Справа № 826/5008/14
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 травня 2014 року 11:55 № 826/5008/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого: судді Мазур
А.С., суддів: Головань О.В., Кротюка О.В.,
при секретарі Хильницькій В.О., за
участю: позивача - ОСОБА_1, відповідача -
Харченко О.О., розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної виконавчої
служби України

про визнання бездіяльності
протиправною, зобов'язання вчинити дії,

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в
судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови. Виготовлення постанови у
повному обсязі відкладено, про що
повідомлено сторін після проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови в судовому засіданні з
урахуванням вимог ч. 4 ст. 167 КАС України.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовною заявою до Державної
виконавчої служби про визнання
бездіяльності відповідача
протиправною та зобов'язання вирішити
питання, що було порушене у заяві від
12.03.2014 року. В обґрунтування позовних
вимог покликається на те, що 12.03.2014 року
направив відповідачу заяву, у якій
просив повідомити його яку дату
зазначено державним виконавцем на
копії ВП №31384081, яка витребовувалась
судом 05.03.2014 року у справі №826/71/14, однак
на час звернення до суду - 11.04.2014 року
відповіді не отримав.

У судовому засіданні позивач вимоги
підтримав, надавши аналогічні
пояснення та просив позов
задовольнити.

Представник відповідача проти позову
заперечила та пояснила, що відповідь
позивачу була надана, а тому
бездіяльності вчинено не було. Просила
у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно з'ясувавши
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає позов таким, що
підлягає частковому задоволенню, з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся 12.03.2014 року до
Державної виконавчої служби України
із запитом про надання інформації.

Дане звернення було отримане 14.03.2014
року уповноваженою особою відповідача,
про що свідчить поштове повідомлення
про вручення поштового відправлення,
яке міститься в матеріалах справи.

Як зазначив позивач, станом на час
звернення до суду, відповіді на
звернення він не отримав.

Статтею 40 Конституції України держава
гарантує, що усі мають право
направляти індивідуальні чи
колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і
службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
звернення громадян» від 02.10.1996р.
№393/96-ВР (далі -Закон №393/96-ВР) громадяни
України мають право звернутися до
органів державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, засобів
масової інформації, посадових осіб
відповідно до їх функціональних
обов'язків із зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Згідно з частиною першою ст. 7 Закону
№393/96-ВР звернення, оформлені належним
чином і подані у встановленому порядку,
підлягають обов'язковому прийняттю та
розгляду.

Відповідно до ст. 20 вказаного Закону
звернення розглядаються і вирішуються
у термін не більше одного місяця від
дня їх надходження, а ті, які не
потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання. Якщо в
місячний термін вирішити порушені у
зверненні питання неможливо, керівник
відповідного органу, підприємства,
установи, організації або його
заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що
повідомляється особі, яка подала
звернення. При цьому загальний термін
вирішення питань, порушених у
зверненні, не може перевищувати сорока
п'яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу
громадянина термін розгляду може бути
скорочено від встановленого цією
статтею терміну.

Звернення громадян, які мають
встановлені законодавством пільги,
розглядаються у першочерговому
порядку.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідь на звернення позивача від
12.03.2014 року датована 16.04.2014 року та йому
скерована, однак доказів отримання
такої відповіді відповідачем суду не
надано.

Посилання представника відповідача
щодо вчасного направлення відповіді на
звернення позивача, на журнал
реєстрації вихідної кореспонденції
Відділу примусового виконання рішень
(книга №7) не може бути взяте до уваги
судом, оскільки заприс у журналі
свідчить про наявність реєстрації
такої кореспонденції, а не підтверджує
дати фактичного надсилання відповіді.
Реєстр відправки вихідної
кореспонденції є внутрішнім
документом підприємства, організації,
установи і не підтверджує дати
фактичного надсилання відповіді за
результатами розгляду звернення
громадянина.

Таким чином, судом встановлено, що
позивачу не було надано відповідь на
його звернення у строки, встановлені
Законом України «Про звернення
громадян».

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про необхідність відповідача
зобов'язати направити ОСОБА_1 відповідь
на його запит про інформацію від 12.03.2014
року.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАСУ у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про необхідність часткового
задоволення позовних вимог, а саме в
частині визнання протиправною
бездіяльності відповідача, що полягає
у несвоєчасному розгляді і вирішенні
запиту на інформацію від 12.03.2014 року та
зобов'язання відповідача направити
позивачу відповідь на його запит про
інформацію від 12.03.2014 року.

Що стосується заявлених позивачем
вимог про зобов'язання відповідача
вирішити по суті питання, що було
порушене у його заяві від 12.03.2014 року, то
в ході судового розгляду справи було
встановлено, що звернення було
розглянуте, відповідь від 16.04.2014 року
зареєстрована у журналі реєстрації
вихідної кореспонденції Відділу
примусового виконання рішень (книга
№7), а тому в задоволенні позовних вимог
у цій частині слід відмовити.

Відповідно до частини 3 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 90, 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Державної
виконавчої служби України, що полягає у
несвоєчасному розгляді і вирішенні
запиту на інформацію ОСОБА_1 від 12.03.2014
протиправною.

Зобов'язати Державну виконавчу службу
України направити ОСОБА_1 відповідь на
його запит про інформацію від 12.03.2014.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 36 грн. 54 коп. (тридцять шість
гривень 54 коп.).

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили відповідно до
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції в порядку та строки,
встановлені статтями 185-187 цього
Кодексу шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги з
одночасним надсиланням копії
апеляційної скарги до суду апеляційної
інстанції протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
відкладення складення постанови у
повному обсязі, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Головуючий суддя
А.С. Мазур

Судді:
О.В. Головань

О.В. Кротюк

Дата складення та підписання постанови
в повному обсязі - 26.05.2014 року.