Справа № К/9991/89852/11-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року
м. Київ К/9991/89852/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою Ялтинської міської ради на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
03.06.2011р. та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 01.11.2011р. у справі № 2а-1914/11/0170 за
позовом Сімферопольського
міжрайонного природоохоронного
прокурора до Ялтинської міської ради,
третя особа ТОВ "Водопад" про визнання
протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Сімферопольський міжрайонний
природоохоронний прокурор звернувся
з позовом до Ялтинської міської ради
про визнання протиправним та
скасування рішення від 22.10.2007 року № 350.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що рішення
Ялтинської міської ради від 22.10.2007 року
№350 підлягає визнанню протиправним та
скасуванню, оскільки Земельним та
Водним кодексами України заборонено
використання земель прибережних
захисних смуг річок та самих річок для
будівництва та обслуговування
торгівельних комплексів.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 03.06.2011р., залишеною
без змін ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 01.11.2011р., позовні вимоги задоволені.
Визнано протиправним та скасовано
рішення 13-ї сесії 5-го скликання
Ялтинської міської ради від 22.10.2007 року
№350 «Про надання дозволу ТОВ «Водопад»
на розробку проекту землеустрою з
відведення земельної ділянки
орієнтовною площею 0,0800 га для
будівництва та обслуговування
торгівельного комплексу з
облаштуванням наземного пішохідного
переходу за адресою: м. Ялта, вул.
Пушкінська, над руслом ріки
Водоспадної, напроти дому №28 по вул.
Гоголя, на землях Ялтинської міської
ради».

На постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 03.06.2011р. та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від
01.11.2011р. надійшла касаційна скарга
Ялтинської міської ради, в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
ставиться питання про їх скасування та
прийняття нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням 13-ї сесії 5-го
скликання Ялтинської міської ради № 350
від 22.10.2007 року дано згоду ТОВ «Водопад»
на розробку проекту землеустрою з
відведення земельної ділянки
орієнтовною площею 0,0800 га для
будівництва та обслуговування
торгівельного комплексу з
облаштуванням наземного пішохідного
переходу за адресою: м. Ялта, вул.
Пушкінська, над руслом ріки
Водоспадної, напроти дому №28 по вул.
Гоголя, на землях Ялтинської міської
ради.

На вказане рішення Сімферопольським
міжрайонним природоохоронним
прокурором принесено протест, в
задоволенні якого Ялтинською міською
радою 19.10.2010 року відмовлено, про що
повідомлено прокуратуру 18.01.2011 року.

У зв'язку з чим Сімферопольський
міжрайонний природоохоронний прокурор
відповідно до ст. 121 Конституції
України, якою на органи прокуратури
покладається обов'язок представництва
інтересів громадянина або держави в
суді у випадках, передбачених законом,
та в порядку ст. 21 Закону України «Про
прокуратуру», звернувся з позовом до
суду про визнання акта протиправним.

Відповідно до ст. 88 Водного кодексу
України (в редакції станом на час
прийняття оскаржуваного рішення), з
метою охорони поверхневих водних
об'єктів від забруднення і засмічення
та збереження їх водності вздовж річок,
морів і навколо озер, водосховищ та
інших водойм в межах водоохоронних зон
виділяються земельні ділянки під
прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги
встановлюються по обидва береги річок
та навколо водойм уздовж урізу води (у
меженний період) шириною: для малих
річок, струмків і потічків, а також
ставків площею менше 3 гектарів - 25
метрів; для середніх річок, водосховищ
на них, водойм, а також ставків площею
понад 3 гектари - 50 метрів; для великих
річок, водосховищ на них та озер - 100
метрів. Якщо крутизна схилів перевищує
три градуси, мінімальна ширина
прибережної захисної смуги
подвоюється.

Статтями 89, 90 Водного кодексу України
встановлені обмеження господарської
діяльності в прибережних захисних
смугах. Зокрема, згідно ст. 89 даного
Кодексу прибережні захисні смуги є
природоохоронною територією з режимом
обмеженої господарської діяльності. У
прибережних захисних смугах уздовж
річок, навколо водойм та на островах
забороняється: 1) розорювання земель
(крім підготовки грунту для залуження і
залісення), а також садівництво та
городництво; 2) зберігання та
застосування пестицидів і добрив; 3)
влаштування літніх таборів для худоби;
4) будівництво будь-яких
споруд (крім гідротехнічних,
гідрометричних та лінійних), у тому
числі баз відпочинку, дач, гаражів та
стоянок автомобілів; 5) миття та
обслуговування транспортних засобів і
техніки; 6) влаштування звалищ сміття,
гноєсховищ, накопичувачів рідких і
твердих відходів виробництва,
кладовищ, скотомогильників, полів
фільтрації тощо. Об'єкти, що
знаходяться у прибережній захисній
смузі, можуть експлуатуватись, якщо при
цьому не порушується її режим. Не
придатні для експлуатації споруди, а
також ті, що не відповідають
встановленим режимам господарювання,
підлягають винесенню з прибережних
захисних смуг.

Земельним кодексом України
встановлюються обмеження у
використанні земельних ділянок
прибережних захисних смуг уздовж
річок, навколо водойомів та на
островах. Так, відповідно до ст. 61 цього
Кодексу прибережні захисні смуги є
природоохоронною територією з режимом
обмеженої господарської діяльності. У
прибережних захисних смугах уздовж
річок, навколо водойм та островах
забороняється: розорювання земель
(крім підготовки грунту для залуження і
залісення, а також садівництво та
городництво; зберігання та
застосування пестицидів і
добрив;влаштування літніх таборів для
худоби; будівництво будь-яких споруд
(крім гідротехнічних,
гідрометричних та лінійних), у тому
числі баз відпочинку, дач, гаражів та
стоянок автомобілів.

Аналогічне положення закріплено і у ст.
89 Водного кодексу Україну.

Отже, використовування земель
прибережно-захисних смуг річок та
самих річок для будівництва та
обслуговування торговельних
комплексів законодавством заборонено.

Рішенням 4-ї сесії 5-го скликання
Ялтинської міської ради від 15.09.2006 року
№2 було затверджено матеріали проекту
«Створення водоохоронних зон та
прибережних захисних смуг уздовж малих
рік та водойомів на території м. Ялта»,
прибережної захисної полоси р. Учан-Су
(в подальшому це ріка Водопадна),
розробленого Державним
проектно-вишукувальним інститутом з
меліоративного та водогосподарського
будівництва «Кримгипроводхоз» м.
Сімферополь.

Як вбачається з оглянутих судом
матеріалів проекту «Створення
водоохоронних зон та прибережних
захисних смуг уздовж малих рік та
водойомів на території м. Ялта», копії з
якого долучено до матеріалів справи,
уздовж всієї ріки Водопадна в м. Ялта
було встановлено прибережну захисну
смугу.

В свою чергу оскаржуваним рішенням
Ялтинської міської ради від 22.10.2007 року
№ 350 надано дозвіл на розробку проекту
землеустрою з відведення земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування торговельного
комплексу саме над руслом ріки
Водоспадної, тобто земельна ділянка
розташована в межах прибережної
захисної смуги.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли
вірного висновку, що на момент
прийняття Ялтинської міською Радою
спірного рішення, земельна ділянка
прибережної захисної смуги уздовж ріки
Водопадна за адресою: м. Ялта, вул.
Пушкінська, мала обмеження у
використанні, зокрема, на ній було
заборонено будівництво будь-яких
споруд.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що при вирішенні
справи судами першої та апеляційної
інстанцій вірно застосовані норми
матеріального та процесуального права.
Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують. За таких обставин
підстав для задоволення касаційної
скарги судова колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Ялтинської міської
ради відхилити, а постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 03.06.2011р. та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 01.11.2011р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: