Справа № 815/398/14
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2014 р. Справа № 815/398/14

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції:
Білостоцький О. В. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Вербицької Н.В.,

- Кравченко К.В.

при секретарі - Троян І.В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 12 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області про
визнання протиправною та скасування
постанови,-

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа - підприємць ОСОБА_2
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області про скасування
постанови про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № 279 від 18.11.2013 року.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 12 лютого 2014
року адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області про
визнання протиправною та скасування
постанови - задоволено у повному
обсязі.

Визнано протиправною та скасовано
постанову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області про накладення штрафу
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності № 279 від
18.11.2013 року.

В апеляційній скарзі Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області ставиться
питання про скасування судового
рішення в зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального
права, а також у зв'язку з тим, що
висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ФОП ОСОБА_2 зареєстрований 21.02.2001 року
Біляївською районною державною
адміністрацією Одеської області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Згідно договору оренди землі від 15.03.2006
року, укладеного між позивачем та
Крижанівською сільською радою
Комінтернівського району Одеської
області (орендодавець), у ФОП ОСОБА_2
знаходиться у довгостроковому
платному користуванні земельна
ділянка площею 1 га, що розташована на
території Крижанівської сільської
ради в с. Крижанівці Комінтернівського
району Одеської області, цільове
призначення земельної ділянки - для
будівництва та розміщення складських
приміщень.

28.10.2013 року до Інспекції ДАБК в Одеській
області надійшов лист Крижанівської
сільської ради Комінтернівського
району Одеської області № 02-15/1588 від
14.10.2013 року, в якому повідомлено про
здійснення ФОП ОСОБА_2 на орендованій
земельній ділянці, будівництва
будівель та споруд без дозвільних
документів та без повідомлення
Крижанівської сільської ради про
початок будівельних робіт, у зв'язку з
чим необхідно провести перевірку
дотримання зазначеним суб'єктом
господарювання вимог містобудівного
законодавства .

У зв'язку з отриманням зазначеного
листа Крижанівської сільської ради, на
підставі наказу Інспекції ДАБК в
Одеській області № 114 «ОД» від 16.09.2013
року та направлення на проведення
позапланової перевірки № 2581 від 12.11.2013
року, в присутності позивача було
проведено позапланову перевірку
дотримання законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил при
будівництві нежитлових приміщень за
адресою: АДРЕСА_1

За результатами перевірки був
складений акт перевірки від 12.11.2013 року,
в якому зазначено, що ФОП ОСОБА_2
самовільно виконано будівельні роботи
по зведенню металевого каркасу
нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1,
без реєстрації декларації про початок
виконання зазначених робіт, що є
порушенням ст. 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
.

На підставі зазначеного акту перевірки
Інспекцією ДАБК в Одеській області
було складено протокол від 12.11.2013 року
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності та припис від
12.11.2013 року, яким позивача зобов'язано
у термін до 12.12.2013 року усунути
порушення містобудівного
законодавства, вказані в акті
перевірки від 12.11.2013 року .

ФОП ОСОБА_2 від підпису про
ознайомлення із зазначеними
документами та їх отримання
відмовився, про що перевіряючим було
зроблені відповідні відмітки в акті
перевірки від 12.11.2013 року, протоколі від
12.11.2013 року та приписі від 12.11.2013 року.
Вказані документи були направлені
14.11.2013 року контролюючим органом на
адресу ФОП ОСОБА_2 поштою разом із
супровідним листом № 05/1-10651 від 13.11.2013
року та отримані позивачем 19.11.2013 року.

Також на підставі акту перевірки від
12.11.2013 року Інспекцією ДАБК в Одеській
області було винесено постанову про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності № 279
від 18.11.2013 року, якою на ФОП ОСОБА_2 за
порушення п. 1 ст. 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», на підставі п. 4 ч. 2 ст. 2
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності» накладено
штраф у сумі 41 292,00 грн.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
спірна постанова була прийнята
Інспекцією ДАБК в Одеській області за
відсутності повноважень накладати
штрафи за порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, оскільки, з набранням
чинності Закону України № 5459-VI від
16.10.2012 року, такими повноваженнями
наділений лише центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю, а
саме Державна архітектурно-будівельна
інспекція України.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок є правильним, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Стаття 19 Конституції передбачає, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Правовий статус Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та повноваження їх посадових
осіб визначені Законом України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
Положенням про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженого Указом
Президента України від 8 квітня 2011 року
N 439/2011, Порядком здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постанова Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 року N
553.

Відповідно до п. п. 1, 6 Положення про
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію України Держархбудінспекція
України є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України, входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
контролю у сфері житлово-комунального
господарства. Держархбудінспекція
України здійснює свої повноваження
безпосередньо та через свої
територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі або міжрегіональні
(повноваження яких поширюються на
декілька регіонів) територіальні
органи.

Відповідальність юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (суб'єктів
містобудування) за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
встановлюється Законом України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» від
14.10.1994 року №208/94-ВР.

У відповідності з ч. 1 ст. 3 Закону №
208/94-ВР, в редакції, яка була чинною на
час прийняття оскаржуваної постанови,
справи про правопорушення, передбачені
цим Законом, розглядаються центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю.

Частиною 2 цього Закону визначено, що
накладати штраф від імені центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
мають право його керівник та
уповноважені ним посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Зазначена редакція статті прийнята
Законом України від 16.10.2012р. №5459-VІ, що
набрав чинності 18.11.2012р. До вказаних
змін до ст.3 Закону повноваження щодо
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності мали
також і керівники територіальних
органів Держархбудінспекції та їх
заступники.

Пунктом 2 Перехідних положень Закону
№5459-VІ від 16.10.2012 року, Кабінету
Міністрів України доручено протягом
трьох місяців з дня набрання чинності
цим Законом привести свої
нормативно-правові акти у
відповідність із цим Законом.

Разом з цим, Кабінет
Міністрів України не привів Порядок
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності,
затверджений постановою від 06.04.1995 року
№ 244, у відповідність до вимог Закону №
5459-VI від 16.10.2012 року, таким чином, в
даному випадку існує невідповідність
положень підзаконних
нормативно-правових актів вимогам
закону.

Згідно ч.2 ст.9 Конституції
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що інспекція
ДАБК в Одеській області, приймаючи
18.11.2013 року постанову № 279 про
накладення на ФОП ОСОБА_2 штрафу в
розмірі 41 292 грн. за правопорушення,
передбачене п.1 ст.34 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», діяла поза межами
повноважень. Тому оскаржувана
постанова не може вважатися законною
та правильно скасована судом першої
інстанції.

Оцінюючи викладені обставини в їх
сукупності, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції правильно та у
достатньому обсязі встановив
обставини справи, і ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування чи зміни
постанови суду першої інстанції
колегія суддів не вбачає, а доводи
апеляції вважає такими, що висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,205,206,254 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області залишити
без задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 12
лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: