Справа № 490/12469/13-а
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 490/12469/13-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Алєйніков В.О.

Колегія суддів Одеського
апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача -
головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу в місті
Одесі Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва на ухвалу Центрального
районного суду м. Миколаєва від 28 січня
2014 року про зміну способу виконання
судового рішення за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва про
захист соціальних прав,-

ВСТАНОВИЛА :

Постановою Центрального районного
суду від 24 липня 2012 року позовні вимоги
ОСОБА_2 було задоволено повністю.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Центральному районі м.
Миколаєва здійснити перерахунок
пенсії ОСОБА_2 за період з 20 лютого 2010
року по 22 липня 2011 року, обчисливши її у
ці періоди з урахуванням підвищення в
розмірі 30% визначеної відповідно до
частини 1 статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальної пенсії за
віком, та виплатити визначену різницю.

09 вересня 2013 року Відділ примусового
виконання рішень Управління Державної
Виконавчої Служби Управління Юстиції у
Миколаївській області звернувся до
суду із поданням про зміну способу
виконання рішення.

Подання було обґрунтоване тим, що в них
на виконанні знаходиться виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа у справі № 1423/5592/2011
від 22 липня 2013 року, виданого
Центральним районним судом м.
Миколаєва про зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва
провести ОСОБА_2 нарахування та виплату
щомісячної доплати до пенсії в розмірі
30% мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст. 6 Закону України « Про
соціальний захист дітей війни», з
урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
відповідно до ч. 1ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»

Боржником по справі було виконано
рішення в частині здійснення
нарахування, проте в частині виплати
суми боргу не було виконано у зв'язку з
припиненням державного бюджетного
фінансування на проведення виплат.

Відділ примусового виконання рішень
Управління Державної Виконавчої
Служби Управління Юстиції у
Миколаївській області просив замінити
спосіб виконання судового рішення
шляхом стягнення з Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва на
користь ОСОБА_2 суми в розмірі 2.731,85
гривень на підставі ст. 36 Закону
України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Центрального районного суду м.
Миколаєва від 28 січня 2014 року подання
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Управління Державної Виконавчої
Служби Управління Юстиції у
Миколаївській області було задоволено.
Змінено спосіб виконання рішення суду
шляхом стягнення з Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва на
користь ОСОБА_2 суми підвищення, що
нарахована боржником - 2.731,85 гривень.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва в апеляційній скарзі
зазначає, що судом порушуються норми
матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва
підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи вбачається, що
Центральний районний суд м. Миколаєва
постановою від 24 липня 2012 року
задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2, у
тому числі й стосовно зобов'язання
відповідача здійснити позивачу
перерахунок пенсії за період з 20 лютого
2010 року по 22 липня 2011 року з урахуванням
статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування"та провести відповідні
виплати з урахуванням фактично
виплачених та отриманих особою сум.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

За таких обставин просив змінити не
спосіб виконання постанови суду, а
судове рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

Аналогічну правову висловив Вищий
адміністративний суд України в ухвалі
від 12.02.2014 року, справа К/800/598/14

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

За таких обставин, колегія суддів
вважає за необхідне рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
заяви про зміну способу і порядку
виконання рішення суду

Керуючись ст. 263 КАС України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва
задовольнити, ухвалу Центрального
районного суду м. Миколаєва від 28 січня
2014 року скасувати.

Постановити у справі нову ухвалу, якою
у задоволенні клопотання відділу
примусового виконання рішень
Управління Державної Виконавчої
Служби Управління Юстиції у
Миколаївській області про зміну
способу та порядку виконання судового
рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.І. Шляхтицький

Суддя:
О.В. Джабурія

Суддя:
А.В. Крусян