Справа № 826/1037/14
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/1037/14
інстанції: Гарник К.Ю.
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого - судді
Літвіної Н.М.,

Суддів
Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

при секретарі
Соловіцькій І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Державного агентства земельних
ресурсів України на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 28 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом Державного
агентства земельних ресурсів України
до Управління державної служби
Головдержслужби в Дніпропетровській
області про визнання незаконним та
скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління державної служби
Головдержслужби в Дніпропетровській
області про визнання незаконним та
скасування рішення.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 28
лютого 2014 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач - Державне агентство земельних
ресурсів України, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким у адміністративний позов
задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, за результатом позапланової
перевірки дотримання вимог чинного
законодавства про державну службу,
фактів викладених у зверненні громадян
ОСОБА_1 та у заяві громадянина ОСОБА_2 в
Відділі Держземагенства у м.
Дніпроджержинську Дніпропетровської
області, Управлінням державної служби
Головдержслужби в Дніпропетровській
області складено Довідку від 30 грудня
2013 року.

Перевіркою встановлено невживання в
повній мірі працівниками відділу
Держземагентсва заходів щодо
забезпечення реалізації вимог Законів
України «Про державну службу», «Про
засади запобігання та протидії
корупції» та інших нормативно-правових
актів з питань державної служби,
причиною чого є неповнота контролю за
практичною реалізацією організаційних
заходів стосовно реалізації
нормативно-правових актів з питань
державної служби; поверхневий підхід
до аналізу викритих та
задокументованих фактів й механізмів
скоєння правопорушень; недостатній
рівень відповідальності окремих
посадових осіб Відділу
Держземагенства на яких покладено
обов'язки щодо здійснення заходів із
організації роботи з дотримання вимог
законодавства про державну службу.

Вказана довідка направлена голові
Державного агентства земельних
ресурсів України разом із листом №
873/ТО0420-13 від 30 грудня 2013 року для
надання доручення відповідним
структурним підрозділам Державного
агентства земельних ресурсів України
про усунення порушень чинного
законодавства, вжиття заходів щодо
виконання рекомендацій та виправлення
недоліків зазначених у довідці.

Апелянт посилається на те, що у
вказаній довідці невірно зроблено
висновки з приводу незаконності
переведення на посаду начальника
Відділу Держземагентства у м.
Дніпродзержинську Дніпропетровської
області ОСОБА_3, мотивуючи тим, що
довідка, складена за результатами
перевірки Відділу Держземагентства у м
Дніпродзержинськ Дніпропетровської
області та направлена до
Держземагентства України. Проте, такі
дії відповідача позбавляють позивача
права оскаржити дії осіб щодо
складання довідки зазначеного змісту у
спосіб, визначений Порядком, оскільки
останній не є об'єктом контролю.

Між тим, колегія суддів з доводами
апелянта не погоджується, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, справа в адміністративному
суді може бути порушена за наявності
між сторонами публічно-правового
спору, оскільки в розумінні КАС України
справа адміністративної юрисдикції -
це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 2 КАС України -
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Тобто, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав чи свобод.

Із наведених норм випливає, що позивач
на власний розсуд визначає, чи порушені
його права рішеннями, дією або
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень. Проте ці рішення, дія або
бездіяльність повинні бути такими, які
породжують, змінюють або припиняють
права та обов'язки у сфері
публічно-правових відносин.

Таким чином, висновки перевіряючих,
викладені в довідці, не породжують та
не змінюють права та обов'язки
позивача, а тому вимоги про визнання
таких висновків неправомірними не
підлягають розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Позивачем зазначалось, що в даному
провадженні не оскаржується
безпосередньо сама Довідка про
результат перевірки, а оскаржуються
висновки, що викладені в спірній
Довідці та дії посадових осіб по її
складанню.

Проте, такі висновки не узгоджуються з
доводами позивача, оскільки останній
не вказує на протиправність активної
поведінки відповідача, а вказує лише на
помилковість його висновків,
викладених в Довідці.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, перевірка апелянта була
проведена з дотриманням Порядку
проведення Головдержслужбою
перевірок, затвердженого наказом
Головного управління державної служби
України від 29 квітня 2011 року № 116 з
дотриманням порядку її призначення,
проведення та оформлення відповідною
Довідкою..

Крім того, апелянт не порушує питання
щодо неправомірності призначення
та/або проведення перевірки.

Отже, підстави для визнання
незаконними дій відповідача з приводу
складання Довідки про результати
перевірки відсутні.

Доводи апелянта, що направлення
довідки для вжиття заходів до
відповідача і є реалізацією матеріалів
перевірки, колегія суддів до уваги не
приймає, оскільки відповідно до п. 8.2.
Порядку проведення Головдержслужбою
перевірок, затвердженого наказом
Головного управління державної служби
України від 29 квітня 2011 року № 116 у разі
виявлення під час проведення перевірок
фактів порушення Закону,
антикорупційного законодавства та
інших нормативно-правових актів з
питань державної служби
Головдержслужба (територіальний орган)
вносить в установленому порядку
пропозиції про скасування рішень,
прийнятих усупереч законодавству, а
також пропозиції щодо усунення
виявлених недоліків та притягнення до
відповідальності винних посадових
осіб.

Між тим, як вірно встановлено судом
першої інстанції, доказів прийняття
або неприйняття рішення про реалізацію
матеріалів перевірки відсутня.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державного
агентства земельних ресурсів України -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 28 лютого 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Літвіна Н.М.,

Судді
Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Повний текст ухвали виготовлений 03
червня 2014 року.

Головуючий суддя
Літвіна Н. М.

Судді:
Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.