Справа № 824/1071/14-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 824/1071/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Боднарюк О.В.
Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Мельник-Томенко Ж.
М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 27 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Кіцманської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області про
визнання дій неправомірними , -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Кіцманської
об'єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів у Чернівецькій
області про визнання дій
неправомірними.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 27.03.2014 рокув
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просив скасувати постанову суду та
прийняти нову про задоволення позову. В
апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що рішення суду не відповідає нормам
діючого законодавства та прийняте
всупереч фактичним обставинам справи.
Зокрема, позивач вказує, що позивач
ніяких доходів як фізична особа не
отримував, а тому дії відповідача в
частині складання акту є
неправомірними.

Сторони в судове засідання не з'явились
про дату, час та місце розгляду справи
було повідомлено завчасно та належним
чином.

За таких обставин, враховуючи те, що в
матеріалах справи достатньо письмових
доказів для правильного вирішення
апеляційної скарги, а особиста участь
сторін у судовому засіданні - не
обов'язкова, колегія суддів, у
відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України, визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін,
виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, 10.01.2014 року ст. слідчим СУ
УМВС України в Чернівецькій області
Вельничук Я.І., у зв'язку з досудовим
розслідуванням (ЄРДР №0000488)
винесено постанову про призначення
документальної позапланової
перевірки. Відповідно до резолютивної
частини цієї постанови, було
призначено позапланову документальну
перевірку фінансової діяльності
фізичної особи ОСОБА_2 за період з 01.01.2011
року по 31.12.2013 року, проведення якої
доручено співробітникам органів
Міндоходів у Чернівецькій області.

З 23.01.2014 року по 30.01.2014 року відповідачем
на підставі наказу Кіцманської ОДПІ №16
від 20.01.2013 року про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки, повідомлення №001 від 20.01.2014
року, та на виконання постанови
старшого слідчого СУ УМВС України в
Чернівецькій області проведено
позапланову невиїзну документальну
перевірку своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та сплати до
бюджету податку на доходи фізичних
осіб фізичною особою ОСОБА_2 за період з
01.01.2011 року по 31.12.2012 року, за
результатами якої 06 лютого 2014 року
складено акт №000080/27/7/1700/НОМЕР_1.

Перевіркою встановлено порушення
вимог податкового законодавства, а
саме пп. "а", пп. "в" п.176.1 ст.176 Податкового
кодексу України - не ведення обліку
доходів та витрат в обсягах необхідних
для визначення суми загального річного
оподатковуваного доходу за період з
01.01.2011 року по 31.12.2011 року; п.179.7 ст.179
Податкового кодексу України -
невизначення та несплата податкових
зобов'язань у встановлені строки.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції зазначив, що
відповідачем не порушено жодної норми
податкового законодавства при
складанні акту і використанні
інформації, яка стосується
адміністрування податків, а тому в
задоволенні адміністративного позову
про визнання дій протиправними не
підлягають задоволенню.

У Податковому кодексі України, зокрема
у п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 визначено, що
контролюючі органи мають право
проводити відповідно до законодавства
перевірки і звірки платників податків
(крім Національного банку України), у
тому числі після проведення процедур
митного контролю та/або митного
оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового
кодексу України (далі - ПК) контролюючі
органи мають право проводити
камеральні, документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки
проводяться контролюючими органами в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом, а фактичні перевірки - цим
Кодексом та іншими законами України,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи.

Згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК
документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
контролюючого органу і проводиться за
наявності хоча б однієї з обставин,
визначених цим Кодексом.

Особливості проведення документальних
позапланових перевірок визначено
статтею 78 ПК України.

Відповідно до п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК
України документальна позапланова
виїзна перевірка здійснюється, коли
отримано судове рішення суду (слідчого
судді) про призначення перевірки або
постанову органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
слідчого, прокурора, винесену ними
відповідно до закону.

З врахуванням вказаної норми,
податковий орган на виконання
постанови органу дізнання, слідчого,
прокурора, винесену ними відповідно до
закону у кримінальних справах, що
перебувають у їх провадженні,
зобов'язаний провести перевірку.

Відповідно до п.78.4 ст.78 ПК України про
проведення документальної
позапланової перевірки керівник
контролюючого органу приймає рішення,
яке оформлюється наказом.

Згідно п.п 79.2, 79.3 ст.79 ПК України
документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами контролюючого органу виключно
на підставі рішення керівника
контролюючого органу, оформленого
наказом, та за умови надіслання
платнику податків рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
або вручення йому чи його
уповноваженому представнику під
розписку копії наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
такої перевірки.

Присутність платників податків під час
проведення документальних невиїзних
перевірок не обов'язкова.

Враховуючи викладене суд апеляційної
інстанції дійшов до висновку, що
податковим органом не було порушено
порядку призначення перевірки,
процедури виходу на перевірку,
оскільки посадові особи податкового
органу під час виконання своїх
повноважень діяли відповідно до вимог
Податкового кодексу України.

Крім того, видання керівником
податкового органу наказу про
призначення документальної
позапланової виїзної перевірки, а
також вчинення дій на виконання даного
наказу, не створюють небезпеки
інтересам відповідного платника
податків, оскільки сам собою факт
проведення перевірки не може
безпосередньо заподіяти майнову чи
іншу шкоду особі, не призводить до
настання невідворотних негативних
наслідків. Проведення перевірки є лише
процедурою встановлення обставин, які
необхідні для контролю за правильністю
нарахування і сплати податків та інших
обов`язкових платежів.

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України
результати перевірок (крім камеральних
та електронних перевірок) оформлюються
у формі акта або довідки, які
підписуються посадовими особами
контролюючого органу та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Акт (довідка), складений за
результатами перевірки та підписаний
посадовими особами, які проводили
перевірку, у строки визначені цим
Кодексом, надається платнику податків
або його законному представнику, який
зобов'язаний його підписати.

Порядок оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства затверджено
наказом Державної податкової
адміністрації України від 22.12.2010 року №
984 (надалі - Порядок). Відповідно до
пункту 3 Порядку, акт - службовий
документ, який підтверджує факт
проведення документальної перевірки
фінансово-господарської діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

У пункті 6 розділу І Порядку
встановлено, як складається висновок
акта документальної перевірки, зокрема
зазначається опис виявлених
перевіркою порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, з посиланням на
підпункти, пункти, статті законодавчих
актів або загальний висновок щодо
відсутності таких порушень.

Виявлені порушення податкового та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
відображаються у гривнях у розрізі
податків та зборів з розбивкою за
роками та податковими періодами у
межах періоду, що перевіряється.

У разі незгоди платника податків з
висновками акта такий платник
зобов'язаний підписати такий акт
перевірки в зауваженнями, які він має
право надати разом з підписаним
примірником акта або окремо у строки,
передбачені цим Кодексом (абзац 4
пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу
України).

З наведеного вбачається, що акт
перевірки є носієм доказової
інформації, яка в подальшому має
використовуватися контролюючим
органом для прийняття рішення щодо
визначення платникові податків
грошових зобов'язань. При цьому акт
складається посадовими особами
контролюючого органу і не містить
волевиявлення самого органу щодо
виявлених посадовими особами фактів.

Вказана норма Порядку під актом
розуміє службовий документ, який
стверджує факт проведення невиїзної
документальної або виїзної планової чи
позапланової перевірки
фінансово-господарської діяльності
суб'єкта господарювання і є носієм
доказової інформації про виявлені
порушення вимог податкового, валютного
та іншого законодавства суб'єктами
господарювання.

Відповідно до статті 58 Податкового
кодексу України питання щодо
визначення грошового зобов'язання
платникові податків за результатами
перевірок вирішує контролюючий орган,
а не посадові особи, що здійснювали
перевірку. При цьому згідно з пунктом
86.8 статті 86 Податкового кодексу
України податкове
повідомлення-рішення приймається
керівником податкового органу (його
заступником ).

Отже, діяльність із складання актів
документальних перевірок є службовою
діяльністю працівників контролюючого
органу на виконання своїх посадових
обов'язків із збирання доказової
інформації щодо дотримання платником
податків податкової дисципліни.

Дії посадових осіб контролюючого
органу із складання цього акту не
створюють жодних правових наслідків у
вигляді виникнення, зміни чи
припинення будь-яких прав платника
податків, крім права на надання
зауважень до акту перевірки.

Враховуючи викладене, ані акт
перевірки, ані дії посадових осіб із
включення до такого акту певних
висновків не породжують правових
наслідків для платника податків, тобто
не змінюють стану його суб'єктивних
прав та не створюють жодних додаткових
обов'язків для платника податків.

Таким чином, діяльність контролюючого
органу із оформлення результатів
перевірки, зокрема із складання акту
перевірки та формування його змісту не
може порушувати права та/або
охоронювані законом інтереси особи в
публічно-правових відносинах.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції про відмову в
задоволенні позову тому, що вимоги
апелянта не знайшли свого
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи, а висновки суду першої
інстанції не спростовуються доводами
апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції при ухваленні оскаржуваної
постанови вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому відсутні підстави для її
скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити
без задоволення, а постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 27 березня
2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Мельник-Томенко Ж. М.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.