Справа № 803/201/14
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2014-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року Справа № 803/201/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Дмитрука В. В.,

при секретарі судового засідання
Шафранюк І.Ф.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Бірука В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління
Укртрансінспекції у Волинській
області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до
Управління Укртрансінспекції у
Волинській області про скасування
постанови про застосування
адміністративно-господарського штрафу
№ 028706 від 11.11.2013р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
постановою про застосування
адміністративно-господарського штрафу
від 11.11.2013р. № 028706 до позивача
застосовано фінансову санкцію у сумі
1700 грн. за порушення законодавства про
автомобільний транспорт,
відповідальність за яке передбачена
абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про
автомобільний транспорт", а саме
відсутність на транспортному засобі
марки DAF тахографа разом з тахокартами,
однак вважає, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням вимог чинного
законодавства з наступних підстав:

- в постанові про накладення
штрафу не вказано, який саме автомобіль
рухався в м. Ківерці (його номерний
знак) і на підставі яких документів
встановлено, що він належить саме
ОСОБА_1;

- в постанові про накладення
штрафу також не вказано, хто саме
керував цим автомобілем (ПІБ)
перевізника;

- адміністративно-господарський
штраф накладений за порушення абз. 3 ч. 1
ст. 60 Закону України "Про автомобільний
транспорт", який передбачає
експлуатацію легкових автомобілів,
облаштованих, як таксі, без наявної
ліцензійної картки, а даний
автомобільний транспорт не
використовувався і не
використовується як таксі;

- справа була розглянута за його
відсутності, про час, місце і дату її
розгляду його ніхто не повідомляв, а
тому він був позбавлений можливості
користуватися своїми правами.

Позивач та представник позивача в
судовому засіданні просять визнати
протиправною та скасувати постанову
про застосування
адміністративно-господарського штрафу
від № 028706 від 11.11.2013р.

Представник відповідача у письмових
запереченнях та в судовому засіданні
адміністративний позов не визнав та
просив у задоволенні
адміністративного позову відмовити
повністю, мотивуючи тим, що посадові
особи Управління Укртрансінспекції у
Волинській області при прийнятті
постанови про застосування
адміністративно-господарського
штрафу, діяли у межах наданих їм
повноважень та з дотриманням норм
Закону України «Про автомобільний
транспорт».

Заслухавши пояснення, доводи та
заперечення представників сторін,
дослідивши подані суду письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов до задоволення
не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником транспортного засобу марки
DAF 85CF.380, реєстраційний номер НОМЕР_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_2.

22.10.2013р. посадовими особами Управління
Укртрансінспекції у Волинській
області керуючись Законом України "Про
автомобільний транспорт", Порядком
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті загального
користування, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 08.11.2006
року №1567 (далі - Порядок), у
відповідності до Положення про
Державну інспекцію України з безпеки
на наземному транспорті, затвердженого
Указом Президента України від 06.04.2011
року №387/2011, Положення про управління
Укртрансінспекції у Волинській
області, затвердженого наказом
Укртрансінспекції від 07.03.2012р. № 35
проведено рейдову перевірку
транспортного засобу марки DAF 85CF.380,
номерний знак НОМЕР_1, на предмет
дотримання перевізником вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання внутрішніх
вантажних перевезень автомобільним
транспортом.

За результатами перевірки складено акт
від 22.10.2013 р. № 032900 про проведення
перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом, яким встановлено
порушення вимог Закону України "Про
автомобільний транспорт", а саме:
відсутні та неоформлені -протокол
перевірки та адаптації тахографа до
ТЗ; товарно-транспортна накладна або
інший визначений законодавством
документ на вантаж, відсутні тахокарти
за період з 24.09.2013 р. по 22.10.2013 р.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
повідомлення про розгляд справи №376/13
від 06.11.2013 р., за яким розгляд справи
призначений на 11.11.2013 р., було
направлено на адресу позивача 06.11.2013 р.
проте лист повернувся на адресу
управління 10.12.2013р. з відміткою «за
закінченням терміну зберігання», що
підтверджує витяг з сервісу ДП
«Укрпошта» по ідентифікатору 526.

Таким чином, твердження позивача про
те, що управлінням Укртрансінспекції у
Волинській області не було повідомлено
його про час, дату і місце розгляду
справи є безпідставним, оскільки дане
спростовується матеріалами справи.

11.11.2013 р. відповідачем винесено
постанову про застосування
адміністративно-господарського штрафу
№ 028706, якою до ОСОБА_1 застосовано
адміністративно-господарський штраф у
розмірі 1700 грн. за порушення вимог
законодавства про автомобільний
транспорт, відповідальність за яке
передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60
Закону України "Про автомобільний
транспорт".

За результатами перевірки ОСОБА_1
винесено припис щодо усунення порушень
законодавства про автомобільний
транспорт № 005355 з вимогою негайно з
моменту отримання припису вжити
заходів до усунення виявлених
порушень, але не пізніше 22.10.2013р.

13.11.2013 р. управлінням Укртрансінспекції
у Волинській області на адресу
позивача були відправлені копії
постанови №028706 від 11.11.2013 р. та припису
№005355 від 11.11.2013 р., однак лист був
повернутий за зворотною адресою з
відміткою «за закінченням терміну
зберігання», що підтверджує витяг з
сервісу ДП «Укрпошта» по
ідентифікатору 900.

Таким чином, суд вважає, що посадові
особи управління Укртрансінспекції у
Волинській області, при проведенні
розгляду справи та прийнятті рішення
про винесення постанови про
застосування
адміністративно-господарського штрафу
та припису щодо усунення законодавства
про автомобільний транспорт, діяли у
межах наданих їм повноважень та з
дотриманням вимог чинного
законодавства.

Поряд з тим, суд не бере до уваги
твердження позивача про відсутність
П.І.Б перевізника в оскаржуваній
постанові № 028706 від 11.11.2013р., оскільки
інші відомості (номерний знак
транспортного засобу) у постанові про
застосування
адміністративно-господарського штрафу
не зазначаються відповідно до Порядку.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
автомобільний транспорт"
автомобільний перевізник - фізична або
юридична особа, яка здійснює на
комерційній основі чи за власний кошт
перевезення пасажирів чи (та) вантажів
транспортними засобами; послуга з
перевезення пасажирів чи вантажів -
перевезення пасажирів чи вантажів
транспортними засобами на договірних
умовах із замовником послуги за плату.

Відповідно до частини 2 ст. 48 Закону
України "Про автомобільний транспорт"
документами для здійснення внутрішніх
перевезень вантажів є: для
автомобільного перевізника - документ,
що засвідчує використання
транспортного засобу на законних
підставах, інші документи, передбачені
законодавством; для водія - посвідчення
водія відповідної категорії,
реєстраційні документи на
транспортний засіб,
товарно-транспортна накладна або інший
визначений законодавством документ на
вантаж, інші документи, передбачені
законодавством.

Пунктом 6.1 Положення про робочий час і
час відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів, затвердженого
Наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 07.06.2010 р. N 340,
передбачено, що автобуси, що
використовуються для нерегулярних і
регулярних спеціальних пасажирських
перевезень, для регулярних
пасажирських перевезень на міжміських
автобусних маршрутах протяжністю
понад 50 км, вантажні автомобілі з
повною масою понад 3,5 тонн повинні бути
обладнані діючими та повіреними
тахографами

Згідно з пунктом 4 Наказу Міністерства
транспорту та зв'язку України від 07.06.2010
р. N 340 пункт 6.1 Положення про робочий час
і час відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів, затвердженого
цим наказом, набирає чинності для
перевезення вантажів колісними
транспортними засобами з повною масою
понад 12 тонн, нерегулярних і регулярних
спеціальних пасажирських перевезень,
регулярних пасажирських перевезень на
міжміських автобусних маршрутах
протяжністю від 50 до 150 км - з 01.06.2013р.

Відповідно до пункту 3.3 Інструкції з
використання контрольних пристроїв
(тахографів) на автомобільному
транспорті, затвердженої Наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України від 24 червня 2010 року N 385 водій
транспортного засобу, обладнаного
тахографом: має при собі: протокол про
перевірку та адаптацію тахографа до
транспортного засобу; заповнені
тахокарти у кількості, що передбачена
ЄУТР, або картку водія чи роздруківку
даних роботи тахографа у разі
обладнання транспортного засобу
цифровим тахографом.

В акті перевірки від 22.10.2013 р. № 032900
зафіксовано факт надання послуг з
перевезення вантажу, в якому зазначено,
що внутрішні вантажні перевезення
здійснювались по маршруту
«Рафалівка-Луцьк» (щебінь), а тому
транспортний засіб марки DAF 85CF.380
повинен бути обладнаний тахографом.

Відповідно до абзацу 3 частини 1
статті 60 Закону України "Про
автомобільний транспорт" за надання
послуг з перевезень пасажирів та
вантажів без оформлення документів,
перелік яких визначений статтями 39 та 48
цього Закону, до автомобільних
перевізників застосовується штраф у
розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Таким чином, позивач надавав послуги з
перевезення вантажів без оформлення
усіх документів, які передбачені для
автомобільного перевізника статтею 48
Закону України "Про автомобільний
транспорт", а тому допустив порушення
законодавства про автомобільний
транспорт і до нього правомірно на
підставі абзацу третього частини
першої статті 60 Закону України "Про
автомобільний транспорт" застосована
санкція у вигляді штрафу в розмірі ста
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, тобто 1700 грн.

При цьому, судом також взято до уваги,
що 29.08.2013р. відповідачем вже було
проведено перевірку дотримання вимог
транспортного законодавства
перевізником ОСОБА_1 та виявлено
аналогічне порушення, однак
адміністративно-господарський штраф
застосовано не було, натомість
винесено попередження про усунення
виявлених порушень до 22.10.2013р.
Наведений факт спростовує твердження
позивача про те, що йому невідомо про
необхідність встановлення тахографа
на належний йому на праві власності
транспортний засіб DAF 85CF.380, р.н. НОМЕР_1.

Відповідно до частин першої, другої
статті 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доводи позивача наведені у позовній
заяві до уваги судом не приймаються,
так як спростовані вищенаведеними
нормами та обставинами, встановленими
при розгляді справи.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що відповідач,
приймаючи постанову про застосування
адміністративно-господарського штрафу
№ 028706 від 11.11.2013р., діяв на підставі, у
межах та у спосіб, що передбачені
чинним законодавством України, а тому
позовні вимоги є необґрунтованими і
задоволенню не підлягають.

Крім того, враховуючи приписи ч.3 ст.4
Закону України «Про судовий збір»,
відповідно до якої під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору, решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги, суд вважає за необхідне
достягнути з позивача 90% належного до
сплати судового збору в розмірі 1
644грн.30коп.

Керуючись статтями 2,69-72,94, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, та на підставі Законів України
«Про автомобільний транспорт», «Про
судовий збір», наказу Міністерства
транспорту та зв'язку України № 340 від
07.06.2010р., суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід Державного
бюджету України 1644 (одна тисяча шістсот
сорок чотири) гривні 30 копійок
належного до сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається сторонами протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови, повний текст якої буде
виготовлено 21 лютого 2014 року. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
В.В.Дмитрук