового кредиту по
взаємовідносинам з контрагентом.

В апеляційній скарзі представник ДПІ
просить постанову суду першої
інстанції скасувати, прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити. Вважає, що оскаржувана
постанова прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що за результатами
документальної позапланової перевірки
ФОП ОСОБА_1 за період з 01.05.2009 року по
30.06.2009 року встановлені порушення пп.
7.4.1 ст. 7 ЗУ «Про податок на додану
вартість», в результаті чого
донараховано податок на додану
вартість на загальну суму 46875грн. (з
яких штрафні санкції 9375грн.). За місцем
реєстрації контрагент позивача - ТОВ
«Оптбудресурс», на його посадові особи
- відсутні. Згідно аналізу податкової
звітності, наданої ДПІ у м. Рівне, у ТОВ
«Оптбудресурс» не виявлено власних,
орендованих, одержаних по договору
лізингу, закріплених за підприємством
на праві господарського відання,
складських, торговельних, виробничих
та інших приміщень, в яких проводилася
господарська діяльність. За період
квітень-червень 2009 року звіт 1 ДФ до ДПІ
м. Рівне не подано, отже чисельність
працівників на підприємстві
встановити неможливо. Декларація по
прибутку підприємства та додаток К1 до
декларації за період квітень-червень
2009 року до ДПІ м. Рівне - не поданий.
Встановити наявність основних засобів
та матеріальних активів неможливо.
Також не подавалася декларація з
податку на додану вартість - за період
квітень-червень 2009 року до ДПІ м. Рівне -
не подана. Отже платником податків
здійснюються операції без мети
реальності настання правових
наслідків, але з метою формування
валових витрат, та як наслідок
заниження об'єктів оподаткування,
несплати податків.

На апеляційну скаргу надані
заперечення. Згідно заперечень позивач
просить залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін. Заперечення
обґрунтовані тим, що угода між
позивачем та його контрагентом ТОВ
«Оптбудресурс» не суперечить
Цивільному Кодексу України, а висновок
податкового органу про те, що вказана
угода не спрямована на реальне
настання правових наслідків - є
помилковим. Податковому органу до
перевірки були надані всі первинні
документи, що підтверджують реальність
господарських операцій. Посилається
також на те, що право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари та основні
фонди почали використовуватися в
оподаткованих операціях протягом
звітного податкового періоду, а також
від того чи здійснив платник податку
оподатковані операції протягом такого
звітного податкового періоду.
Зазначає, що в силу ст. 102 ПКУ податковий
орган має право самостійно визначити
суму грошового зобов'язання платника
податків не пізніше закінчення 1095 дня,
що настає за останнім днем граничного
строку подання податкової декларації
та /або граничного строку сплати
грошових зобов'язань, нарахованих
контролюючим органом, а якщо така
податкова декларація була надана
пізніше - за днем її фактичного подання.
Відлік зазначених 1095 днів почався з
моменту подання позивачем податкової
звітності (травень, червень 2009 року).
Відтак, податковий орган мав право
визначити спірне податкове
зобов'язання не пізніше липня 2012 року.
Отже, на червень 2013 року у податкового
органу такого права вже не було.

В судове засідання учасники процесу не
з'явилися, про час та місце судового
засідання повідомлені належним чином.
В порядку ст. 41 КАС України судове
засідання не фіксується технічними
засобами.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає що
апеляційна скарга податкового органу
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
податковим органом отримано лист ВВБ
при ДПС у Запорізькій області УВБ ДПС
України від 13.04.2012 № 2431/7/08-018 про
вирішення питання щодо проведення
документальних перевірок суб'єктів
господарської діяльності, які протягом
2009-2011 року мали фінансово-господарські
взаємовідносини з ТОВ «Оптбудресурс»
(а.с. 89). Позивачу 26.04.2012 року було
вручено запит Бердянської ОДПІ №
2425/10/17-211 про надання інформації про
проведення господарських операцій за
травень, червень 2009 року з ТОВ
«Оптбудресурс». На адресу Бердянської
ОДПІ позивачем надано лист від 18.05.2012
року з інформацією та документальними
підтвердженнями по взаємовідносинам з
ТОВ «Оптбудресурс». На підставі
направлення від 10.06.2013 року №220056 та
наказу від 10.06.2013 року №47, виданих
Бердянською ОДПІ, проведена виїзна
документальна позапланова перевірка
позивача за період з 01.05.2009 року по
30.06.2009 року. За результатами перевірки
складено акт від 11.06.2013 року, яким
встановлено порушення пп. 7.4.1 ст. 7 ЗУ
«Про податок на додану вартість», в
результаті чого винесено податкове
повідомлення рішення від 13.06.2013 року №
, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму
46875грн. (основний платіж 37500грн.; штрафні
санкції 9375грн.).

Судом першої інстанції також
встановлено, що позивач придбав у ТОВ
«Оптбудресурс» товар (стрічка
транспортерна) на загальну суму
225000грн., в т.ч. ПДВ 37500грн., що
підтверджується рахунками-фактурами,
податковими та видатковими накладними.

Суд першої інстанції зазначає, що
платник податків не мусить нести
відповідальність за можливі порушення
податкового законодавства його
контрагентом - це може бути
відповідальністю самого контрагента,
якщо він допускає такі порушення. Це
стала практика Верховного Суду
України, Вищого Адміністративного суду
України та Європейського суду по
правам людини.

Натомість, думку колегії суддів
апеляційної інстанції, суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
щодо можливості задоволення даного
позову, виходячи з наступного.

Колегія суддів апеляційної
інстанції встановила, що при вирішенні
справи судом першої інстанції до даних
правовідносин правильно застосовані
норми Податкового кодексу України, ЗУ
«Про бухгалтерський облік і фінансову
звітність», ЗУ «Про податок на додану
вартість», що діяв на час виникнення
спірних правовідносин.

В силу ст. 67 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Таким чином
уповноважені державою органи не можуть
на власний розсуд ухилятися від
реалізації наданих їм повноважень, але
й не мають права виходити за межі,
встановлені законодавством.

Матеріалами справи підтверджено, що
вирок Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 03.03.2011 року по
кримінальній справі №1-272/2011 по
обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК
України, який набрав законної сили
21.03.2011 року. Вказаним вироком ОСОБА_2
визнано винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України та
призначено покарання у вигляді 1 року
позбавлення волі, та на підставі ст. 75, 76
КК України звільнено засудженого
ОСОБА_2 від відбування покарання (а.с.
72-74). У вироку йдеться про
перереєстрацію ТОВ «Оптбудресурс» у
липні 2009 року з метою прикриття
незаконної діяльності та ухилення від
сплати податків.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_2
маючи умисел на придбання юридичної
особи з метою прикриття незаконної
господарської діяльності, в період
липня 2009 року, завідомо не маючи намір
здійснювати діяльність, передбачену
статутними документами підприємства,
набув шляхом перереєстрації на своє
ім'я юридичну особу - ТОВ
«Оптбудресурс», для подальшого
використання його можливостей
(розрахунковий рахунок, печатка та ін.)
іншими особами з метою прикриття
незаконної господарської діяльності,
ухилення від сплати податків до
бюджету держави та приховання доходів
добутих злочинним шляхом.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що в матеріалах справи
відсутній договір між позивачем та
контрагентом ТОВ «Оптбудресурс» щодо
придбання стрічки транспортерної на
загальну суму 225000грн., в т.ч. ПДВ 37500грн.
Натомість матеріали справи містять
податкову накладну від 06.05.2009 року на
загальну суму 112500грн. (а.с. 19),
рахунок-фактуру від 06.05.2009 року № 265 на
загальну суму з ПДВ - 112500грн. (а.с. 20), 12
квитанцій до прибуткового касового
ордеру на суму 10000грн., кожна (а.с. 21, 22);
податкову накладну від 03.06.2009 року на
загальну суму 112500грн. (а.с. 23), видаткову
накладну № 436 від 03.06.2009 року на суму
112500грн. (а.с. 24); рахунок фактуру №236 від
03.06.2009 року на суму 112500грн.; 11 квитанцій
до прибуткового касового ордеру на
суму 10000грн., кожна (а.с. 26, 27) та одну
квитанцію до прибуткового касового
ордеру на суму 2500грн. (а.с. 27).

В матеріалах справи також відсутні
документи, що підтверджують
транспортування товару та зберігання
товару стрічки транспортерної.

Згідно ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це не можливо, то безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

В порядку ст. 44 (п.44.1) Податкового
кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування та
/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

За результатами документальної
позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1 за
період з 01.05.2009 року по 30.06.2009 року
встановлені порушення пп. 7.4.1 ст. 7 ЗУ
«Про податок на додану вартість», в
результаті чого донараховано податок
на додану вартість на загальну суму
46875грн. (з яких штрафні санкції 9375грн.).
За місцем реєстрації контрагент
позивача - ТОВ «Оптбудресурс», на його
посадові особи - відсутні. Згідно
аналізу податкової звітності, наданої
ДПІ у м. Рівне, у ТОВ «Оптбудресурс» не
виявлено власних, орендованих,
одержаних по договору лізингу,
закріплених за підприємством на праві
господарського відання, складських,
торговельних, виробничих та інших
приміщень, в яких проводилася
господарська діяльність. За період
квітень-червень 2009 року звіт 1 ДФ до ДПІ
м. Рівне не подано, у зв'язку з чим
чисельність працівників на
підприємстві встановити неможливо.
Декларація по прибутку підприємства та
додаток К1 до декларації за період
квітень-червень 2009 року до ДПІ м. Рівне -
не подані. Встановити наявність
основних засобів та матеріальних
активів неможливо. Також декларація з
податку на додану вартість - за період
квітень-червень 2009 року до ДПІ м. Рівне -
не подана.

Зазначені обставини дають підґрунтя
дійти висновку, що господарські
операції, між позивачем та
контрагентом ТОВ «Оптбудресурс»
здійснені без мети реальності настання
правових наслідків, але з метою
формування валових витрат, та як
наслідок заниження об'єктів
оподаткування, несплати податків.

Суд апеляційної інстанції спростовує
доводи позивача, викладені в
запереченнях проти апеляційної скарги,
щодо порушення податковим органом
вимог ст. 102 ПКУ. Податковим органом
отримано лист ВВБ при ДПС у Запорізькій
області УВБ ДПС України від 13.04.2012 №
2431/7/08-018 про вирішення питання щодо
проведення документальних перевірок
суб'єктів господарської діяльності,
які протягом 2009-2011 року мали
фінансово-господарські
взаємовідносини з ТОВ «Оптбудресурс»
(а.с. 89). Вирок Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 03.03.2011
року по кримінальній справі №1-272/2011 по
обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК
України, набрав законної сили 21.03.2011
року. Відтак, 1095-денний строк не
порушений, податковий орган мав право
визначити спірне податкове
зобов'язання на червень 2013 року.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Правомірність рішень, дій відповідача
доведена. Податковим органом правильно
донараховано податкове зобов'язання в
зазначеній сумі.

Таким чином, судом першої інстанції
неповністю з'ясовано обставини, що
мають значення для справи, висновки
суду не відповідають обставинам
справи, не доведені обставини справи,
що мають значення для справи, що
призвело до прийняття постанови з
порушенням норм матеріального права та
неправильного вирішення справи.

Керуючись п. 3 ч. 1 статті 198,
статтями 202, 205, 207 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Бердянської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області -
задовольнити

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 10 жовтня 2013
р. у справі за позовом ОСОБА_1 до
Бердянської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області про скасування податкового
повідомлення-рішення - скасувати

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч.5 ст. 254 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 27.03.2014
року.

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна