Справа № 872/12119/13
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2014 рокусправа № 804/5338/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко
О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В.

представників сторін:

позивача : - Місюренко
Єлизавети Юрівни,

відповідача: - Чохелі Тимура
Реваховича,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Салон-Фієста"

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 29
травня 2013

у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Салон-Фієста" до Криворізької
північної міжрайонної державної
податкової інспекції Державної
податкової служби Дніпропетровської
області про скасування податкового
повідомлення-рішення від 12.03.2013р. №
, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ТОВ
"Салон-Фієста" звернувся 16.04.2013 року до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Криворізької північної міжрайонної
державної податкової інспекції
Державної податкової служби
Дніпропетровської області про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 12.03.2013р. №
. Просив (з урахуванням уточненого
адміністративного позову від 17.04.2013
року) скасувати вказане податкове
повідомлення-рішення, яким позивачу
нараховане податкове зобов'язання з
ПДВ у загальній сумі 359876,63 грн.
(основний платіж 287901,30грн., штрафні
санкції 71975,33грн.).

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
29.12.2013 року у задоволенні даного позову
- відмовлено. Свою позицію суд першої
інстанції обґрунтував тим, що
податковим органом правомірно
зроблений висновок в акті перевірки
від 25.02.2013 року про заниження позивачем
податку на додану вартість з огляду на
недоведеність позивачем реальності
здійснення господарських операцій
належно оформленими первинними
бухгалтерськими документами.

Не погодившись з даним рішенням суду
представник позивача подав апеляційну
скаргу. В апеляційній скарзі просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позов у повному
обсязі. Зазначає, що постанова суду
першої інстанції прийнята з
неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права.
Послався на постанову Пленуму ВСУ від
06.11.2009 року №9, в якій зазначено, що
вимога про застосування наслідків
недійсності правочину може бути
заявлена як одночасно з вимогою про
визнання оспорюваного правочину
недійсним, так і у вигляді самостійної
вимоги в разі нікчемності правочину та
наявності рішення суду про визнання
правової угоди недійсною. Якщо позивач
посилається на нікчемність правочину
для обґрунтування іншої заявленої
вимоги, суд не має права посилатися на
відсутність судового рішення про
встановлення нікчемності правочину, а
повинен дати оцінку таким аргументам
позивача. Вимога про визнання
оспорюваного правочину недійсним і про
застосування наслідків його
недійсності, а також вимога про
застосування наслідків недійсності
нікчемного правочину можуть бути
заявлені як однією зі сторін правової
угоди, так і іншою заінтересованою
особою, права та законні інтереси якої
порушено здійсненням операції. Законом
не передбачено право податкового
органу самостійно, в позасудовому
порядку, визнавати нікчемними
правочини і дані, вказані платником
податків у податкових деклараціях.
Посилання податкового органу на ст.. 203,
215, 216 ЦК України, вважає безпідставними,
оскільки вказані норми можуть
застосовуватися тільки при визначенні
угод недійсними в судовому порядку.
Вважає, що податковим органом були
досліджені первинні документи; товари,
отримані від зазначених в акті
перевірки підприємств, були оплачені,
що підтверджується відповідними
доказами; отже в акті перевірки
зроблено неправомірний висновок щодо
нікчемності правочинів. Зазначив, що
підприємство є сумлінним платником
податків, за офіційними даними
Державного комітету статистики
України та відповідно до Європейського
стандарту рейтенгування, входить до
«Ліги кращих» в Дніпропетровській
області за 2011-2012 роки; визначення
податковим органом правочинів
нікчемними наносить шкоду діловій
репутації підприємства.

В запереченні на апеляційну скаргу
представник податкового органу -
Криворізької північної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, що є
правонаступником - Криворізької
північної міжрайонної державної
податкової інспекції Державної
податкової служби Дніпропетровської
області, просить апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін.
Зазначив, що вважає рішення суду першої
інстанції законним і обґрунтованим.
Податковим органом проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку позивача з питань дотримання
вимог податкового законодавства. За
результатами перевірки складено акт
від 25.02.2013 року, яким було встановлено
заниження позивачем ПДВ на суму
287901,3грн. по правовідносинах з ТОВ
«Ривс», ТОВ «Матадор», ТОВ «ВК Віконні
Системи». Висновки акту ґрунтуються на
тому, що операції з поставки товару від
вказаних контрагентів не
підтверджуються наявністю трудових
ресурсів, виробничо-складськими
приміщеннями, технічним персоналом,
виробничими активами, відсутні засоби
для транспортування майна, яке
необхідне для здійснення
господарських операцій у зазначених
обсягах, це свідчить що правові
відносини з назначеними контрагентами
відбувалися без мети реального
настання правових наслідків. На
підставі акту перевірки винесено
податкове повідомлення-рішення від
12.03.2013р. № .

В судовому засіданні представник
позивача просив апеляційну скаргу
задовольнити, а постанову суду першої
інстанції скасувати. Суду надав
пояснення аналогічні, викладеним в
апеляційній скарзі (викладено вище).

В судовому засіданні представник
відповідача (податкового органу)
просив апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін. Суду надав
пояснення аналогічні викладеним в
запереченнях на апеляційну скаргу
(викладено вище).

Вислухавши учасників процесу,
перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, судом
першої інстанції встановлено, що
позивач зареєстрований як юридична
особа, є платником податку на додану
вартість. Податковим органом у період з
14.02.2013 року по 20.02.2013 року проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку позивача з питань дотримання
вимог цивільного, податкового та
іншого законодавства і правильності
нарахування та сплати податку на
додану вартість та на прибуток по
взаємовідносинам з ТОВ «Ривс», ТОВ
«Матадор», ТОВ «ВК Віконні Системи» за
період з 01.01.2010 року по 31.01.2013 року. За
результатами перевірки складено акт
від 25.02.2013 року. На підставі акту
перевірки винесено податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від
12.03.2013р. № (а.с. 63 т.1), яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у
загальній сумі 359876,70 грн. (основний
платіж 287901,30грн., штрафні санкції
71975,33грн.).

На думку колегії суддів
апеляційної інстанції, суд першої
інстанції прийшов до передчасного
висновку, щодо відмови в задоволенні
даного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Таким чином
уповноважені державою органи не можуть
на власний розсуд ухилятися від
реалізації наданих їм повноважень, але
й не мають права виходити за межі,
встановлені законодавством. Статтею 67
Конституції України встановлено, що
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку та розмірах,
встановлених законом.

В силу ст. 2 ЗУ «Про Державну податкову
службу в Україні», що діяв в період, що
перевірявся, завданням органів
державної податкової служби є
здійснення контролю за додержанням
податкового законодавства,
правильністю обчислення, повноти і
своєчасністю сплати до бюджетів,
державних цільових фондів податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Згідно ст. 75 Податкового кодексу
України органи державної податкової
служби мають право проводити
камеральні, документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

В силу Постанови про призначення
позапланової документальної перевірки
від 31.01.2013 року, старший слідчий з ОВС
ГСУ ДПС України Борисенко В.М.
постановив призначити у кримінальному
провадженні №0000005 позапланові
комплексні документальні перевірки
ТОВ «Кранмонтажсеовіс», ТОВ «Доломіт»,
ТОВ «Поллекс», ЗАТ «Криворіжгазбуд», ПП
«Альянс-ЛМ», МПК «Веста», ТОВ
«Салон-Фієста» з питань дотримання
вимог цивільного, податкового та
іншого законодавства і правильності
нарахування та сплати податку на
додану вартість та податку на прибуток
підприємств при проведенні
господарських операцій з ТОВ «Ривс»,
ТОВ «Матадор», ТОВ «ВК Віконні Системи»
та інші; проведена перевірок доручити
ревізорам-інспекторам Криворізької
Північної МДПІ; за наслідками
проведення перевірки скласти акт
перевірки та прийняти відповідні
рішення.

Отже, перевірка позивача призначена
відповідно до постанови слідчого.

Натомість, відповідно до п.86.9 ст.86 ПКУ,
якщо грошове зобов'язання
розраховується органом податкової
служби за результатами перевірки,
призначеної відповідно до
кримінально-процесуального закону або
закону про оперативно-розшукову
діяльність, податкове
повідомлення-рішення за результатами
такої перевірки не приймається до дня
набрання законної сили відповідним
рішенням суду. Матеріали перевірки
разом з висновками органу податкової
служби передаються правоохоронному
органу, що призначив перевірку. Статус
таких матеріалів перевірки та
висновків органу державної податкової
служби визначається
кримінально-процесуальним
законодавством, або законом про
оперативно-розшукову діяльність.

Отже податковим органом передчасно
винесені оспорюване податкове
повідомлення-рішення, т.я. матеріали
перевірки, у відповідності до п.86.9 ст. 89
ПКУ, разом з висновками органу
податкової служби повинні бути
передані правоохоронному органу, що
призначив перевірку

Таким чином, суд першої інстанції
не повно дослідив обставини справи та
допустив порушення норм матеріального
права.

Також, колегія суддів апеляційної
інстанції бере до уваги, що головною
підставою вважати правочин нікчемним є
його недійсність, встановлена законом.
Саме законом, а не актами, які б факти в
цьому акті не були відображені. Вказані
ж в акті висновки є суто суб'єктивною
думкою службової особи податкового
органу, оскільки були зроблені за
відсутності інформації, яка надається
в передбаченому законом порядку.
Навіть за наявності ознак нікчемності
правочину податкові органи мають право
лише звертатися до судів з позовами про
стягнення в доход держави коштів,
отриманих по правочинах, здійснених з
метою, що свідомо суперечить інтересам
держави і суспільства, посилаючись на
їх нікчемність.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів апеляційної інстанції дійшла
висновку, що суд першої інстанції
допустив порушення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи. Таким
чином, апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - скасуванню.

Керуючись п. 3 ч. 1 статті 198, статтями 202,
205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Салон-Фієста" - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
29 травня 2013 р. у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Салон-Фієста" до
Криворізької північної міжрайонної
державної податкової інспекції
Державної податкової служби
Дніпропетровської області про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 12.03.2013р. №
- скасувати.

Позовні вимоги - задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення від 12.03.2013р. №
, видане Криворізькою північною
міжрайонною державною податковою
інспекцією Державної податкової
служби Дніпропетровської області.

Постанова суду набирає законної
сили з моменту проголошення та може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого адміністративного суду
України протягом 20 днів відповідно до
ст. 212 та ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна