Справа № К/9991/54406/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/54406/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Заїка М.М., Гаманко О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження засіданні касаційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Червоногвардійського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 26.11.2009р.
та рішення апеляційного суду Донецької
області від 21.07.2010р. у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Червоногвардійському районі
м. Макіївки про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом про визнання дій
протиправними, перерахунок та виплату
пенсії відповідно до статті 22 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» в розмірі двох
мінімальних пенсій за віком за період з
01.03.1996р.

Постановою Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 26.11.2009р., яка змінена
рішенням апеляційного суду Донецької
області від 21.07.2010р., позовні вимоги
задоволено частково, зобов'язано
відповідача нарахувати та виплатити
пенсію позивачу за періоди з 01.01.1996р. по
31.12.2005р., з 22.05.2008р. по 26.11.2009р. у розмірі
2-х мінімальних пенсій за віком, за
період з 01.01.2006р. по 22.05.2008р. у розмірі 105 %
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

З такими рішеннями судів не погодився
позивач, подав касаційну скаргу, в якій
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Просить скасувати постановлені
судами першої та апеляційної інстанцій
рішення та ухвалити нове про
задоволення позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідача по справі та
перевіривши матеріали справи колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних мотивів та
передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частини 2 статті 99
КАС України (в редакції станом на час
звернення позивача до суду) для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до частин 1,2 статті 100 КАС
України (в редакції станом на час
звернення позивача до суду) пропущення
строку звернення до адміністративного
суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову
за умови, якщо на цьому наполягає одна
із сторін. Якщо суд визнає причину
пропущення строку звернення до суду
поважною, адміністративна справа
розглядається і вирішується в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Так, судами встановлено, що позивач є
інвалідом ІІІ групи, має право на
пільги для інвалідів війни і отримує
пенсію відповідно до Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб».

В червні 2009 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії відповідно до статті 22 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» виходячи з
мінімального розміру на рівні двох
мінімальних пенсій за віком.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суди виходили з того, що відповідно до
статті 22 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» (у редакції станом до 2006 року)
інвалідам війни ІІІ групи з числа
солдатів і матросів строкової служби
мінімальний розмір пенсії по
інвалідності встановлюються у розмірі
двох мінімальних пенсій за віком, які
повинні визначатись із врахуванням
положень Закону України «Про Державний
бюджет України» на відповідний рік та
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а не положеннями
відповідних постанов Кабінету
Міністрів України.

Також, апеляційний суд мотивував своє
рішення тим, що у період з 01.01.2006р. по
22.05.2008р. згідно статті 22 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» та положень Законів
України «Про Державний бюджет України
на 2006 - 2007 роки» пенсія була встановлена
у розмірі 105 відсотків прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

З 22.05.2008р. відновила свою редакцію
станом до 2006 року стаття 22 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», оскільки
рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008р. визнано неконституційним
зупинення дії цієї статті на 2006 та 2007
роки.

З такими висновками судів колегія
суддів погоджується і вважає, що вони
відповідають нормам матеріального та
процесуального права і фактичним
обставинам справи.

Поряд з тим, з матеріалів справи
вбачається що частина позовних вимог
стосується періодів, які лежать за
межами передбаченого статтею 99 КАС
України (в редакції станом на час
звернення до суду) строку звернення до
суду, однак судами, всупереч вимог
частин 4-5 статті 11 КАС України, не вжито
передбачених законом заходів для
з'ясування дотримання позивачем строку
звернення до суду та не вирішено
клопотання позивача про його
поновлення відповідно до частини
другої статті 100 КАС України.

Посилання судів в цій частині на
положення Цивільного кодексу України,
в т.ч. статті 268, є безпідставним
оскільки відповідно до статті 1 цього
Кодексу цивільним законодавством
регулюються цивільні відносини,
засновані на юридичній рівності,
вільному волевиявленні, майновій
самостійності їх учасників. До
майнових відносин, заснованих на
адміністративному або іншому владному
підпорядкуванні однієї сторони другій
стороні, а також до податкових,
бюджетних відносин цивільне
законодавство не застосовується, якщо
інше не встановлено законом.

Також, судами помилково застосовано до
спірних правовідносин положення
статті 55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», оскільки за її правилами без
обмеження будь-яким строком за минулий
час виплачуються лише суми пенсій, які
були нараховані.

Оскільки спірні суми пенсії позивачу
нараховані не були, тому до спірних
правовідносин слід застосувати
положення статей 99, 100 КАС України в
редакції, станом на час звернення
позивача до суду.

Відповідно до частини першої статті 220
КАС України суд касаційної інстанції
не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

В свою чергу підставою для скасування
судових рішень судів першої та
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд
відповідно до частини 2 статті 227 КАС
України є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судові
рішення підлягають скасуванню з
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 227, 230, 231, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 26.11.2009р. та рішення
апеляційного суду Донецької області
від 21.07.2010р. у даній справі скасувати, а
справу направити на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
М.М. Заїка

О.І. Гаманко