Справа № 2018/2-а-7577/11
Суддя: Чередник В. Є.
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2014 року Київський районний суд м.
Харкова в складі: головуючого

судді Чередник В.Є.

при секретарі Кривенко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Харківської міської ради Харківської
області, Адміністрації Київського
району Харківської міської ради,
виконавчого комітету Харківської
міської ради, Головного управління
Держземагенства у Харківській області,
третя особа ОСОБА_3 про визнання
протиправними та скасування рішень,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом,
який було уточнено в ході розгляду
справи та остаточно просив визнати
незаконними та скасувати рішення
виконкому Харківської міської ради
від 14.08.1996р. №844 «Про надання
громадянам у приватну власність
емельних ділянок для будівництва та
обслуговування житлових будинків
і господарських будівель», в частині
надання ОСОБА_3 земельної ділянки по
АДРЕСА_1 та рішення від 28.07.1999р. №988
«Про передачу громадянам у
приватну власність земельних ділянок,
які надані їм для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд» в
частині надання ОСОБА_3 у приватну
власність земельної ділянки по АДРЕСА_1
у м. Харкові.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що Рішенням виконавчого
комітету Київського районної у м.
Харкова ради, правонаступником якої є
Адміністрація Київського району
Харківської міської ради, від 07 квітня
1992року №132 йому була виділена земельна
ділянка за адресою АДРЕСА_1 Відповідно
до Акту відведення земельної ділянки в
постійне користування від 29 грудня 1992
року, арх. №3213-й, замовлення №3382/92 було
проведено встановлення меж земельної
ділянки в натурі, тому на підставі ст. 123
ЦК України в ред. 1963р. він є власник
зазначеної земельної ділянки. В той
час, рішеннями виконкому від 14.08.1996р.
№844 та від 28.07.1999р. №988 ОСОБА_3 надана та
передана у власність земельна ділянка
по АДРЕСА_1 та в подальшому ОСОБА_3
отримала акт на право власності на
земельну ділянку. На думку позивача,
оскаржувані ним рішення прийняті з
порушенням процедури прийняття, з
виходом за межі повноважень виконкому
Харківської міської ради та з
порушенням ст.ст. 27,29 ЗК України 1990 року,
оскільки земельна ділянка була раніше
вже виділена та не була вільною, на ній
почалось будівництво.

В судовому засіданні представники
позивача уточнені позовні вимоги
підтримали, просили їх задовольнити в
повному обсязі з підстав, викладених
письмово.

Представник відповідача Харківської
міської ради у поданих до суду
запереченнях проти задоволення
позовних вимог заперечувала,
зазначаючи, що рішенням виконкому
Київської районної ради 1992 року ОСОБА_1
була виділена земельна ділянка по
АДРЕСА_1 та в подальшому укладений
договір про безстрокове користування
земельною ділянкою. За умовами
договору ОСОБА_1 був зобов'язаний
протягом року приступити до
будівництва та будівництво будинку
повинно бути закінчено до 04.04.1998р.,
однак ОСОБА_1 умови договору не
виконані. Крім того, у ОСОБА_1 відсутнє
оформлення у відповідності до норм
земельного законодавства право
користування на земельну ділянку по
АДРЕСА_1, відсутня реєстрація права
користування земельною ділянкою в ДП
«Центр державного земельного
кадастру», тому підстави для
задоволення позову відсутні.

Крім того, рішенням Київського
районного суду м. Харкова від 15.05.2013р..
яке набрало законної сили договір про
надання у безстрокове користування
земельною ділянки для будівництва
житлового будинку на праві особистої
власності №85 від 04.04.1995 р., укладений
муж виконкомом Київської районної ради
м. Харкова та ОСОБА_1 припиненим з 1998 р.

Відповідачі - Адміністрація
Київського району Харківської міської
ради, та виконком Харківської міської
ради у судове засідання не з'явились,
про час та місце судового розгляду
повідомлялись належним чином,
заперечень на позов не надали.

Представник Головного Управління
Держземагенства у Харківській області
подав до суду письмові заперечення, в
яких проти позову заперечував, просив
розглянути справу за його відсутності,
з урахуванням наданих заперечень.

Третя особа ОСОБА_3 та її представник у
судовому засіданні проти позову
заперечували, при цьому зазначаючи, що
оскаржувані рішення прийняті у
відповідності до норм чинного нас їх
прийняття законодавства, при цьому не
порушуючи права позивача, оскільки на
час їх прийняття у позивача були
відсутні документи, які надають йому
право постійного користування
земельною ділянкою та з всіх підстав,
викладених письмово.

Суд, вислухавши думку сторін та їх
представників, дослідивши матеріали
справи, вважає позов таким, що н
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням виконавчого комітету
Київської районної ради депутатів №132
від 07.04.1992р. затверджено перелік осіб на
індивідуальне житлове будівництво,
згідно якого ОСОБА_1 надано під
здійснення індивідуального житлового
будівництва земельну ділянку площею 930
кв. м. по АДРЕСА_1 у м. Харкові.

Пунктом 4 цього ж рішення зобов'язано
ОСОБА_1 та житлово - експлуатаційне
об'єднання укласти договір про надання
у безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва житлового
будинку в строк до 30.04.1992р.

Пунктом 5 цього ж рішення попереджено,
що наймачі, які мешкають в державних
квартирах після закінчення трьох
річного строку, тобто до 1995г. збудовані
житлові будинки зобов'язані здати в
експлуатацію, а займану площу в
держквартирах передати райвиконкому в
належному стані.

Таким чином, на виконання вказаного
рішення ОСОБА_1 був зобов'язаний у строк
до 1995 року здати житловий будинок в
експлуатацію та оформити державний акт
на земельну ділянку.

Проте, лише у 1995 році між ОСОБА_1 та
житлово - експлуатаційним об'єднанням
на виконання вказаного рішення
укладено Договір про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва житлового
будинку на праві особистої власності №
85 від 04.04.1995р.

Таким чином, суд вважає, що позивачем
штучно було продовжено строки
будівництва житлового будинку на
спірній земельній ділянці.

Згідно з п. 4 вказаного Договору, ОСОБА_1
зобов'язаний протягом одного року
приступити до будівельних робіт з тим,
щоб будівництво повністю було
закінчено через три роки після
підписання договору - до 04.04.1998 р.

Пунктом 5 Договору також встановлено,
що будівництво житлового будинку інших
споруд не буде закінчено
„Забудовником" у встановлений
договором строк з причин не залежних
від нього самого, строк закінчення
будівництва може бути виконкомом
Київської районної у м. Харкові ради
народних депутатів продовжено не більш
ніж на один рік. Забудовника
зобов'язано закінчити будівництво не
пізніше закінчення строку. В даному
випадку до 04.04.1999 року.

Станом на 1999 рік будівництво житлового
будинку позивачем не розпочато.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова, яке набрало законної сили,
Договір про надання у безстрокове
користування земельної ділянки для
будівництва житлового будинку на праві
особистої власності № 85 від 04.04.1995р. за
рішенням суду визнано припиненим.

Враховуючи, що позивачем не надано
відомостей стосовно наявної у позивача
квартири, яку за рішенням №132 від
07.04.1992р. він повинен був передати
райвиконкому в належному стані, суд
вважає, що самим позивачем вимоги
рішення та істотних умов Договору не
виконувались у встановлені в цих
документах строки.

У 1998 року повноваження щодо
розпорядження землями територіальної
громади міста передані виконавчим
комітетам Харківської міської ради.

Цим рішенням Харківської міської ради
від 21.05.1998р. «Про передачу виконавчому
комітету повноважень по передачі,
наданню і вилученню земельних ділянок»
делеговано повноваження щодо передачі
у приватну власність громадянам
України міських земельних ділянок,
наданих їм для будівництва і
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель (присадибних
ділянок), садівництва і гаражного
будівництва, в межах норм, встановлених
Земельним кодексом України, крім
ділянок вказаних у п. 3 цього ж рішення.

Доказів щодо звернення ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Харківської
міської ради із відповідними
документами про здачу житлового
будинку в експлуатацію та отримання
державного акту для його
обслуговування до матеріалів справи
позивачем не надано. Також не надано
розробленого та погодженого у
встановленому законом порядку .л
робочого проекту житлового будинку.

В судовому засідання представником
позивача зазначено, що позивач з заявою
про отримання державного акту до
відповідних органів не звертався, тоді
як Земельним кодексом 90-х років
передбачалося отримання державних
актів на постійне користування землею.

Наявність у позивача Акту відводу в
натурі від 29.12.1992 р., на земельну ділянку
площею 930 кв.м., а також наявність
договору на вивіз сміття не єя
тотожніми з державним актом на
земельну ділянку.

Крім цього, з 1 січня 2002р. набув
чинності новий Земельний кодекс
України. Згідно п. 1 Перехідних положень
Земельного кодексу України рішення про
надання в користування земельних
ділянок, а також про вилучення (викуп)
земель, прийняті відповідними
органами, але не виконані на момент
введення у дію цього Кодексу,
підлягають виконанню відповідно до
вимог цього кодексу.

Згідно зі ст. 22 Закону України „ Про
основи містобудування", забудова
земельних ділянок, що надаються для
містобудівних потреб, здійснюється
після виникнення права власності чи
права користування земельною ділянкою
у порядку, передбаченого законом, та
отримання дозволу на виконання
будівельних робіт.

Відповідно до ст. 125 ЗК України (в
редакції до 2008 р.) право власності та
право постійного користування на
земельну ділянку виникає після
одержання її власником або
користувачем документа (державного
акту), що посвідчує право власності чи
право постійного користування
земельною ділянкою, та його державної
реєстрації. Право на оренду земельної
ділянки виникає після укладення
договору оренди і його державної
реєстрації.

Розпочинати використання земельної
ділянки до встановлення її меж у натурі
(на місцевості), одержання документа, що
посвідчує право на неї, та державної
реєстрації забороняється.

23.04.2004 р. ОСОБА_1 звернувся до
виконавчого комітету Київської
районної у місті Харкові ради із заявою
про продовження строку будівництва до
кінця 2004р. і заявою від 13.07.2004р. про
надання дозволу на розробку робочого
проекту та продовження строку
будівництва до 31.05.2005р.

Рішенням виконавчого комітету
Київської районної ради №200-4 від
03.08.2004р. ОСОБА_1 було надано дозвіл на
розробку робочого проекту будівництва
житлового будинку та продовження
строків будівництва.

Пунктами 1-3 цього ж рішення громадян
зобов'язано виконати проект відведення
земельних ділянок та подати їх на
затвердження в установленому порядку.
Також попереджено, що земельні ділянки
їм будуть надані окремим рішенням
після надання проектів відведення
земельних ділянок, погоджених у
встановленому порядку.
Відповідальність за виконання робіт
покладено на заявника.

Отже, наявність цього рішення свідчить
про те, що самим позивачем ОСОБА_1
фактично було визнано факт відсутності
у нього земельної ділянки оформленої
належним чином та погодженого робочого
проекту на будівництво у встановленому
порядку.

Станом на 2004 рік вирішення питань,
пов'язаних із земельними відносинами
належало виключно до повноважень
Харківської міської ради, відповідно
до ст. 83,116,118 п. 12 Перехідних положень
Земельного кодексу України, Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» та Закону України „ Про
планування та забудову територій".

Крім того відповідно до ст. 24 Закону
України „ Про планування та забудову
територій" (в редакції на 2004 рік) у разі
прийняття міською радою рішення про
надання земельної ділянки із земель
державної чи комунальної власності для
розміщення об'єкта містобудування в
порядку, визначеному земельним
законодавством, зазначене рішення
одночасно є дозволом на будівництво
цього об'єкта. Дозвіл на будівництво
дає право замовникам на отримання
вихідних даних на проектування,
здійснення проектно-вишукувальних
робіт та отримання дозволу на
виконання будівельних робіт у порядку,
визначеному цим законом.

Дозвіл на будівництво об'єкта
містобудування надається заявнику
протягом двох місяців з дня подання
заяви.

У разі, якщо фізична або юридична особа
не розпочала будівельні роботи
протягом двох років від дня отримання
дозволу на будівництво об'єкта
містобудування, цей дозвіл втрачає
чинність.

Таким чином, суд вважає, що у позивача
не виникло права на використання та
забудову спірної земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно інформації управління
Держкомзему у м. Харків з 1999 року на
спірну земельну ділянку обліковується
Держаний акт на право приватної
власності від 12.08.1999р. № 2904, оформлений
і виданий у встановленому законом
порядку ОСОБА_3, що свідчить про її
законне право на її користування.

В свою чергу, на підставі рішень
Харківської міської ради від 28.07.1999р. №
988 ОСОБА_3 надано земельну ділянку
площею 812,35кв.м. по АДРЕСА_1 для
будівництва житлового будинку.
Держаний акт на право приватної
власності від 12.08.1999р. №2904.

Передача земельних ділянок у власність
здійснювалась на підставі чинного на
той час законодавства: декрету КМУ №
15-92 від 26.12.92р. „Про приватизацію
земельних ділянок" ст.ст. 6, 67, ЗК
України, ст. 59 Закону України „Про
місцеве самоврядування", рішення
Харківської міської ради від 21.05.1998р.
«Про передачу виконавчому комітету
повноважень по передачі, наданню і
вилученню земельних ділянок», а також
рішенням виконавчого комітету
Харківської міської ради від 13.12.1995р. №
952 „Про затвердження Положення про
порядок передачі у власність
громадянам земельних ділянок для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель".

Положенням про порядок передачі у
власність громадянам земельних
ділянок для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель, затвердженим
рішенням від 13.12.1995р. № 952 не
передбачена перевірка управлінням
земельних відносин у відділі
земельного кадастру факту права
власності або права користування
земельною ділянкою, яка надавалась
громадянам для будівництва
індивідуального житлового будинку за
рахунок житлової громадської забудови.

Враховуючи те, що на час прийняття
рішення ВК ХМР №200-4 від 03.08.2004р. „Про
надання ОСОБА_1 дозволу на розробку
робочого проекту" у ОСОБА_3 було
оформлено право приватної власності на
земельну ділянку на підставі
Державного акту, прокуратурою
Київського району м. Харкова внесено
протест на рішення виконавчого
комітету Харківської міської ради №
200-4 від 03.08.2004р., який рішенням ВК ХМР №
106 від 24.05.2005р. задоволений, а саме
рішення ВК ХМР № 200-4 від 03.08.2004р.
скасовано.

Відповідно до інформації інспекції
ДАБК у Харківській області від 01.12.2010 р.
земельна ділянка по АДРЕСА_1 частково
огороджена, будівельні роботи не
проводяться. На ділянці знаходяться
складовані будівельні матеріали
(фундамент блоки та плити перекриття).

Згідно з ч.1 ст. 23 ЗК України від
18.12.1990р., документи, що посвідчують
право на землю, а саме право власності
або право постійного користування
землею посвідчується державними
актами, які видаються і реєструються
сільськими, селищними, міськими,
районними Радами народних депутатів.
Державний акт на право колективної
власності на землю видається
колективному сільськогосподарському
підприємству, сільськогосподарському
кооперативу, сільськогосподарському
акціонерному товариству із
зазначенням розмірів земель, що
перебувають у власності підприємства,
кооперативу, товариства і у
колективній власності громадян. До
державного акта додається список цих
громадян. Форми державних актів
затверджуються Верховною Радою
України.

Відповідно до ст. 24 ЗК України від 18.12.1990
р., право тимчасового користування
землею, в тому числі на умовах оренди,
оформляється договором. Форма договору
і порядок його реєстрації
встановлюються Кабінетом Міністрів
України.

Вказані норми кореспондуються із
Земельним кодексом, який набрав
чинності з 2002 р. відповідно до якого
право власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа (державного
акту), що посвідчує право власності чи
право постійного користування
земельною ділянкою, та його державної
реєстрації. Право на оренду земельної
ділянки виникає після укладення
договору оренди і його державної
реєстрації (ст. 125 Земельного кодексу
України).

Документом, що підтверджує право
власності на земельну ділянку
являється Державний акт, право
користування підтверджується
договором оренди, які укладаються між
сторонами, а саме громадянами чи
юридичними особами та органом
місцевого самоврядування - міською
радою.

Вказані документи є правовою підставою
для користування земельною ділянкою,
крім того їх перелік є виключний і не
передбачає користування земельною
ділянкою на підставі інших документів.

Таким чином, Договір не є документом, що
підтверджує право власності чи право
користування на земельну ділянку, крім
того його не можна ототожнювати з таким
документом, як Державний акт на землю.

Відповідно до ст.71 ч.1 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Таким чином, в судовому засіданні
позивачем та його представниками не
надано суду доказів порушення прав
позивача діями відповідачів , отже у
позовних вимогах суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 11, 71. 159-163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Харківської міської ради Харківської
області, Адміністрації Київського
району Харківської міської ради,
виконавчого комітету Харківської
міської ради, Головного управління
Держземагенства у Харківській області,
третя особа ОСОБА_3 про визнання
протиправними та скасування рішень -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена шляхом
подачі протягом 10 днів з її
проголошення, або з дня складення
постанови у повному обсязі до
Київського районного суду м. Харкова
апеляційної скарги до Київського
районного суду м. Харкова з подачею
копії апеляційної скарги до суду
апеляційної інстанції.

Суддя -