Справа № 2а-360/11
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 року м. Київ
К/800/11706/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України в Хмельницькій області на
постанову Полонського районного суду
Хмельницької області від 28 лютого 2011
року та постанову Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 31 січня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Хмельницькій області про перерахунок
пенсії,

в с т а н о в и л а :

У січні 2011 року позивач
звернувся до суду із вказаним позовом
до відповідача. Просив визнати
протиправною відмову відповідача у
проведенні перерахунку, здійсненні
виплати додаткової пенсії та в
призначенні пенсії як учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії,
інваліду 3 групи, у розмірах,
передбачених ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок і виплату
додаткової пенсії як інваліду 3 групи з
січня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22
травня 2008 року по 31 грудня 2010 року;
призначити, здійснити нарахування і
виплату пенсії як інваліду 3 групи
учаснику ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС в розмірі не нижче 6 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії в
розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком,
визначеної ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Постановою Полонського районного суду
Хмельницької області від 28 лютого
2011 року позов задоволено. Постанову в
частині стягнення додаткової пенсії за
період з 1 січня 2007 року по 31 грудня 2007
року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня
2010 року та за один місяць, починаючи з 1
січня 2011 року, допущено до негайного
виконання.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 31 січня 2013
року скасовано постанову Полонського
районного суду Хмельницької області
від 28 лютого 2011 року та прийнято
нову постанову про часткове
задоволення позову. Визнано
протиправними дії Головного
управління Пенсійного фонду України
у Хмельницькій області щодо відмови у
перерахунку пенсії позивачу
відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».
Зобов'язано відповідача провести
перерахунок державної пенсії та її
щомісячну виплату ОСОБА_4 згідно ч. 4 ст.
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком, провести перерахунок
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров"ю, та її щомісячну виплату в
розмірі 50% мінімальної пенсії за віком,
які розраховуються на момент виплати в
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, з
урахуванням положень ст. 28 Закону
України «Про загальнообов"язкове
державне пенсійне страхування» з 28
липня 2010 року по 31 грудня 2010 року.
Позовні вимоги за період з 1 січня 2007
року по 27 липня 2010 року залишено без
розгляду. У задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Головне управління
Пенсійного фонду України в
Хмельницькій області, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати судові рішення цих судів та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Перевіривши за матеріалами справи
доводи касаційної скарги та
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі в
межах доводів касаційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач є інвалідом 3
групи внаслідок захворювання,
пов'язаного з наслідками аварії на
ЧАЕС, відноситься до 1 категорії осіб,
що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи. Отримує
грошове забезпечення відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

В січні 2011 року позивач звернувся із
заявою до відповідача про перехід на
інший вид пенсії як інвалід 3 групи
внаслідок Чорнобильської катастрофи
та про перерахунок додаткової пенсії
згідно ст. 50 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», однак відповідач відмовив
йому у здійсненні перерахунку та
переведенні на інший вид пенсії.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що згідно ст.
50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивач має право на
перерахунок пенсій, перехід на пенсію
згідно ст. 54 вказаного Закону має бути
здійснений з 1 січня 2011 року.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та приймаючи нову постанову
про задоволення позовних вимог, що
стосуються додаткової пенсії, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що при розрахунку додаткової пенсії,
передбаченої ст. ст. 50, 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого в законі про Державний
бюджет на відповідний рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Згідно ст. 50 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у відповідних розмірах,
зокрема, інвалідам III групи - 50
процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 53 зазначеного Закону
виплата додаткової пенсії
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Виходячи з викладеного, суд
апеляційної інстанції дійшов
обгрунтованого висновку про наявність
у позивача права на перерахунок
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі
встановленому ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а тому
правомірно зобов'язав Головне
управління Пенсійного фонду України в
Хмельницькій області здійснити
перерахунок та виплату позивачу
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі
встановленому ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
мінімальної пенсії за віком,
визначеної ч. 1 ст. 28 «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 28 липня 2010 року по 31
грудня 2010 року.

Разом з тим, з висновками суду
апеляційної інстанції про зобов'язання
відповідача виплачувати позивачу
державну пенсію відповідно до ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» погодитися не можна.

Державна пенсія особам, віднесеним до
категорії 1, передбачена статтею 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Статтею 11 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» передбачено, що умови, норми і
порядок пенсійного забезпечення
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за цим Законом, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, визначаються Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
і цим Законом.

Згідно статті 7 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб», військовослужбовцям, особам, які
мають право на пенсію за цим Законом та
членам їх сімей, які одночасно мають
право на різні державні пенсії,
призначається одна пенсія за їх
вибором.

Відповідно до статті 10 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» особі, яка має
одночасно право на різні види пенсії
(за віком, по інвалідності, у зв'язку з
втратою годувальника), призначається
один із цих видів пенсії за їх вибором.

Згідно Положення про Головні
управління Пенсійного фонду України
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 27 червня
2002 року № 11-2 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 12 липня
2002 року за № 581/6869), відповідно до якого
зазначене управління здійснює
призначення (перерахунок) та виплату
пенсії виключно військовослужбовцям,
особам рядового і начальницького
складу та іншим особам, які мають право
на пенсію відповідно до Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби та
деяких інших осіб». У решті випадків
функції щодо призначення (перерахунку),
виплати пенсії іншим категоріям осіб
в порядку, встановленому чинним
законодавством, здійснюють районні
управління відповідно до Положення про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах в містах,
затверджених постановою правління ПФУ
від 30 квітня 2002 року № 8-2 (зареєстровано
в Міністерстві юстиції України 21
травня 2002 року за № 442/6730).

Виходячи з викладеного, колегія суддів
дійшла висновку про наявність підстав
для зміни рішення суду апеляційної
інстанції в частині визнання дій
протиправними та зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату позивачу пенсії згідно
ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до положень частини 1 статті
220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Статтею 225 цього Кодексу встановлено,
що суд касаційної інстанції має право
змінити судове рішення, якщо у справі
немає необхідності досліджувати нові
докази або встановлювати обставини, а
судове рішення, яке змінюється, є
помилковим тільки в частині.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 225, 230,
232 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу задовольнити
частково.

Постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 31 січня 2013
року змінити шляхом скасування в
частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_4 про зобов'язання Головного
управління Пенсійного фонду України в
Хмельницькій області здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4
згідно ст. 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та ухвалення в цій частині
нового рішення про відмову у
задоволенні цих позовних вимог.

В решті постанову суду апеляційної
інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:
В.В. Тракало Я.Л. Іваненко
М.І. Мойсюк