Справа № 2а-3153/09/2270/02
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року м. Київ
К/9991/15590/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів: Островича С.Е.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Старокостянтинівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Хмельницької області на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 07.05.2009 та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27.01.2011

у справі № 2а-3153/09/2270

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3

до Старокостянтинівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Хмельницької області

про скасування податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернувся до Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовом до
Старокостянтинівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Хмельницької області про скасування
податкових повідомлень-рішень.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 07.05.2009
позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27.01.2011
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 07.05.2009
залишено без змін.

Не погоджуючись з зазначеним рішеннями
суду першої та апеляційної інстанції,
відповідач оскаржив їх в касаційному
порядку. В скарзі просить скасувати
оскаржувані рішення, ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Касаційна скарга вмотивована тим, що
судами першої та апеляційної інстанцій
при вирішення спору по даній справі
порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
розглянувши надані письмові докази в
їх сукупності, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційну
скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем проведена виїзна планова
перевірка фізичної особи підприємця
ОСОБА_3 з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2007 по
30.09.2008 року; за результатами якої
складено акт №2381/1700/НОМЕР_1 від 22.12.2008.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем п.п.7.4.1, п.7.4, п.п. 7.5.1, п. 7.5 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість».

На підставі вищезазначеного акту
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення
Старокостянтинівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Хмельницької області від 31 грудня 2008
року № /0 про визначення суми
податкового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість за основним
платежем 8276 грн., за штрафними
санкціями 4138 грн., всього 12414 грн., та
№/0 про визначення суми
податкового зобов'язання за платежем
податок з доходів фізичних осіб за
основним платежем 10707 грн.

Відповідно до п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7
Закону України "Про податок на додану
вартість" податковий кредит звітного
періоду складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 6.1
ст. 6 та ст. 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з, в
тому числі, придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7
Закону України "Про податок на додану
вартість" не підлягають включенню до
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту)

Судами попередніх інстанцій
встановлено та вбачається з матеріалів
справи, що податковий кредит позивача
по спірним операціям протягом періоду,
що перевірявся, підтверджується
відповідними дублікатами податкових
накладних, виписаними ТОВ «Кеш енд Кері
Україна», які містять всі необхідні
реквізити та виписані платником ПДВ
відповідно до Порядку заповнення
податкової накладної, затвердженого
наказом ДПА України № 165 від 30.05.1997.

Згідно ч. 2 ст. 13 Декрету Кабінету
Міністрів «Про прибутковий податок з
громадян» оподатковуваним доходом
вважається сукупний чистий доход,
тобто різниця між валовим доходом
(виручки у грошовій та натуральній
формі) і документально підтвердженими
витратами, безпосередньо пов'язаними з
одержанням доходу. Якщо ці витрати не
можуть бути підтверджені
документально, то вони враховуються
податковими органами при проведенні
остаточних розрахунків за нормами,
визначеними Головною державною
податковою інспекцією України за
погодженням з Міністерством економіки
України та Державним комітетом України
по сприянню малим підприємствам та
підприємництву

Висновок податкового органу про
порушення позивачем вимог ч. 2 ст. 13, п. 2
ст. 14 Декрету Кабінету Міністрів «Про
прибутковий податок з громадян»
грунтуються на встановленні фактів
включення до валових витрат суми
орендної плати в розмірі 11557,44 за
орендоване приміщення, яке передано в
суборенду, та віднесення до валових
витрат придбаний товар на суму 24859 грн.
для проведення ремонтних робіт
кіосків, які використовується в
підприємницький діяльності позивача
без належного документального
підтвердження.

Відповідно до п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" не належать до
складу валових витрат будь-які витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Колегія суддів зазначає, що
оскільки укладення договору суборенди
і отримання за даним договором доходів
є підприємницькою діяльністю, а
витрати на проведення ремонтних робіт
кіосків власними силами підтверджені
належними документальними доказами, до
яких відповідачем безпідставно не
віднесено товарні чеки, фіскальні чеки,
видаткові накладні та рахунки фактури,
які підтверджують придбання
матеріалів для ремонту кіосків за
період з 01.04.2007 року по 30.09.2008 року, на
загальну суму 34713.29 грн., то суд
касаційної інстанції погоджує
висновки судів попередніх інстанцій,
про протиправність висновку
податкового органу про невикористання
в господарський діяльності позивача
орендованого приміщення.

Рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги висновок суду
не спростовують, підстави для
призначення справи до розгляду в
судовому засіданні відсутні.

Враховуючи вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційну скаргу
Старокостянтинівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Хмельницької області на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 07.05.2009 та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27.01.2011 у
справі № 2а-3153/09/2270 слід відхилити, а
судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу
Старокостянтинівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Хмельницької області відхилити.

Постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від
07.05.2009 та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27.01.2011 у справі № 2а-3153/09/2270 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді С.Е.
Острович О.І. Степашко