Справа № 872/4679/14
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2014 рокусправа № 194/425/14-а
Провадження №2-а/194/69/14
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Мартиненка О.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
соціального захисту населення
Тернівської міської ради
Дніпропетровської області на
постанову Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 18
березня 2014 року у справі №194/425/14-а
(провадження №2-а/194/69/14) за позовом
ОСОБА_1 до управління соціального
захисту населення Тернівської міської
ради Дніпропетровської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

04.03.2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом, в якому просила визнати
неправомірними дії управління
соціального захисту населення
Тернівської міської ради
Дніпропетровської області та
зобов'язати відповідача нарахувати
державну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 04.09.2013 року по 04.03.2014
року у розмірі передбаченому ст.43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням» та забезпечити виплату цих
коштів з урахуванням отриманих сум;
зобов'язати відповідача проводити
виплати допомоги по догляду за дитиною
в належному розмірі з дати подачі
позову і до дня досягнення дитиною
трирічного віку.

Постановою Тернівського міського
суду Дніпропетровської області від 18
березня 2014 року адміністративний позов
задоволено. Визнано неправомірними дії
управління соціального захисту
населення Тернівської міської ради
Дніпропетровської області щодо
відмови ОСОБА_1 перерахувати та
виплатити державну допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 04.09.2013 р.
Зобов'язано управління соціального
захисту населення Тернівської міської
ради Дніпропетровської області
здійснити ОСОБА_1 перерахування та
нарахування державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 04.09.2013 р. по
18.03.2014 року, відповідно до статті 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням» в розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом, та забезпечити
виплату цих коштів з урахуванням
проведених виплат. Зобов'язано
управління соціального захисту
населення Тернівської міської ради
Дніпропетровської області
нараховувати та проводити виплату
ОСОБА_1 державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 19.03.2014 року
та до закінчення строку передбаченої
ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», відповідно до статті 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням або
похованням» в розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом, та забезпечити
виплату цих коштів з урахуванням
проведених виплат.

Не погодившись з постановою суду,
управління соціального захисту
населення Тернівської міської ради
Дніпропетровської області подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить постанову суду
скасувати та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач має
малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
у зв'язку з чим знаходиться на обліку у
відповідача та отримує від нього
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення трирічного віку, як
особа, застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
України від 21 листопада 1992 року №
2811-ХІІ «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» (далі - Закон № 2811-ХІІ), дія
якого поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України від 18 січня 2001 року №
2240-III «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» (далі - Закон № 2240-III), який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб. Розмір
допомоги також визначався цими
Законами. Зокрема, статтею 43 Закону №
2240-III було передбачено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" були
внесені відповідні зміни до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням». Зокрема, змінами до статті
13 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» його дію
поширено на застрахованих осіб, а із
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» було виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VI "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
(далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у
2009, 2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2240-ІІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону №2811-ХІІ (пункт
1). Новий акт уряду на виконання статті 45
Закону № 2154-VI не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-III на
виконання статті 45 Закону № 2154-VI
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Оскільки Законом України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік» та
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» не встановлювався
іншій, ніж у Законі № 2240-III розмір
допомоги, а положення Постанови КМУ №
1751 «Про порядок призначення та виплати
державної допомоги сім`ям з дітьми» від
27.12.2001 року було затверджене саме на
виконання Закону № 2811-ХІІ «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» (п.1),
то застосовувати зазначену постанову
Кабінету Міністрів України до особи,
яка застрахована в системі
загальнообов'язкового страхування не
можливо, оскільки на відносини щодо
виплати допомоги такій особі у
зазначеному періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон №
2240-III), відповідно до статті 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним судом України в постанові
від 25 грудня 2012 року.

Таким чином, враховуючи наведене, суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
відповідач при нарахуванні та виплаті
позивачу допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі, меншому, ніж визначено
статтею ст.43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» діяв неправомірно.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції в цій частині.

Разом з тим, зобов'язуючи відповідача
вчиняти певні дії на майбутнє, суд
першої інстанції не звернув уваги на
те, що відповідно до ст.6 КАС України, до
адміністративного суду має право
звернутися з адміністративним позовом
особа, яка вважає, що порушено її права,
свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин.

Оскільки правовою підставою для
звернення до адміністративного суду є
захист порушених прав, свобод чи
інтересів, то право на позов у особи
виникає лише після порушення
відповідачем її права, тобто захисту
підлягає вже порушене право, а не те,
яке може бути порушено у майбутньому і
щодо якого невідомо, буде воно порушено
чи ні.

Отже, необхідною умовою для звернення
особи до суду з адміністративним
позовом є обов'язкова наявність
порушення прав, свобод чи інтересів
цієї особи у сфері публічно-правових
відносин. Якщо за результатами
розгляду справи факту такого порушення
не встановлено, у адміністративного
суду немає правових підстав для
задоволення позову.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - скасуванню в частині.

Керуючись ст. 195, ст. 197, п.3 ч.1 ст.198,
ст.202, ст.205, ст.207 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
соціального захисту населення
Тернівської міської ради
Дніпропетровської області
задовольнити частково.

Постанову Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 18
березня 2014 року у справі №194/425/14-а
(провадження №2-а/194/69/14) в частині
задоволених позовних вимог про
зобов'язання управління соціального
захисту населення Тернівської міської
ради Дніпропетровської області
нараховувати та проводити виплату
ОСОБА_1 державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 19.03.2014 року
та до закінчення строку передбаченої
ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», відповідно до статті 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням або
похованням» в розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом, та забезпечити
виплату цих коштів з урахуванням
проведених виплат - скасувати та в
задоволенні позовних вимог в цій
частині відмовити.

В іншій частині постанову Тернівського
міського суду Дніпропетровської
області від 18 березня 2014 року у справі
№194/425/14-а (провадження №2-а/194/69/14)
залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій особам, які
беруть участь у справі, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.В. Мартиненко

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов