Справа № 826/19166/13-а
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

27 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді
Файдюка В.В.

суддів: Старової
Н.Е.

Чаку Є.В.

При секретарі: Бібко
А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Підприємства з іноземними
інвестиціями Лукойл-Україна» на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11 березня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Підприємства з іноземними
інвестиціями Лукойл-Україна» до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про визнання протиправною
та скасування постанови про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 11
березня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову ПзІІ
Лукойл-Україна» до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві про визнання
протиправною та скасування постанови
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся до суду з
апеляційною скаргою в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою
задовольнити позовні вимоги.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, позивачем посадову особу
Інспекції ДАБ контролю у м. Києві було
не допущено до проведення перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності підприємства
з іноземними інвестиціями
«Лукойл-Україна» за адресою: проспект
Червонозоряний 78-82 у Солом'янському
районі м. Києва у зв'язку з чим, складно
акт про недопущення посадових осіб
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю на
об'єкт будівництва, підприємства
будівельної галузі для виконання
покладених на них функцій від 21 жовтня
2013 року.

Акт про недопущення посадових осіб
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю на
об'єкт будівництва, підприємства
будівельної галузі для виконання
покладених на них функцій направлено
на адресу позивача поштовим
повідомленням.

З огляду на зазначене, 01 листопада 2013
року відповідачем складено протокол
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

14 листопада 2013 року Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві за результатом
розгляду матеріалів справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності прийнято постанову про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
№541/13/7/26-49/1411/02/1, якою позивача визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого п. 2 ч. 6 статті 2 Закону
України «Про відповідальність у сфері
містобудівної діяльності» та
накладено штраф у сумі 11 470 грн.

Позивач, вважаючи зазначену постанову
необґрунтованою, звернувся до суду з
даним адміністративним позовом.

Спірні правовідносини врегульовано
нормами Конституції України, Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» від 17 лютого
2011 року № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI),
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності» від 14 жовтня
1994 року № 208/94-ВР (далі - Закон № 208/94-ВР),
Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 року
№ 553 (далі - Порядок № 553), Порядку
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 06 квітня 1995 року
№ 244 (із змінами та доповненнями) (далі -
Порядок № 244), Положення про інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Автономній Республіці Крим,
областях, мм. Києві і Севастополі,
затвердженого наказом Міністерства
регіонального розвитку та будівництва
України від 19 листопада 2007 р. № 317, який
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 10 грудня 2007 року за № 1361/14628
(далі - Положення) та іншими
нормативно-правовими актами.

Згідно статті 10 Закону України "Про
архітектурну діяльність", для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд.

Згідно ч.1,2,4 статті 41 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Посадові особи органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право, зокрема,
складати протоколи про вчинення
правопорушень, акти перевірок та
накладати штрафи відповідно до закону;
видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо: а) усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил; б)
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які не відповідають вимогам
законодавства, зокрема будівельних
норм, містобудівним умовам та
обмеженням, затвердженому проекту або
будівельному паспорту забудови
земельної ділянки, виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт;
забороняти за вмотивованим письмовим
рішенням керівника органу державного
архітектурно-будівельного контролю чи
його заступника експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, не
прийнятих в експлуатацію.

Згідно п.5 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за територіальним
принципом (у межах областей) у порядку
проведення планових та позапланових
перевірок.

Підставами для проведення
позапланової перевірки, крім іншого, є
звернення фізичних та юридичних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що
підставою для призначення проведення
перевірки позивача слугувало
звернення громадської організації
«Ліга благоустрою киян» № 25.13 від 25
вересня 2013 року.

Відповідно до пп. 1 п. 11 Порядку посадові
особи інспекцій під час здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю мають право: безперешкодного
доступу на місце будівництва об'єкта,
або місцезнаходження суб'єкта
господарювання, який провадить
господарську діяльність, пов'язану з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності.

Згідно з п. 14 Порядку суб'єкт
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
зобов'язаний: допускати посадових осіб
інспекції до проведення перевірки за
умови дотримання порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю.

У разі відмови суб'єкта містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, у
допуску посадових осіб інспекції до
проведення перевірки складається
відповідний акт.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
зазначає, що відповідач при проведенні
перевірки та складанні акту діяв у
межах повноважень та на підставі
закону.

Відповідно до п.20 Порядку протокол
протягом трьох днів після його
складення та всі матеріали перевірки
подаються керівникові відповідної
інспекції або його заступникові для
винесення постанови про накладення
штрафу, передбаченої законодавством
України.

Відповідно до п.22 Порядку постанова про
накладення штрафу складається у трьох
примірниках. Перший примірник
постанови у триденний строк після її
прийняття вручається під розписку
суб'єкту містобудування (керівнику або
уповноваженому представнику суб'єкта
містобудування) або надсилається
рекомендованим листом з повідомленням,
про що робиться запис у справі. Два
примірники залишаються в інспекції,
яка наклала штраф.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що оскаржувану постанову
прийнято у межах наданої компетенції
з дотриманням Порядку.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» - правопорушеннями у сфері
містобудівної діяльності є
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що
призвели до невиконання або
неналежного виконання вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, державними
стандартами і правилами.

Вчинення суб'єктами містобудування
правопорушень у сфері містобудівної
діяльності тягне за собою
відповідальність, передбачену цим та
іншими законами України.

Згідно з п. 2 ч. 6 статті 2 Закону України
"Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" суб'єкти містобудування
несуть відповідальність у вигляді
штрафу за такі правопорушення:
недопущення посадових осіб
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, на об'єкти будівництва,
підприємства будівельної галузі для
виконання покладених на них функцій - у
розмірі десяти мінімальних заробітних
плат.

Згідно п.6,7 Порядку накладення штрафів
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, питання про
накладення штрафу розглядається в
15-денний строк з дня одержання
протоколу про правопорушення. У разі
потреби справа може розглядатися за
участю представників суб'єкта
містобудування, експертів, інших
причетних до неї осіб.

Рішення про накладення штрафу
оформлюється постановою про
накладення на суб'єкта містобудування
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, що є
виконавчим документом і підлягає
виконанню в установленому законом
порядку. У постанові зазначається
розмір штрафу.

Виходячи з системного аналізу вказаних
вище норм права та наявних матеріалів
справи, колегія суддів приходить до
висновку про те, що посадовою особою
інспекції правомірно накладено штраф
на позивача.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідач діяв у відповідності до
приписів діючого законодавства. З цих
підстав суд вважає, що доводи позивача
стосовно незаконності оскаржуваної
постанови є необґрунтованими.

Враховуючи зазначене, правомірним є
висновок суду першої інстанції про
відмову в задоволенні даного
адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваної
постанови судом першої інстанції було
дотримано всіх вимог законодавства, а
тому відсутні підстави для її
скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України -
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Підприємства з
іноземними інвестиціями
Лукойл-Україна» - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 11 березня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Файдюк В.В.

Судді:
Чаку Є.В.

Старова Н.Е.