Справа № К/9991/78603/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/78603/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

розглянувши в порядку касаційного
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Хмельницької міської ради про визнання
дій протиправними та стягнення
недоплаченої суми допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за касаційною скаргою
управління праці та соціального
захисту населення Хмельницької
міської ради на постанову
Хмельницького міськрайонного суду від
9 жовтня 2009 року та ухвалу
апеляційного суду Хмельницької
області від 6 червня 2010 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог
зазначала, що є матір'ю малолітньої
дитини та відповідно до статті 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» та статті 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
має право на допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом. Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»
встановлено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 1 січня 2008 року - 50
відсотками, з 1 січня 2009 року - 75
відсотками, з 1 січня 2010 року - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців. В 2008, 2009 роках
позивач та її чоловік постійного місця
роботи не мали. Проте відповідач
виплачував допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі 130 грн, в зв'язку з чим за
період з вересня 2008 року по вересень
виникла заборгованість з виплати
вказаної допомоги в розмірі 5789,10 грн.
Просила визнати протиправними дії
відповідача щодо виплати позивачу не в
повному обсязі допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку; стягнути з управління праці та
соціального захисту населення
Хмельницької міської ради на користь
позивача недоплачені кошти допомоги по
догляду за дитиною та зобов'язати в
подальшому нараховувати таку допомогу
відповідно до вимог статті 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» та статті 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду від 9 жовтня 2009
року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправними дії управління
праці та соціального захисту населення
Хмельницької міської ради щодо виплати
ОСОБА_1 у меншому розмірі допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за вересень 2008 року по
вересень 2009 року. Стягнуто з управління
праці та соціального захисту населення
Хмельницької міської ради на користь
ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку за
період з вересня 2008 року по вересень 2009
року в сумі 5789,10 грн. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.
Присуджено з Державного бюджету
України на користь позивача судові
витрати в розмірі 3,40 грн.

Ухвалою апеляційного суду
Хмельницької області від 6 червня 2010
року апеляційну скаргу управління
праці та соціального захисту населення
Хмельницької міської ради залишено без
задоволення, а постанову Хмельницького
міськрайонного суду від 9 жовтня 2009
року - без змін.

Вказуючи на допущені, на думку
управління праці та соціального
захисту населення Хмельницької
міської ради, судами неповне з'ясування
обставин, які мають значення у справі,
та порушення норм чинного
матеріального законодавства, що
призвело до неправильного вирішення
даного спору, відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
судове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Під час розгляду справи по суті судами
першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_1 є матір'ю
малолітньої дитини та відповідно до
статті 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» має право на
виплату допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до частини першої статті 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року
№ 2811-ХII в редакції, чинній на час
виникнення правовідносин, допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Згідно з пунктом 3 розділу VIII
«Прикінцеві положення» Закону № 2811-ХII
розмір державної допомоги сім'ям з
дітьми, передбаченої статтею 15 цього
Закону, визначається Верховною Радою
України в законі про Державний бюджет
України на відповідний рік у
відсотковому відношенні до
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку з поступовим
наближенням до прожиткового мінімуму,
але при цьому не може бути нижчим за
величину, що дорівнює 25 відсоткам
зазначеного прожиткового мінімуму, а з
1 січня 2006 року - 50 відсоткам цього
прожиткового мінімуму.

Підпунктами 7, 8 пункту 23 розділу ІІ
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
від 28 грудня 2007 року № 107-VI
частину першу статті 15 та пункт 3
розділу VIII «Прикінцеві положення»
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» було змінено.

Відповідно до нової редакції частини
першої статті 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень.

Згідно з новою редакцією пункту 3
розділу VIII «Прикінцеві положення»
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 1 січня 2008 року - 50
відсотками, з 1 січня 2009 року - 75
відсотками, з 1 січня 2010 року - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців.

На виконання Закону № 2811-XII Кабінет
Міністрів України постановою від
27 грудня 2001 року № 1751 затвердив
Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми.

Відповідно до пункту 22 Порядку з
урахуванням змін, внесених постановою
Кабінету Міністрів України від 22
лютого 2008 року № 57, допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку виплачується у
розмірі, що дорівнює різниці між: з 1
січня 2008 р. - 50 відсотками, з 1 січня 2009 р.
- 75 відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менш як
130 гривень.

Згідно зі статтею 46 Закону України «Про
державний бюджет України на 2009 рік» від
26 грудня 2008 року № 835-VI допомога
визначається і здійснюється в розмірах
і порядку, визначених Кабінетом
Міністрів України.

Зазначені норми Законів № 107-VI та № 835-VI
неконституційними не визнавались.

Враховуючи викладене, відповідач
правомірно виплачував позивачу в 2008, 2009
роках передбачену статтею 15 Закону №
2811-XII допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірах і порядку, визначених
Порядком призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751 (у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин).

Проте суд першої інстанції помилково
вважав, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в 2008, 2009 роках повинна була
виплачуватись в розмірі 50 відсотків
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років. Апеляційний суд, який
погодився з висновком суду першої
інстанції, помилково вважав, що ОСОБА_1
є застрахованою особою в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, тому до
спірних правовідносин застосував
статтю 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням». Однак в матеріалах справи
відсутні докази того, що позивач до
виходу у відпустку по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку працювала в МПП «Нові Технології»,
а в позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що
вона та її чоловік не мають постійного
місця роботи.

За правилами статті 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

Оскільки обставини справи встановлені
повно і правильно, але суди першої та
апеляційної інстанцій порушили норми
матеріального права, судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
підлягають скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 229, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Хмельницької міської ради
задовольнити.

Постанову Хмельницького
міськрайонного суду від 9 жовтня 2009
року та ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 6 червня 2010
року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Хмельницької
міської ради про визнання дій
протиправними та стягнення
недоплаченої суми допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.