Справа № 825/1220/14
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 травня 2014 року
Чернігів Справа №
825/1220/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Непочатих В.О.,

при секретарі
Якуш І.В.,

за участю старшого прокурора відділу
прокуратури м. Чернігова Шпак М.В.,
представника відповідача Леги В.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом Ніжинського
міжрайонного прокурора до Ніжинської
міської ради, 3-ті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача: ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання протиправним та
скасування рішення, -

В С Т А Н О В
И В:

Ніжинський міжрайонний прокурор
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Ніжинської міської ради, 3-ті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому
просить суд визнати протиправним і
скасувати пункт 7.12. рішення 47 сесії 6
скликання Ніжинської міської ради №
17-47/2014 від 09.01.2014 в частині затвердження
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки з кадастровим
номером :01:004:0001 площею 0,0498 га та
передачі даної земельної ділянки у
власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В обґрунтування позовних вимог
прокурор посилається на те, що
оскаржуваним рішенням в порушення
вимог чинного законодавства була
затверджена технічна документація із
землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) замість проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, оскільки громадянам ОСОБА_3
та ОСОБА_4 надавалася у власність нова
земельна ділянка для ведення
особистого селянського господарства.
Крім того, дана земельна ділянка
відноситься до земель водного фонду,
передачу яких громадянам для ведення
особистого селянського господарства
заборонено.

В судовому засіданні прокурор позовні
вимоги підтримав та просив суд їх
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав та пояснив,
що відповідачу не було відомо про
знаходження частини спірної земельної
ділянки в прибережній захисній смузі
річки Остер, оскільки вказана
обставина не була відображена в
технічній документації із землеустрою
щодо встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості). Крім того, зазначив, що
відповідно до архівного витягу з
рішення Ніжинської міської ради від
15.06.1978 № 318 виділена земельна ділянка
вже була зареєстрована за
землекористувачами, що дає можливість
відповідачу надати земельну ділянку у
власність без виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки.

3-ті особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явилися, про причини не
явки суду не повідомили, про час та
місце розгляду справи повідомлені
належним чином.

Вислухавши пояснення прокурора,
представника відповідача, розглянувши
подані документи і матеріали, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно рішення
Ніжинської міської ради від 12.07.2013
№ 1-41/2013 було надано ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 дозвіл на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) для передачі у власність
орієнтовною площею 0,0498 га, для ведення
особистого селянського господарства.

На підставі вказаного рішення
товариством з обмеженою
відповідальністю
виробничо-комерційною фірмою
«ГАРАНТ-В» було розроблено технічну
документацію із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості).

09.01.2014 рішенням Ніжинської міської ради
від № 17-47/2014 було затверджено технічну
документацію із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) та передано безоплатно у
власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4
земельну ділянку площею 0,0498 га,
кадастровий номер :01:004:0001, для
ведення особистого селянського
господарства (а.с. 8).

Державною інспекцією сільського
господарства в Чернігівській області
24.02.2014 було проведено позапланову
перевірку дотримання вимог земельного
законодавства Ніжинською міською
радою, в ході якої встановлено
порушення вимог статей 59, 61, 118
Земельного кодексу України, статті 89
Водного кодексу України при передачі у
власність громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_4
земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства,
кадастровий номер :01:004:0001,
оскільки частина цієї ділянки
знаходиться у межах прибережної
захисної смуги річки Остер та проект
землеустрою щодо її відведення не
розроблявся, про що складено акт
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства № 12/1 (а.с. 11-13).

Листом від 19.03.2014 від 04.01-07/22 Державна
інспекція сільського господарства в
Чернігівській області повідомила
Ніжинську міжрайонну прокуратуру про
недотримання Ніжинською міською радою
вимог земельного законодавства при
наданні земельних ділянок у власність
(а.с. 9-10).

При виявленні порушень закону прокурор
у межах своєї компетенції має право
звертатися до суду щодо визнання
протиправним рішення чи окремих його
положень і щодо скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень (пункт 3 частини третьої
статті 20, пункт 2 частини п'ятої статті 23
Закону України «Про прокуратуру»).

В порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів Ніжинський
міжрайонний прокурор звернувся з даним
адміністративним позовом до суду з
метою скасування протиправного
рішення відповідача в частині передачі
у власність земельної ділянки.

Статтею 12 Земельного кодексу України
визначені повноваження сільських,
селищних, міських рад у галузі
земельних відносин, до яких, зокрема,
належать розпорядження землями
територіальних громад; передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб.

Згідно з частиною першою статті 116
Земельного кодексу України громадяни
та юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до частини третьої статі 116
Земельного кодексу України безоплатна
передача земельних ділянок у власність
громадян провадиться у разі: а)
приватизації земельних ділянок, які
перебувають у користуванні громадян; б)
одержання земельних ділянок внаслідок
приватизації державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій; в) одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації
земельних ділянок громадянами
визначений статтею 118 Земельного
кодексу України, частиною першою якої
передбачено, що громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до органу
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що у разі набуття
права користування земельною ділянкою
під час дії Земельного кодексу
Української РСР, право
землекористування має бути
підтверджено документами, зокрема,
державними актами на право
користування землею, записом з
реєстрової книги виконавчого комітету
міської Ради народних депутатів.

Приймаючи оскаржуване рішення,
відповідач діяв згідно з пунктом «а»
частини третьої статті 116 Земельного
кодексу України, яка передбачає
приватизацію земельних ділянок, які
перебувають у користуванні громадян, а
передачу земельної ділянки у власність
було здійснено за скороченою
(спрощеною) процедурою, передбаченою
частиною першою статті 118 Земельного
кодексу України, з урахуванням того, що
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є належними
користувачами спірної земельної
ділянки.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до заяви про
передачу спірної земельної ділянки у
власність не було надано відповідних
документів та інших доказів, які б
підтверджували їх право користування
цією земельною ділянкою.

За таких обставин, відповідач повинен
був діяти згідно з пунктом «в» частини
третьої статті 116 Земельного кодексу
України, яка передбачає одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, частинами 6-9
статті 118 Земельного кодексу України,
які визначають порядок надання
земельної ділянки у власність та
встановлюють в обов'язковому порядку
необхідність надання дозволу на
розроблення, а в подальшому
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
відповідними органами виконавчої
влади або органами місцевого
самоврядування.

Тобто, відповідач повинен був провести
процедуру приватизації як щодо
незайнятої (вільної) земельної ділянки,
оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не були
належними користувачами спірної
земельної ділянки.

Крім того, про протиправну передачу
вказаної земельної ділянки у власність
громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свідчить
наступне.

Відповідно до частин першої та другої
статті 88 Водного кодексу України з
метою охорони поверхневих водних
об'єктів від забруднення і засмічення
та збереження їх водності вздовж річок,
морів і навколо озер, водосховищ та
інших водойм в межах водоохоронних зон
виділяються земельні ділянки під
прибережні захисні смуги. Прибережні
захисні смуги встановлюються по
берегах річок та навколо водойм уздовж
урізу води (у меженний період) шириною,
зокрема, для середніх річок, водосховищ
на них та ставків площею
більше 3 гектарів - 50 метрів.

У прибережних захисних смугах уздовж
річок, навколо водойм та на островах
забороняється: розорювання земель
(крім підготовки грунту для залуження і
залісення), а також садівництво та
городництво (пункт перший частини
другої статті 89 Водного кодексу
України).

Пунктом «ґ» частини четвертої статті 83
Земельного кодексу України визначено,
що до земель комунальної власності, які
не можуть передаватись у приватну
власність, належать землі водного
фонду.

Згідно довідки Ніжинського
міжрайонного управління водного
господарства від 04.04.2014 № 246 (а.с. 17)
річка Остер, маючи площу водозбору 2,75
тис. кв.м, належить до середніх річок,
прибережна захисна смуга для річки
Остер, як середньої річки,
встановлюється по обидва береги уздовж
урізу води (у меженний період) шириною
50 метрів.

З матеріалів справи вбачається, що
земельна ділянка з кадастровим номером
:01:004:0001 площею 0,0498 га частково
знаходиться в прибережній захисній
смузі річки Остер, орієнтовною
відстанню 17 метрів до берега річки.

Отже, відповідачем в порушення чинного
законодавства, було надано 3-тім особам
земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства,
що знаходиться в прибережній захисній
смузі річки Остер, оскільки законом
заборонено надання такої категорії
земель у власність громадянам.

За таких обставин, суд доходить до
висновку про наявність правових
підстав для визнання протиправним і
скасування підпункту 7.12. пункту 7
рішення Ніжинської міської ради від
09.01.2014 № 17-47/2014 в частині затвердження
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки та передачі
безоплатно у власність ОСОБА_3, ОСОБА_4
земельної ділянки площею 0,0498 га,
кадастровий номер :01:004:0001, для
ведення особистого селянського
господарства

Згідно з частиною другою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, виходячи із системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
Ніжинського міжрайонного прокурора
підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158 - 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Ніжинського міжрайонного
прокурора - задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати
підпункт 7.12. пункту 7 рішення
Ніжинської міської ради від 09.01.2014 №
17-47/2014 в частині затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки та передачі
безоплатно у власність ОСОБА_3, ОСОБА_4
земельної ділянки площею 0,0498 га,
кадастровий номер :01:004:0001, для
ведення особистого селянського
господарства.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя:
В.О. Непочатих