Справа № 821/3420/13-а
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/3420/13-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Хом'якова В.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та
Димерлія О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Одесі апеляційну
скаргу Цюрупинської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 16.10.2013 року
по справі за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Цюрупинської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2013 року Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Цюрупинської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень.

В обґрунтування позовних вимог
зазначалося про неправомірні висновки
податкової інспекції, які зафіксовані
в акті перевірки від 21.03.13 № 41/17-
щодо визнання нікчемними правочинів,
укладених ФОП ОСОБА_1 з ТОВ "Південні
Традиції", відсутності доказів
фіктивної діяльності позивача та його
контрагента, безтоварності вчинених
операцій та формування фіктивного
податкового кредиту та валових витрат.
Позивач також зазначав, що первинні
документи та податкова звітність були
перевірені податковою інспекцією,
претензій до їх заповнення та форми у
перевіряючих не виникло. В подальшому
придбані товари реалізовані в
роздрібній торгівлі з використанням
реєстраторів розрахункових операцій.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від
16.10.2013 року позов задоволено. Скасовано
податкові повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у
Голопристанському районі Херсонської
області Державної податкової служби
від 29 березня 2013 року №, №.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, Цюрупинська
об'єднана Державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області в апеляційній
скарзі зазначає про невідповідність
висновків суду обставинам справи. При
цьому апелянт вважає, що судом допущено
порушення матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи по
суті. У зв'язку з чим в апеляційній
скарзі ставиться питання про
скасування постанови суду першої
інстанції і винесення нової постанови
із відмовою в задоволенні позову.

Оскільки сторони були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
судового засідання, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
повідомленнями про вручення почтових
відправлень, однак в судове засідання
вони не з'явилися, поважність своєї
неявки суду не повідомили, тому
апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження відповідно до вимог ст.197
КАС України за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про відсутність підстав для її
задоволення.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1
зареєстрований приватним підприємцем,
знаходиться на загальній системі
оподаткування, є платником податків, в
тому числі податку на додану вартість,
податку на доходи фізичних осіб,
займається роздрібною торгівлею
алкогольними напоями, має відповідні
ліцензії та торговий патент.

В березні 2013 року державним податковим
ревізором - інспектором Державної
податкової інспекції у
Голопристанському районі Херсонської
області проведена позапланова
документальна невиїзна перевірка ФОП
ОСОБА_1 з питання взаємовідносин з
постачальником ТОВ "Південні Традиції"
за період 01.03.2011 по 30.09.11 (акт №41/17-
від 21.03.2013). Перевіркою виявлено
порушення п.139.1.9 ст.139 Податкового
кодексу України, неправомірно включено
до складу валових витрат обсяг
придбаних товарів у сумі 148 117 грн., які
не спрямовані на реальне настання
правових наслідків по правочинам з ТОВ
"Південні Традиції"; порушення ч. 1 ст. 203,
ч. 1 ст. 207, ст. 215, п. 1 ст. 216, ст. 228
Цивільного кодексу України в частині
недодержання вимог зазначених статей в
момент вчинення правочинів, які не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними
по правочинах, здійснених ТОВ "Південні
Традиції" з постачальниками та
покупцями по придбанню та продажу
товарів (робіт, послуг) за період з
09.03.2011 по 30.09.2011; порушення п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, внаслідок
чого підприємцем занижено податок на
додану вартість у сумі 28 322,31 грн.;
порушення п. 177.1 ст. 177 та п. 167.1 ст. 167 ПКУ,
внаслідок чого донараховано податок на
доходи фізичних осіб в сумі 25179 грн. 88
коп.

З акту перевірки вбачається, що згідно
з договором від 01.04.11 за період з 09.03.11 по
30.09.11 ФОП ОСОБА_3 придбавав у ТОВ
"Південні Традиції" алкогольні напої,
які доставлялись транспортом продавця
ТОВ "Південні Традиції". Вартість
поставлених товарів склала 148117 грн. без
врахування ПДВ.

За період з 01.05.11 по 30.09.11 ФОП ОСОБА_1
задекларовано податкового кредиту по
податку на додану вартість у сумі 326587
грн. Перевіркою повноти визначення
податкового кредиту за період з 01.05.11 по
30.09.11 встановлено його завищення на
загальну суму 29623,32 грн., в т.ч.: за
травень 2011 року у сумі - 6491,16 грн.,
за червень 2011 року у сумі - 2269,21 грн., за
липень 2011 року у сумі - 11602,02 грн., за
серпень 2011 року у сумі - 3954,68 грн., за
вересень 2011 року у сумі - 5306,25 грн.
внаслідок задіяння для формування
податкового кредиту податкових
накладних ТОВ "Південні Традиції".

На підставі висновків акту перевірки
контролюючим органом винесено
податкове повідомлення - рішення №
від 29.03.2013 про збільшення
грошового зобов'язання з ПДВ в сумі 28
322,31 грн. та застосування штрафних
санкцій в розмірі - 7080,58 грн., № 000661700 про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб на 25179
грн. 88 коп. та застосування штрафу в
сумі 6294 грн. 97 коп.

Головним управлінням Міндоходів у
Херсонській області Міністерства
доходів і зборів України було винесено
рішення про результати розгляду
первинної скарги №581/10/21-22-10-02-06 від
14.06.2013, яким залишено без задоволення
скаргу та одночасно збільшено
податкове зобов'язання по податку на
доходи фізичних осіб на суму 821,76 грн.,
податок має складати 26001 грн.64 коп.,
штрафні санкції становлять 50 % від
податку, або 13000 грн. 82 коп. Також було
збільшено штрафні санкції по ПДВ на
суму 3351,90 грн.

Вирішуючи справу по суті суд першої
інстанції дійшов до вірного висновку
щодо наявності підстав для задоволення
позовних вимог Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, виходячи з
наступного.

Спірні відносини між сторонами виникли
внаслідок прийнятих державним
податковим ревізором - інспектором
Державної податкової інспекції у
Голопристанському районі Херсонської
області податкових повідомлень-рішень
на підставі акту перевірки, відповідно
до якого встановлено наступні
порушення:

- п.139.1.9 ст.139 Податкового кодексу
України, неправомірно включено до
складу валових витрат обсяг придбаних
товарів у сумі 148 117 грн., які не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків по правочинам з ТОВ
"Південні Традиції";

- ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 207, ст. 215, п. 1 ст. 216, ст.
228 Цивільного кодексу України в частині
недодержання вимог зазначених статей в
момент вчинення правочинів, які не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними
по правочинах, здійснених ТОВ "Південні
Традиції" з постачальниками та
покупцями по придбанню та продажу
товарів (робіт, послуг) за період з
09.03.2011 по 30.09.2011;

- порушення п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України, внаслідок чого
підприємцем занижено податок на додану
вартість у сумі 28 322,31 грн.;

- п. 177.1 ст. 177 та п. 167.1 ст. 167 ПКУ,
внаслідок чого донараховано податок на
доходи фізичних осіб в сумі 25179 грн. 88
коп.

Щодо порушення норм Цивільного кодексу
України слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.207 ГК України
господарське зобов'язання, що не
відповідає вимогам закону, або вчинено
з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, або
укладено учасниками господарських
відносин з порушенням хоча б одним з
них господарської компетенції
(спеціальної правосуб'єктності), може
бути на вимогу однієї із сторін, або
відповідного органу державної влади
визнано судом недійсним повністю або в
частині.

Якщо господарське зобов'язання визнано
недійсним як таке, що вчинено з метою,
яка завідомо суперечить інтересам
держави і суспільства, то за наявності
наміру в обох сторін -у разі виконання
зобов'язання обома сторонами - в доход
держави за рішенням суду стягується
все одержане ними за зобов'язанням, а в
разі виконання зобов'язання однією
стороною з другої сторони стягується в
доход держави все одержане нею, а також
усе належне з неї першій стороні на
відшкодування одержаного. У разі
наявності наміру лише в однієї зі
сторін усе одержане нею повинно бути
повернено другій стороні, а одержане
останньою або належне їй на
відшкодування виконаного стягується
за рішенням суду в доход держави (ч.1
ст.208 ГК України).

Положення ст.ст.207, 208 ГК України слід
застосовувати з урахуванням того, що
правочин, який вчинено з метою завідомо
суперечною інтересам держави і
суспільства, водночас суперечить
моральним засадам суспільства, а тому
згідно з ч.1 ст.203, ч.2 ст.215 ЦК України є
нікчемним, і визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається. Органи
державної податкової служби, вказані в
абз.1 ст.10 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні», можуть на
підставі п.11 цієї статті звертатись до
судів з позовами про стягнення в доход
держави коштів, одержаних за
правочинами, вчиненими з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави
і суспільства, посилаючись на їхню
нікчемність.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 06.11.09р.
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» перелік
правочинів, які є нікчемними як такі, що
порушують публічний порядок,
визначений ст.228 ЦК України: 1)
правочини, спрямовані на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина; 2) правочини, спрямовані на
знищення, пошкодження майна фізичної
або юридичної особи, держави,
Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним.

Такими є правочини, що посягають на
суспільні, економічні та соціальні
основи держави, зокрема: правочини,
спрямовані на використання всупереч
закону комунальної, державної або
приватної власності; правочини,
спрямовані на незаконне відчуження або
незаконне володіння, користування,
розпорядження об'єктами права
власності українського народу - землею
як основним національним багатством,
що перебуває під особливою охороною
держави, її надрами, іншими природними
ресурсами (ст.14 Конституції України);
правочини щодо відчуження викраденого
майна; правочини, що порушують правовий
режим вилучених з обігу або обмежених в
обігу об'єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на
порушення інших об'єктів права,
передбачені іншими нормами публічного
права, не є такими, що порушують
публічний порядок.

З наведених норм законодавства слідує,
що висновки про нікчемність
правочинів, тим більш визнання
правочинів нікчемними відносяться
виключно до компетенції судів, а не
податкових органів.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій,
зокрема, з придбання або виготовлення
товарів та послуг.

Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно п. 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог.

Статтею 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.99 № 996-XIV
визначено, що первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Отже, для підтвердження даних
податкового обліку можуть братись до
уваги лише ті первинні документи, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції. Тобто,
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість має бути підтверджений
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Питання щодо товарності господарських
операцій вникло по відношенню до
одного контрагента позивача, а саме до
ТОВ "Південні традиції".

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
"Південні традиції" знаходиться в
реєстрі підприємств. Укладаючи угоду з
позивачем надало останньому копію
ліцензії на право оптової торгівлі
алкогольними напоями, строк дії якої
складає з 01.04.11р. Відповідно до акту
перевірки, ДПІ не заперечує наявність у
позивача правильно оформлених
первинних бухгалтерських документів
та документів податкового обліку,
відображення в податковій звітності
здійснених операцій придбання
вино-горілчаних продуктів. Відповідач
не заперечує того, що ТОВ "Південні
Традиції" на момент здійснення
поставки товарів позивачу в
березні-вересні 2011 року було платником
податків, в тому числі податку на
додану вартість, звітувало до
податкового органу, відображали
операції продажу товарів в своєї
податковій звітності. На підтвердження
реальності поставки товарів надано до
суду документи, які підтверджують
придбання товару, договори, видаткові
та податкові накладні, платіжні
документи, товарно-транспортні
накладні, за якими доставлялись
алкогольні напої. Тому судова колегія
дійшла висновку, що включення
позивачем до валових витрат суми 148117
грн. є обґрунтованим.

Враховуючи той факт, що у позивача як на
момент проведення перевірки, так і під
час судового розгляду даної справи
були в наявності всі податкові
накладні та первинні бухгалтерські
документи (їх копії наявні в матеріалах
справи), які підтверджують факт
реальності вчинення господарських
операцій, посилання ДПІ на порушення
норм податкового законодавства в
обґрунтування своєї позиції є
недоведеним.

З огляду на викладене апеляційний суд
не приймає до уваги доводи апелянта,
оскільки доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків, зазначених у
рішенні суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, суд апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 200 КАС України,
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову місцевого
суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195,197,198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Цюрупинської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області
залишити без задоволення, а постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 16.10.2013 року -
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили в порядку, встановленому
частиною 5 статті 254 КАС України, і може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого Адміністративного Суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
Зуєва Л.Є.

суддя
Шевчук О.А.

суддя
Димерлій О.О.