Справа № 807/1396/14
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 рокум. Ужгород№ 807/1396/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд в особі судді
Шешеня О.М., розглянувши справу в
порядку письмового провадження за
позовною заявою Управління Пенсійного
фонду України в м. Ужгороді
Закарпатської області до Товариства з
обмеженою відповідальністю спільного
Українсько-Словацького підприємства
"Фем-Інвест" про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду
України в м. Ужгороді Закарпатської
області (далі - позивач) звернулося до
суду з адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю спільного
Українсько-Словацького підприємства
"Фем-Інвест" (далі - відповідач) про
стягнення заборгованості, що виникла
внаслідок несплати обов'язкових
платежів на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в
розмірі 200457,36 грн.

03.06.2014 року до суду надійшла заява
представника позивача про розгляд
справи за його відсутності за наявними
матеріалами справи. Представник
позивача в даній заяві підтримав
вимоги викладені в позовній заяві та
просив задовольнити позов в повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання повторно не з'явився без
поважних причин, заперечення на позов
не надав, хоча був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду. Суд вважає за
можливе вирішити справу на підставі
наявних у ній доказів.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Згідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи вище викладене, суд вважає
за можливе розглянути дану справу в
порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали справи,
всебічно та повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку про те, що позовна заява
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідача
30.08.2001 року було зареєстровано, як
юридичну особу, у відповідності до
Свідоцтва про державну реєстрацію
юридичної особи (а.с. 10).

Однак, за відповідачем рахується
непогашена заборгованість в розмірі
200457,36 грн. Дана заборгованість виникла
на підставі наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 р. №
2464-ІV (далі - Закон № 2464 - IV) платниками
єдиного внеску є підприємства,
установи, організації, інші юридичні
особи, утворені відповідно до
законодавства України, незалежно від
форм власності, виду діяльності та
господарювання, які використовують
працю фізичних осіб на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у свідоцтві про
державну реєстрацію її як підприємця),
у тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших юридичних
осіб, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 -
IV платниками єдиного внеску є
працівники - громадяни України,
іноземці (якщо інше не встановлено
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України) та особи без
громадянства, які працюють: на
підприємствах, в установах та
організаціях, в інших юридичних осіб,
зазначених в абзацах другому та
восьмому пункту 1 цієї частини; у
фізичних осіб - підприємців на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством; у фізичних осіб, які
забезпечують себе роботою самостійно,
та в інших фізичних осіб на умовах
трудового договору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону №
2464 - IV платниками єдиного внеску є
фізичні особи - підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 7
Закону № 2464 - IV єдиний внесок
нараховується для платників,
зазначених у пункті 4 частини першої
статті 4 цього Закону, які обрали
спрощену систему оподаткування, - на
суми, що визначаються такими
платниками самостійно для себе та
членів сім'ї, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, але не більше максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску, встановленої цим Законом. При
цьому сума єдиного внеску не може бути
меншою за розмір мінімального
страхового внеску за кожну особу.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону № 2464
- IV єдиний внесок для платників,
зазначених у пункті 1 (крім абзацу
сьомого) частини першої статті 4 цього
Закону, встановлюється у відсотках до
визначеної абзацом першим пункту 1
частини першої статті 7 цього Закону
бази нарахування єдиного внеску (за
винятком винагороди за
цивільно-правовими договорами)
відповідно до класів професійного
ризику виробництва, до яких віднесено
платників єдиного внеску, з
урахуванням видів їх економічної
діяльності.

У відповідності до ч. 5 ст. 8 Закону
№ 2464 - IV для підприємств, установ,
організацій та інших юридичних осіб
встановлюється єдиний внесок у розмірі
34,7 відсотка винагороди за
цивільно-правовими договорами.

У відповідності до ч. 11 ст. 8
Закону № 2464 - IV єдиний внесок для
платників, зазначених у пунктах 4 та 5
частини першої статті 4 цього Закону,
встановлюється у розмірі 34,7 відсотка
визначеної пунктами 2 та 3 частини
першої статті 7 цього Закону бази
нарахування єдиного внеску.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 6
Закону № 2464 - IV платник єдиного внеску
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі нараховувати, обчислювати і
сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону №
2464 - IV платники єдиного внеску
зобов'язані подавати звітність до
територіального органу Пенсійного
фонду у строки, в порядку та за формою,
встановленими Пенсійним фондом за
погодженням з відповідними фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
статистики.

Згідно до ч. 8 ст. 9 Закону № 2464 - IV
платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом.

Таким чином, відповідачем було
самостійно нараховано єдиний внесок за
період з листопада 2011 року по березень
2012 року на загальну суму 202798,20 грн., у
відповідності до самостійно поданої до
позивача звітності в електронному
вигляді (а.с. 11-88).

Однак, відповідач не сплатив в
повному обсязі самостійно нарахованих
ним сум страхових внесків, а відтак, за
відповідачем рахується заборгованість
по сплаті страхових внесків в сумі
200457,36 грн., що підтверджується карткою
особового рахунку страхувальника (а.с.
5-8).

Позивачем вживалися заходи
досудового врегулювання спору, в тому
числі шляхом направлення сформованих
вимог, однак, відповідачем не було
добровільно погашено заборгованості
по страховим внескам.

Таким чином, на час розгляду
адміністративної справи відповідачем
не було добровільно погашено
заборгованість зі сплати єдиного
внеску в сумі 200457,36 грн.

За наведених обставин, позовні
вимоги підтверджені належними та
допустимими доказами і підлягають до
задоволення повністю.

Судові витрати по справі згідно
ч.4 ст. 94 КАС України з відповідача не
стягуються.

На підставі наведеного,
відповідно до Закону України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" та керуючись
ст.ст. 11, 70, 71, 86, 94, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов Управління Пенсійного
фонду України в м. Ужгороді
Закарпатської області до Товариства з
обмеженою відповідальністю спільного
Українсько-Словацького підприємства
"Фем-Інвест" - задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю спільного
Українсько-Словацького підприємства
"Фем-Інвест" (вул. Гранітна, буд. 14, м.
Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) на користь Управління
Пенсійного фонду України в м. Ужгороді
Закарпатської області заборгованість,
що виникла внаслідок несплати
обов'язкових платежів на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 200457,36
(двісті тисяч чотириста п'ятдесят сім
гривень тридцять шість копійок) грн.

3. Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

Суддя
О.М. Шешеня