Справа № 623/819/14-а
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 р. Справа № 623/819/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання
Бутенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою представника позивача ОСОБА_1
ОСОБА_2 на постанову Ізюмського
міськрайонного суду Харківської
області від 31.03.2014р. по справі №
623/819/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення Ізюмської міської
ради Харківської області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

04 березня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Управління праці та соціального
захисту населення Ізюмської міської
ради Харківської області (далі УПСЗН
Ізюмської міської ради,відповідач) в
якому просив визнати неправомірними
дії відповідача щодо відмови по
перерахуванню, нарахуванню та виплаті
щорічної разової допомоги на
оздоровлення, як інваліду 3 групи -
чотирьох мінімальних заробітних плат,
згідно абз. 2 ч. 4 статті 48 Закону України
"Про статус і соціальний громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи"(далі - Закон № 796-ХІІ) за 2013
рік.

Зобов'язати УПСЗН Ізюмської міської
ради здійснити перерахунок та виплату
щорічної разової грошової допомоги на
оздоровлення за 2013 рік, згідно абз. 2 ч. 4
статті 48 Закону № 796-ХІІ у розмірі
чотирьох мінімальних заробітних плат,
з урахуванням сплаченої суми.

Постановою Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 31.03.2014р. в
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з прийнятою постановою,
представник позивача ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову про
задоволення позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, належним чином
повідомлялися про дату, місце та час
розгляду справи.

Згідно з приписами частини 1 статті 195
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі- КАС України) справа
розглянута в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази по справі, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
правомірності дій відповідача.

Колегія суддів з даними висновками
суду першої інстанції не погоджується
з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що позивач є інвалідом 3
групи та віднесений до І категорії
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи та має право
на отримання щорічної разової грошової
допомоги відповідно до ст. 48 Закону №
796-ХІІ

04.01.2014р. позивач отримав щорічну разову
грошову допомогу на оздоровлення за 2013
рік у розмірі 90 грн.

Відповідачем у 2013 році щорічна разова
грошова допомога на оздоровлення
проведена в розмірі встановленому
постановою Кабінету Міністрів України
№562 від 12.07.2005 р. "Про щорічну допомогу
на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України та ч.1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові чи службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачено
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону №796-ХІІ
щорічна допомога на оздоровлення
виплачується інвалідам 3 групи в
розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат.

Законом України від 28.12.2007, № 107-VI «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» текст
статті 48 Закону України №796 було
викладено в такій редакції :
«Одноразова компенсація учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України».

Однак, рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008, вказані
зміни визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними). Таким чином, станом
на дату виникнення спірних
правовідносин чинною є редакція статті
48 Закону №796-ХІІ, що діяла до внесення
вказаних вище змін.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2013 рік" установлено, що у 2013
році норми і положення статей 20, 21, 22, 23,
30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону №796-ХІІ
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Кабінет Міністрів України у 2013 році не
скористався наданим йому правом і не
прийняв жодного нормативно-правового
акту щодо проведення виплат щорічної
разової грошової допомоги на
оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону
№ 796-ХІІ.

Отже, з огляду на те, що Закон №796-ХІІ
має вищу юридичну силу в порівняні з
постановою Кабінету Міністрів України
№ 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а також те,
що Кабінет Міністрів України не
скористався наданим правом, щодо
встановлення розміру виплат
передбачених ст. 48 Закону №796-ХІІ.

Посилання відповідача, як на
правомірність своїх дій щодо
проведення виплати щорічної разової
грошової допомоги на оздоровлення
позивачу відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України №562 від
12.07.2005 року є безпідставним, оскільки
дана постанова була прийнята Кабінетом
Міністрів України в той час, коли такі
повноваження у нього були відсутні.

Таким чином, відповідач, провівши
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення позивачу у 2013 році в
розмірі визначеному постановою
Кабінету Міністрів України № 562 від
12.07.2005 р. діяв всупереч вимогам чинного
законодавства.

Враховуючи вище викладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції скасуванню, як така, що
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 202 КАС України
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 31 березня
2014 року по справі № 623/819/14-а
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Ізюмської міської ради Харківської
області щодо відмови в перерахуванні,
нарахуванні та виплаті щорічної
разової допомоги ОСОБА_1 на
оздоровлення як інваліду третьої групи
в розмірі чотири мінімальних
заробітних плат згідно абзацу другому
частини четвертої статті 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Ізюмської міської ради Харківської
області перерахувати та виплатити
ОСОБА_1 щорічну грошову допомогу на
оздоровлення за 2013 рік як інваліду
третьої групи згідно абзацу другому
частини четвертої статті 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі
чотирьох мінімальних заробітних плат,
з урахуванням виплаченої суми.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя Любчич Л.В.Судді
Сіренко О.І. Спаскін О.А. Повний текст
постанови виготовлений 03.06.2014 р.