Справа № 2а-407/11/2170
Суддя: Винокуров К.С.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

19 травня 2014 року м. Київ
В/800/2024/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Винокурова К.С. (доповідач)

Весельської Т.Ф.,

Загороднього А.Ф.,

Заїки М.М.,

Іваненко Я.Л.

розглянувши заяву Херсонського
міського центру зайнятості про
перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 27
лютого 2014 року, прийнятої за
результатами касаційного розгляду
адміністративної справи за позовом
Херсонського міського центру
зайнятості до ОСОБА_6 про стягнення
суми незаконно отриманої допомоги,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2011 року Херсонський міський
центр зайнятості звернувся із позовом
до ОСОБА_6 про стягнення незаконно
отриманої допомоги по безробіттю за
період з 3.12.2008 року до 25.08.2009 року, у
розмірі 15511,56 грн.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 25 жовтня 2011
року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 02 лютого 2012
року рішення суду першої інстанції
скасовано, ухвалено нову постанову про
задоволення позовних вимог. Стягнуто з
ОСОБА_6 на користь позивача незаконно
отриману допомогу по безробіттю, у
розмірі 15511,56 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 27 лютого 2014 року касаційну
скаргу ОСОБА_6 задоволено, рішення суду
апеляційної інстанції скасовано,
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 25 жовтня 2011
року залишено в силі.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою
суду касаційної інстанції, Херсонський
міський центр зайнятості подав заяву
про її перегляд Верховним Судом
України.

У заяві про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 27
лютого 2014 року позивач порушує питання
про скасування зазначеної ухвали,
посилаючись на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.
Зокрема, в поданій заяві Херсонський
міський центр зайнятості зазначає про
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції положень пп.б п.3
ст. 1 Закону України «Про зайнятість
населення».

Однак, аналіз зазначених вище судових
рішень не дає підстав вважати, що судом
касаційної інстанції неоднаково
застосовані одні і ті самі норми
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
враховуючи наступне.

Відповідно до норми, яка міститься в
пункті 1 частини першої статті 237 КАС
України, заява про перегляд з указаних
мотивів може бути подана за наявності
таких складових: неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права; ухвалення різних
за змістом судових рішень; спірні
питання виникли у подібних
правовідносинах.

Згідно з положеннями постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
"Про судову практику застосування
статей 235-240 Кодексу адміністративного
судочинства України" від 13 грудня 2010
року № 2, подібність правовідносин
означає тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Ухвалу Вищого адміністративного суду
України від 27 лютого 2014 року суд
мотивував тим, що станом на час подання
ОСОБА_6 документів для надання їй
статусу безробітної, державним
реєстратором було внесено до ЄДР
рішення про припинення ОСОБА_6
підприємницької діяльності.

В підтвердження неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права,
заявник, зокрема, посилається на
постанову Вищого адміністративного
суду України від 09 грудня 2010 року у
справі №К-25572/10 та ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 24
січня 2013 року у справі №К-33695/10, в яких
встановлено, що на момент звернення із
заявою про надання статусу
безробітного, особи були зареєстровані
як фізичні особи-підприємці; їх
підприємницька діяльність не була
припинена та з боку фізичної особи не
вчинялося будь-яких дій стосовно
ініціювання припинення своєї
підприємницької діяльності.

Колегія суддів звертає увагу на те, що з
наведених судових рішень судів
касаційної інстанції не вбачається
аналогічності або тотожності обставин,
які досліджувались у зазначених
справах, що не дає можливості
встановити наявність підстав,
передбачених ст.. 237 КАС
України.

Крім того, заявник посилається на
ухвалу Вищого адміністративного суду
України від 07 листопада 2012 року у
справі №К/9991/35688/11, якою рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
скасовано, а справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції.
Вищим адміністративним судом України
встановлено порушення норми
процесуального права, а саме ст. 99, 100
Кодексу адміністративного судочинства
України. Колегія суддів дійшла
висновку про відсутність правових
підстав для допуску даної справи до
провадження для перегляду судового
рішення, оскільки заявник посилається
на рішення суду касаційної інстанції,
під час прийняття якого застосовано
виключно норми процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
факту неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Керуючись ст.ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України, -

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження
Верховного Суду України
адміністративної справи за позовом
Херсонського міського центру
зайнятості до ОСОБА_6 про стягнення
суми незаконно отриманої допомоги.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Судді:
К.С. Винокуров

Т.Ф. Весельська

А.Ф. Загородній

М.М. Заїка

Я.Л. Іваненко