Справа № 823/151/13-а
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року
справа № 823/151/13-а

м. Черкаси

15 год. 25 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Гараня С.М.,

при секретарі - Рахліній В.В.,

за участю:

представника позивача Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області Руденка І.С. - за довіреністю,

представника відповідача управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області Шаповал О.В. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області до управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області про визнання дій протиправними
та скасування постанови про накладення
штрафу,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного
адміністративного суду з позовом
звернулась Державна податкова служба у
Черкаській області, в якому ставить
питання про:

- визнання протиправними дій головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у Черкаській
області Бондаренка М.М. в частині
прийняття постанови від 09.11.2012р. про
накладення на Державну податкову
адміністрацію в Черкаській області
штрафу в розмірі 1 360,00грн. за
невиконання рішення суду, при
примусовому виконанні виконавчого
листа Соснівського районного суду м.
Черкаси від 10.10.2008р. № 2а-6 про
зобов'язання ДПА в Черкаській області
виплатити ОСОБА_5 грошове та речове
забезпечення за час вимушеного
прогулу, за період з 28.11.2005р. по дату
поновлення на службі;

- визнання протиправною та скасування
постанови головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління ДВС ГУЮ у
Черкаській області Бондаренка М.М. від
09.11.2012р. про накладення на Державну
податкову адміністрацію в Черкаській
області штрафу в розмірі 1 360,00грн. за
невиконання рішення суду.

Ухвалою судді від 15.02.2013р. провадження в
адміністративній справі № 823/151/13-а було
зупинено до набрання законної сили
судовим рішенням у справі № К-16463/08, яка
розглядалася Вищим адміністративним
судом України (за касаційною скаргою
ДПА у Черкаській області на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 27.08.2008р. у
справі 22-а-769/08).

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 04.06.2013р. у справі К/16463/08
касаційну скаргу ДПА у Черкаській
області залишено без задоволення, а
постанову КААС від 27.08.2008р. у справі
22-а-769/08 - без змін.

На підставі зазначеного та у
відповідності до ч. 5 ст. 156 КАС України,
ухвалою судді від 22.05.2014р. провадження в
адміністративній справі № 823/151/13-а було
поновлено та призначено її до судового
розгляду.

Ухвалами суду від 22.05.2014р., а також від
26.05.2014р. було здійснено заміну
первинного позивача - ДПС у Черкаській
області на його правонаступника -
Головне управління Міндоходів у
Черкаській області, а також
неналежного відповідача - відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у Черкаській
області на належного - управління ДВС
ГУЮ у Черкаській області.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач
зазначає, що оскаржувана постанова
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у Черкаській
області Бондаренка М.М. від 09.11.2012р. по
примусовому виконанню виконавчого
листа Соснівського районного суду м.
Черкаси від 10.10.2008р. № 2а-6 є такою, що
прийнята передчасно та безпідставно, з
порушенням вимог ст. 5 Закону України
«Про виконавче провадження», п. 24
постанови КМУ від 30.10.1998р. № 1716 «Про
проходження рядового і начальницького
складу податкової міліції та
обчислення їм вислуги років,
визначення та виплати пенсій і
грошової допомоги», а також «Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ», затвердженого
постановою КМУ від 29.07.1991р. № 114, а отже
має бути скасована.

Представник позивача в судовому
засіданні адміністративний позов
підтримав в повному обсязі та просив
його задовольнити.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував
повністю з підстав, викладених в
запереченні. Зокрема вказав, що під час
вчинення виконавчих дій у відношенні
позивача, державним виконавцем в
повній мірі були додержані вимоги
Закону України «Про виконавче
провадження».

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 23.03.2007р. у справі № 2а-6-2007р. в
задоволенні позову ОСОБА_5 до ДПА в
Черкаській області, ДПІ у м. Черкаси,
Ткаченка Ю.О. про визнання
неправомірним наказу ДПА в Черкаській
області від 22.11.2005р. № 208, наказу ДПА в
Черкаській області від 28.11.2005р. № 226-о,
визнання неправомірними дій голови ДПА
у Черкаській області Ткаченка Ю.О.,
стягнення моральної шкоди, поновлення
на службі, зобов'язання виплатити
грошове та речове забезпечення за час
вимушеного прогулу - відмовлено
повністю (а.с.15-16).

Вищевказана постанова була оскаржена
ОСОБА_5 в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду (надалі - КААС)
від 27.08.2008р. у справі № 22-а-769/08 скаргу
ОСОБА_5 задоволено, постанову
Соснівського районного суд м. Черкаси
від 23.03.2007р. у справі № 2а-6-2007 скасовано
та постановлено нову, якою вищевказані
позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено в
повному обсязі (а.с.17-18). Зазначене
рішення набрало законної сили з
моменту проголошення, тобто з 27.08.2008р.

11.09.2008р. постанова КААС від 27.08.2008р. була
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України (ухвалою ВАСУ від 29.12.2008р. у
справі № К-16463/07 відкрито касаційне
провадження), а.с.19.

В подальшому, ДПА у Черкаській області
надіслала до КААС заяву про роз'яснення
рішення (а.с.22), а саме - постанови КААС
від 27.08.2008р. у справі № 22-а-769/08, в
задоволенні якої було відмовлено
ухвалою КААС від 05.03.2009р. (а.с.20-21).

На виконання судового рішення, яке
набрало законної сили (постанови КААС
від 27.08.2008р. у справі № 22-а-769/08), 22.10.2008р.
головним державним виконавцем
підрозділу примусового виконання
рішень ГУЮ у Черкаській області
Коркішком О.В. прийнято постанову про
відкриття виконавчого провадження №
9749000 (а.с.24) по виконанню виконавчого
листа № 2а-6, виданого 10.10.2008р.
Соснівським районним судом м. Черкаси
про зобов'язання ДПА в Черкаській
області виплатити ОСОБА_5 грошове та
речове забезпечення за час вимушеного
прогулу, за період з 28.11.2005р. по дату
поновлення на службі (а.с.23).

22.04.2009р. Коркішко О.В. прийняв постанову
про закінчення виконавчого
провадження № 9749000 по виконанню
виконавчого листа № 2а-6, в зв'язку з
неможливістю виконати рішення без
участі боржника (а.с.25).

Постанова державного виконавця від
22.04.2009р. про закінчення виконавчого
провадження була оскаржена ОСОБА_5 до
Черкаського окружного
адміністративного суду (справа №
2а-3281/09/2370), постановою якого від 23.06.2009р.
вимоги позивача залишені без
задоволення.

Постановою КААС від 10.06.2010р. у справі №
2а-3281/09/2370 апеляційну скаргу ОСОБА_5
задоволено, скасовано постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 23.06.2009р. та
постановлено нове рішення, яким
скасовано постанову головного
державного виконавця підрозділу
примусового виконання рішень ГУЮ у
Черкаській області Коркішка О.В. від
22.04.2009р. про закінчення виконавчого
провадження.

Враховуючи вищевказані обставини,
07.12.2010р. старшим державним виконавцем
підрозділу примусового виконання
рішень ГУЮ у Черкаській області Клочко
М.О. прийнято постанову про відновлення
виконавчого провадження № 9749000 по
виконанню виконавчого листа № 2а-6
(а.с.26).

Постановою головного державного
виконавця підрозділу примусового
виконання рішень ГУЮ у Черкаській
області Душки В.П. від 18.03.2011р. виконавче
провадження № 9749000 було закінчено на
підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження», у зв'язку з
повним фактичним виконанням рішення
суду (а.с.27).

Не погоджуючись з даним фактом, ОСОБА_5
оскаржив зазначену постанову до суду.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 16.06.2011р. у
справі № 2а/2370/3949/2011 у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_5 до
підрозділу примусового виконання
рішень ГУЮ у Черкаській області про
скасування постанови головного
державного виконавця підрозділу
примусового виконання рішень ГУЮ у
Черкаській області Душки В.П. від
18.03.2011р. про закінчення виконавчого
провадження - відмовлено повністю.

Зазначене рішення було оскаржено
ОСОБА_5 до КААС, який своєю постановою
від 27.03.2012р. у справі № 2а/2370/3949/2011
апеляційну скаргу апелянта
задовольнив повністю, а постанову суду
першої інстанції скасував. Скасовуючи
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 16.06.2011р., суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що перерахована ДПА в Черкаській
області сума грошових коштів у розмірі
15 500,01грн., як грошове та речове
забезпечення за час вимушеного прогулу
ОСОБА_5 не відповідає жодному із
зазначених в довідці ДПІ у м. Черкаси
від 24.06.2010р. № 152/05-012 варіанту
розрахунку, що, на думку суду, свідчить
про відсутність повного, фактичного
виконання рішення суду та відсутність
підстав для закінчення виконавчого
провадження на підставі п. 8 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження».
Рішення суду апеляційної інстанції
набрало законної сили з моменту
проголошення, тобто з 27.03.2012р.

В подальшому, на підставі заяви
представника ОСОБА_5 від 19.04.2012р., а
також у відповідності до ч. 1 ст. 51
Закону України «Про виконавче
провадження», 25.04.2012р. постановою
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у Черкаській
області Горбатюка В.П. було відновлено
виконавче провадження № 9749000 по
виконанню виконавчого листа № 2а-6
(а.с.28).

01.06.2012р. за вих. № 5398/03-01-10 (а.с.58) на
адресу ДПІ у Черкаській області була
направлена вимога державного
виконавця з вимогою своєчасного та
повного виконання виконавчого листа
Соснівського районного суду м. Черкаси
№ 2а-6, виданого 10.10.2008р. про зобов'язання
ДПА в Черкаській області виплати
ОСОБА_5 грошове та речове забезпечення
за час вимушеного прогулу, за період з
28.11.2005р. по дату поновлення на службі.

Листом ДПА в Черкаській області від
12.07.2012 № 15068/10.116 (а.с.38) державного
виконавця було повідомлено про
фактичне виконання виконавчого листа
Соснівського районного суду м. Черкаси
№ 2а-6, в підтвердження чого надано
копії платіжних доручень № 13 від
18.01.2011р. на суму 13 074,41грн. та № 22 від
21.01.2011р. на суму 2 425,60грн (а.с.39-40).

16.07.2012р. державним виконавцем складено
акт щодо невиконання рішення суду
(а.с.59) та прийнято постанову про
накладення на ДПА в Черкаській області
штрафу в розмірі 680,00грн., за
невиконання вимоги державного
виконавця від 01.06.2012р. (а.с.60).

Вимоги державного виконавця
аналогічного змісту були надіслані на
адресу ДПА в Черкаській області також
16.07.2012р. та 30.10.2012р. (а.с.61-62).

09.11.2012р. державним виконавцем повторно
складено акт про невиконання рішення
суду та прийнято постанову про
накладення на ДПА в Черкаській області
штрафу в сумі 1360,00грн. за невиконання
виконавчого листа Соснівського
районного суду м. Черкаси № 2а-6 (а.с.64).

Вважаючи дії державного виконавця по
прийняттю постанови від 09.11.2012р. про
накладення на ДПА в Черкаській області
штрафу в розмірі 1360,00грн.
протиправними, а саму постанову такою,
що прийнята з порушеннями вимог Закону
України «Про виконавче провадження», а
отже має бути скасованою, позивач
звернувся до суду за захистом
порушених прав та інтересів.

Закон України «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999р. №606-XIV із
змінами та доповненнями (надалі - Закон
№606) визначає умови та порядок
виконання рішень судів та інших
органів щодо стягнення коштів, що
підлягають примусовому виконанню в
разі невиконання їх у добровільному
порядку. Примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу і здійснюється державними
виконавцями, що діють на підставі
Закону України «Про державну виконавчу
службу». Сторонами у виконавчому
провадженні є стягувач і боржник.

В даному випадку норми Закону України
«Про виконавче провадження»
зазначаються в редакції, яка діяла на
час виникнення спірних правовідносин.

Згідно ст.1 Закону №606 виконавче
провадження - це сукупність дій органів
і посадових осіб, визначених у цьому
Законі, що спрямовані на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону №606
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом (п.1 ч.2 ст.11 Закону №606).

За приписами ст.17 Закону №606, примусове
виконання рішень державною виконавчою
службою здійснюється на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом.

Зокрема, відповідно до ч.2 зазначеної
статті відповідно до цього Закону
підлягають виконанню державною
виконавчою службою такі виконавчі
документи: виконавчі листи, що
видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду та
рішень Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті; ухвали,
постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних,
кримінальних справах та справах про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом; судові
накази; виконавчі написи нотаріусів;
посвідчення комісій по трудових
спорах, що видаються на підставі
відповідних рішень таких комісій;
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом;
постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій і
накладенням штрафу; рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу; рішення
Європейського суду з прав людини з
урахуванням особливостей,
передбачених Законом України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини».

У відповідності до п. 1.8 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від
02.04.2012р. № 512/5 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 02.04.2012р.
за № 489/20802, вимога державного виконавця
є письмовим документом, який
складається у випадках, передбачених
Законом, та є обов'язковою для
виконання органами, установами,
організаціями, посадовими особами і
фізичними особами щодо надання
державному виконавцю документів або їх
копій, необхідних для здійснення його
повноважень, вчинення інших дій,
необхідних для виконання рішення.

Зазначений пункт Інструкції
кореспондується з ч.1 ст.5 Закону №606.

За порушення вимог цього Закону,
невиконання законних вимог державного
виконавця фізичними, юридичними чи
посадовими особами, несвоєчасне
подання або неподання звітів про
відрахування із заробітної плати та
інших доходів боржника, неподання або
подання неправдивих відомостей про
доходи і майновий стан боржника, а
також неповідомлення боржником про
зміну місця проживання чи
місцезнаходження або місця роботи
(отримання доходів), а також за неявку
без поважних причин за викликом
державного виконавця винні особи
несуть відповідальність у
встановленому законом порядку (ч.1 ст. 90
Закону №606).

Статтею 89 Закону №606 передбачена
відповідальність за невиконання
рішення, що зобов'язує боржника вчинити
певні дії, та рішення про поновлення на
роботі.

У відповідності до зазначеної статті
закону, у разі невиконання без поважних
причин у встановлений державним
виконавцем строк рішення, що зобов'язує
боржника виконати певні дії, та рішення
про поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання. У
разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

З огляду на вищевказані норми Закону
№606, а також Інструкції з організації
примусового виконання рішень, суд
дійшов висновку, що вимога державного
виконавця є обов'язковою для виконання
підприємством, установою та
організацією, якій вона була
адресована (в даному випадку ДПА в
Черкаській області), і невиконання
останньої у визначені законом строки
тягне за собою відповідальність у
вигляді застосування штрафу.

При дослідженні матеріалів справи
судом встановлено, що КААС своєю
постановою від 27.03.2012р. у справі №
2а/2370/3949/2011 за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 до підрозділу примусового
виконання рішень ГУЮ у Черкаській
області про скасування постанови
головного державного виконавця
підрозділу примусового виконання
рішень ГУЮ у Черкаській області Душки
В.П. від 18.03.2011р. про закінчення
виконавчого провадження дійшов
висновку, за яким повного, фактичного
виконання рішення суду від 27.08.2008р. у
справі № 22-а-769/08 не було, в зв'язку з чим
постала необхідність поновити
виконавче провадження № 9749000 для його
подальшого виконання.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 124
Конституції України, судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Згідно ст. 14 КАС України, постанови та
ухвали суду в адміністративних
справах, що набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання на всій
території України. Невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, встановлену законом.

Постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України
(ст. 255 КАС України).

За змістом ч. 1 ст. 258 КАС України
вбачається, що за кожним судовим
рішенням, яке набрало законної сили за
заявою осіб, на користь яких воно
ухвалено, видається виконавчий лист.

Таким чином, беручи до уваги, що рішення
КААС від 27.08.2008р. у справі № 22-а-769/08, яким
ДПА в Черкаській області зобов'язано
виплатити ОСОБА_5 грошове та речове
забезпечення за час вимушеного прогулу
за період з 28.11.2005р. по дату поновлення
на посаді на час виникнення спірних
правовідносин, не було фактично
виконано в повному обсязі, натомість,
було чинним та таким, що набрало
законної сили, а отже обов'язковим до
виконання на всій території держави, то
у державного виконавця відповідно до
ст.ст. 89, 90 Закону №606 були всі правові
підстави прийняти відносно ДПА в
Черкаській області постанову від
09.11.2012р. про накладення штрафу за
невиконання обов'язкових вимог
державного виконавця (по виконанню
постанови від 27.08.2008р.).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій, чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що відповідач довів, що під
час вчинення дій, з приводу яких подано
позов, він діяв на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України, а тому вимоги позивача є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частини 2 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 159 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка підлягає поданню до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
складення постанови в повному обсязі. У
разі застосування судом частини 3
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Якщо суб'єкта владних
повноважень у випадках та порядку,
передбачених частиною 4 статті 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
С.М. Гарань

Повний текст постанови виготовлений 02
червня 2014 року.