Справа № 806/8605/13-а
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
ПОСТАНОВА

іменем України

"26" травня 2014 р.
Справа № 806/8605/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Охрімчук І.Г.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.

при секретарі
Кратюк А. О.

за участю представника відповідача :

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Дочірнього підприємства "САВ-ІР" на
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "13" лютого
2014 р. у справі за позовом Дочірнього
підприємства "САВ-ІР" до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Житомирській області про визнання
протиправними дій, визнання
протиправним і скасування наказу,
рішень та постанови

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "САВ-ІР"
звернулося до суду з адміністративним
позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати
прийнятий відповідачем наказ № 279 від 06
листопада 2013 р. про проведення
позапланової перевірки характеристик
продукції;

- визнати протиправними дії
відповідача по проведенню
позапланової перевірки характеристик
продукції в магазині по вул. Красіна, 5.
м. Коростень, Житомирської області на
підставі листа Державної інспекції з
питань захисту прав споживачів від 05
листопада 2013 р. № 5090-2-7/6, за наслідками
якої складено акт перевірки
характеристик продукції №123 від 14
листопада 2013 р.;

- визнати протиправним і скасувати
рішення про обмеження надання
продукції на ринку, шляхом приведення
продукції у відповідність із
встановленими вимогами № 160 від 11
грудня 2013 р.;

- визнати протиправним і скасувати
рішення про обмеження надання
продукції на ринку, шляхом заборони
надання продукції на ринку № 161 від 11
грудня 2013 р.;

- визнати протиправною та скасувати
постанову інспекції з питань захисту
прав споживачів у Житомирській області
№ 87 від 11 грудня 2013 р. про накладення
штрафних санкцій.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 13.02.2014 року
у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом
першої інстанції рішенням, позивач
подав апеляційну скаргу. В своїй
апеляційній скарзі позивач
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
13.02.2014 року та прийняти нове рішення
про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач зазначив, що наказ
відповідача № 279 від 06 листопада 2013 р.
про проведення позапланової перевірки
характеристик продукції є
протиправним та таким, що прийнятий за
відсутності законодавчо визначених
підстав для проведення позапланової
перевірки з питань, визначених як
предмет перевірки у складеному акті.
Дії посадових осіб відповідача щодо
проведення позапланової перевірки
позивача з питань, відображених у акті
перевірки є протиправними. Вважає, що
позапланова перевірка проведена
відповідачем поза межами предмету
перевірки, з грубим порушенням норм
матеріального права, які регламентують
порядок проведення позапланових
перевірок суб'єктів господарської
діяльності контролюючими органами.
Зазначає, що інформація, зафіксована в
акті перевірки, не відповідає нормам
діючого законодавства, а оскаржувані
постанова та рішення винесені з
порушенням вимог діючого
законодавства, тому підлягають
скасуванню. Також, вважає, що лист
Державної інспекції України з питань
захисту прав споживачів не може бути
підставою для здійснення позапланових
заходів в межах Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності".

Відповідач зазначає, що посадовими
особами інспекції з питань захисту
прав споживачів у Житомирській області
було здійснено перевірку відповідно до
норм чинного законодавства. Виявлені
актом перевірки порушення чинного
законодавства мали місце з боку
позивача, тому до позивача застосовано
штрафні санкції постановою про
накладення штрафних санкцій від 11
грудня 2013 р. № 87 на підставі пункту 2
частини 2 статті 44 Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції". Стосовно
визнання протиправними та скасування
рішень про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів від 11 грудня 2013
р. № 160 та № 161 відповідач зазначив, що
позивачем самостійно було усунуто
недоліки, виявлені під час перевірки, і
31 грудня 2013 р. на адресу відповідача
надійшло відповідне повідомлення про
виконання рішень. 31 грудня 2013 р. були
прийняті рішення №160 та № 161 про
скасування рішень про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
від 11 грудня 2013 р. №160 та № 161. З
зазначених підстав представник
відповідача просив відмовити у
задоволенні позовних вимог та вимог
апеляційної скарги..

Обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм процесуального
та матеріального права при прийнятті
оскаржуваної постанови, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про те, що апеляційна скарга
відповідача підлягає до задоволення
частково, виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 1-2 частини 1
статті 26 Закону України "Про захист
прав споживачів", спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальні
органи в областях, містах Києві та
Севастополі, а на території Автономної
Республіки Крим - орган виконавчої
влади Автономної Республіки Крим у
сфері захисту прав споживачів
здійснюють державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, забезпечують
реалізацію державної політики щодо
захисту прав споживачів і мають право:

1) давати суб'єктам господарювання
обов'язкові для виконання приписи про
припинення порушень прав споживачів;

2) перевіряти у суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, якість продукції,
додержання обов'язкових вимог щодо
безпеки продукції, а також додержання
правил торгівлі та надання послуг;
безперешкодно відвідувати та
обстежувати відповідно до
законодавства будь-які виробничі,
складські, торговельні та інші
приміщення цих суб'єктів.

Порядок проведення таких перевірок
визначається центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
захисту прав споживачів

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) визначає Закон України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності".

Підстави для здійснення позапланових
заходів визначені статтею 6 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності".

Під час проведення позапланового
заходу з'ясовуються лише ті питання,
необхідність перевірки яких стала
підставою для здійснення цього заходу,
з обов'язковим зазначенням цих питань у
посвідченні (направленні) на
проведення державного нагляду
(контролю).

Проведення позапланових заходів з
інших підстав, крім передбачених цією
статтею, забороняється, якщо інше не
передбачається законом або
міжнародним договором України, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України.

Суб'єкт господарювання повинен
ознайомитися з підставою проведення
позапланового заходу з наданням йому
копії відповідного документа.

Строк здійснення позапланового заходу
не може перевищувати десяти робочих
днів, а щодо суб'єктів малого
підприємництва - двох робочих днів,
якщо інше не передбачено законом.
Продовження строку здійснення
позапланового заходу не допускається.

Держспоживінспекція України на
підставі листа Генеральної
прокуратури України від 21 жовтня 2013 р.
№ 07/1/3-16314-13 та депутатського звернення
народного депутата України Бойка В.Б.
від 11 жовтня 2013 р. № 216-к доручила
територіальним органам
Держспоживінспекції України за
списком провести позапланові заходи та
доповісти про результати перевірок в
термін до 11 листопада 2013 р., про що
свідчить лист від 05 листопада 2013 р. №
5090-2-7/6 (а.с. 40).

Відповідно до направлення від 13
листопада 2013 р. № 138 згідно з приписами
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції",
Закону України "Про загальну
безпечність нехарчової продукції", на
підставі наказу від 06 листопада 2013 р. №
607 посадовій особі відповідача
доручено здійснити позапланову виїзну
перевірку ДП "САВ-ІР" магазин "Фокстрот",
який розташований: Житомирська
область, м. Коростень, вул. Красіна, 5, у
період з 13 по 16 листопада 2013 р. (а.с. 26)
Підставою проведення перевірки
вказано згоду Держспоживінспекції
України від 05 листопада 2013 р. № 5090-2-7/6.

Позивач допустив до перевірки
представника Держспоживінспекції,
тому 14 листопада 2013 р. спеціалістом
Держспоживінспекції проведено
позапланову перевірку позивача з
питань перевірки характеристик
продукції, за результатами якої було
складено акт № 123 (а.с. 27-31).

В пункті 1 акту перевірки вказано, що
підставою перевірки є згода
Держспоживінспекції України від 05
листопада 2013 р. № 5090-2-7/6 (а.с. 23). Тобто,
Держспоживінспекція України, будучи
юридичною особою, діючи на підставі
листа Генеральної прокуратури України
від 21 жовтня 2013 р. № 07/1/3-16314-13 та
депутатського звернення народного
депутата України Бойка В.Б. від 11 жовтня
2013 р. № 216-к, звернулася до інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Житомирській області з вимогою
проведення позапланового заходу
певних магазинів позивача.

Отже, у відповідача були законні
підстави, передбачені статтею 6 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" для
здійснення позапланової перевірки
позивача.

В акті перевірки від 14 листопада 2013 р.
зафіксовано порушення позивачем
пункту 17 Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 785 від 29
липня 2009 р., пункту 7 Технічного
регламенту безпеки низьковольтного
електричного обладнання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 1149 від 29 жовтня 2009
р., а саме: на електрообладнанні
(кавомолка МКМ 6003 Bosch, міксер НМ 613130
Moulinex, блендер НВ 713137 Tefal, електрочайник
КО 299113Е Tefal, йогуртниця YQ 230131 Moulinex),
пакуванні та супровідних документах не
нанесено маркування національним
знаком відповідності.

Також, у акті перевірки зазначено, що
суб'єктом господарювання на вимогу
ринкового нагляду не надано
документацію (накладні, тощо), що дає
змогу ідентифікувати суб'єкта
господарювання, який поставив йому
продукцію, зазначену у пунктах 1-5 акту
перевірки (кавомолка МКМ 6003 Bosch, міксер
НМ 613130 Moulinex, блендер НВ 713137 Tefal,
електрочайник КО 299113Е Tefal, йогуртниця YQ
230131 Moulinex).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції",
Національний знак відповідності - знак,
що засвідчує відповідність позначеної
ним продукції вимогам технічних
регламентів, які на неї поширюються.

Згідно з пунктом 17 Технічного
регламенту з електромагнітної
сумісності обладнання, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів від 29
липня 2009 р. № 785, на апаратуру,
відповідність якої цьому Технічному
регламенту було доведено із
застосуванням процедури, установленої
у пунктах 13 або 14 цього Технічного
регламенту, наноситься національний
знак відповідності. За нанесення
національного знака відповідності
відповідає виробник або уповноважений
представник.

Відповідно до пункту 7 Технічного
регламенту низьковольтного
електричного обладнання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29 жовтня 2009 р. №
11497, перед введенням в обіг на
електрообладнання повинен бути
нанесений національний знак
відповідності, який підтверджує
відповідність електрообладнання
вимогам цього Технічного регламенту,
включаючи виконання процедури оцінки
відповідності (внутрішній контроль
виробництва) згідно з додатком 3 до
цього Технічного регламенту.

Згідно із частиною 3 статті 29 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції", у
разі якщо органом ринкового нагляду
встановлено, що неналежне застосовано
Національний знак відповідності, не
нанесено Національний знак
відповідності, якщо його нанесення
передбачено технічним регламентом на
відповідну продукцію, не складено
декларацію про відповідність, якщо її
складання передбачено технічним
регламентом на відповідну продукцію,
декларацію про відповідність складено
з порушенням встановлених вимог або
органу ринкового нагляду не надано чи
надано технічну документацію на
відповідну продукцію не в обсязі,
передбаченому технічним регламентом,
орган ринкового нагляду невідкладно
вимагає від відповідного суб'єкта
господарювання вжити протягом
визначеного строку заходів щодо
приведення такої продукції у
відповідність із встановленими
вимогами.

Відповідно до частини 5 статті 30 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції",
тимчасова заборона надання продукції
на ринку застосовується органами
ринкового нагляду у разі прийняття
ними рішення про приведення продукції
у відповідність із встановленими
вимогами - на строк дії відповідного
обмеження. Тимчасова заборона надання
продукції на ринку запроваджується
одночасно з прийняттям рішень,
зазначених у цій частині.

Частиною 1 статті 31 Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції", заборона
надання продукції на ринку (введення в
обіг або розповсюдження продукції)
застосовується органами ринкового
нагляду у випадках, передбачених цим
Законом та Законом України "Про
загальну безпечність нехарчової
продукції".

Згідно із частиною 1 статті 33 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції",
обмежувальні (корегувальні) заходи
запроваджуються відповідними
рішеннями органів ринкового нагляду.
Рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів можуть бути
прийняті, зокрема, за результатами
проведених органами ринкового нагляду
перевірок характеристик продукції
(крім перевірок, що проводяться
відповідно до статті 26 цього Закону), у
тому числі перевірок, що проводяться на
підставі повідомлень органів доходів і
зборів про призупинення митного
оформлення продукції відповідно до
частини шостої статті 38 цього Закону.

Відповідно до частини 4 статті 33 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції",
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів, внесення змін
до таких рішень чи їх скасування
приймаються керівниками органів
ринкового нагляду або їх заступниками
відповідно до їх повноважень,
визначених законами України.

11 грудня 2013 р., на підставі акту
перевірки № 123 від 14 листопада 2013 р.,
інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області
прийнято рішення № 160 (а.с. 32-33) з вимогою
вжити позивачем заходи щодо приведення
продукції у відповідність із
встановленими вимогами і рішення № 161
(а.с. 34-35) про тимчасову заборону надання
вказаної продукції на ринку до
приведення її у відповідність із
встановленими вимогами.

Як свідчить повідомлення позивача про
виконання рішень про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів,
порушення, встановлені перевіркою,
були усунуті, тому 31 грудня 2013 р.
відповідачем були прийняті рішення №160
та № 161 про скасування рішень про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів від 11 грудня 2013 р. №160 та № 161.
(а.с.67, 68). При цьому, позивач
безпідставно наполягає на визнанні
протиправним зазначених рішень,
скасованих Держспоживінспекцією у
зв'язку з усуненням виявлених порушень.

Стосовно вимог позивача про скасування
наказу № 279 від 06 листопада 2013 року про
проведення перевірки магазину
"Фокстрот" ДП "САВ-ІР" за адресою: вул.
Красіна, 5. м. Коростень Житомирської
області , судова колегія вважає, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що позивачем
обраний невірний спосіб захисту права.
Даний наказ не встановлює, не припиняє
певних прав, свобод чи обов'язків
позивача, тому належним способом
захисту прав позивача буде оскарження
наслідків проведеної позапланової
перевірки.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, прийняті в
результаті таких дій судова колегія
вважає, що рішення суб'єкта владних
повноважень від 11 листопада 2013 року,
які самостійно скасовані відповідачем
на дату подання позову з підстав
усунення порушень, виявлених
проведеною перевіркою, є правомірними,
а постанова № 80 від 11 листопада 2013 року
прийнята не підставі норм чинного
законодавства, що не було враховано
судом першої інстанції, виходячи з
наступного.

Як визначено пунктом 2 частини 2 статті
44 Закону № 2735-VI, до особи, яка ввела
продукцію в обіг або відповідно до
цього Закону вважається такою, що ввела
продукцію в обіг, застосовуються
штрафні санкції у разі введення в обіг
продукції, яка не відповідає
встановленим вимогам (крім випадків,
передбачених статтею 28 цього Закону), у
тому числі нанесення Національного
знака відповідності на продукцію, що не
відповідає вимогам технічних
регламентів, - у розмірі від п'ятисот до
тисячі п'ятисот неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, а за
повторне протягом трьох років вчинення
такого самого порушення, за яке на
особу вже було накладено штраф, - у
розмірі від тисячі до трьох тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Під терміном «введення в обіг
продукції» слід розуміти будь-яке
постачання продукції для її
розповсюдження, споживання
(використання) на ринку України. Отже,
даний термін розповсюджується на
суб'єкта господарювання, який виконує
роботи або надає послуги на ринку
України.

Рішення керівника чи заступника
керівника органу ринкового нагляду про
накладення штрафу оформляється
постановою (частина 5 статті 44 Закону №
2735-VI).

11 листопада 2013 року начальником
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Житомирській області
прийнято постанову № 87 про
застосування до Дочірнього
підприємства "САВ-ІР" 25500, 00 грн. штрафу
за введення в обіг продукції, яка не
відповідає встановленим вимогам.

Частиною першою статті 8 Закону України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції»
передбачено, що обов'язки суб'єктів
господарювання під час здійснення
ринкового нагляду та контролю
продукції встановлюються цим Законом,
Законом України «Про загальну
безпечність нехарчової продукції»,
виданими відповідно до них іншими
нормативно-правовими актами,
технічними регламентами.

Так, Технічним регламентом з
електромагнітної сумісності
обладнання, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 29 липня
2009 року №785, передбачено, що
відповідність апаратури основним
вимогам повинна підтверджуватися за
процедурою оцінки відповідності
(внутрішній контроль виробництва) (п.13
Технічного регламенту).

Виробник повинен провести оцінювання
електромагнітної сумісності апаратури
на основі відповідних явищ з метою
забезпечення відповідності апаратури
вимогам щодо захисту, встановленим у
підпункті 1 пункту 9 цього Технічного
регламенту. Правильне застосування
всіх відповідних стандартів з переліку
національних стандартів рівнозначне
проведенню оцінювання
електромагнітної сумісності.

Відповідність апаратури основним
вимогам повинна підтверджуватися
декларацією про відповідність,
складеною виробником або
уповноваженим представником.

Пунктом 14 цього Технічного регламенту
встановлено, що за ініціативою
виробника або уповноваженого
представника може бути застосована
процедура оцінки відповідності із
залученням призначеного органу з
оцінки відповідності.

Після застосування процедури
внутрішнього контролю виробництва
виробник або уповноважений
представник подає технічну
документацію до призначеного органу,
зазначеного в пункті 28 цього
Технічного регламенту, із заявою щодо
проведення її оцінювання. Виробник або
уповноважений представник зазначають
основні вимоги, що повинні бути оцінені
призначеним органом.

За позитивними результатами
проведеного оцінювання технічної
документації призначений орган видає
виробнику або уповноваженому
представнику сертифікат відповідності
апаратури. Сертифікат відповідності
повинен обмежуватися тими основними
вимогами, щодо яких призначеним
органом було проведено оцінювання.

Виробник повинен додати зазначений
сертифікат відповідності до технічної
документації.

Згідно п.17 Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання на апаратуру, відповідність
якої цьому Технічному регламенту було
доведено із застосуванням процедури,
установленої у пунктах 13 або 14 цього
Технічного регламенту, наноситься
національний знак відповідності. За
нанесення національного знака
відповідності відповідає виробник або
уповноважений представник.

Згідно з пунктів 1, 2 Правил
застосування національного знака
відповідності, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
«Про затвердження опису та правил
застосування національного знака
відповідності» від 29.11.2001 року №1599,
національний знак відповідності (далі -
знак відповідності) засвідчує
відповідність позначеної ним
продукції вимогам технічних
регламентів, які поширюються на неї.
Знак відповідності наноситься тільки
на ті види продукції, опис яких
міститься в технічних регламентах. При
цьому, нанесення знака відповідності є
обов'язковим. Відповідно до п.3 вказаних
правил, у разі підтвердження
відповідності продукції, призначеним
органом з оцінки відповідності поряд
із знаком відповідності наноситься
ідентифікаційний номер цього органу
згідно з державним реєстром таких
органів.

Пунктом 19 Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
передбачено, що національний знак
відповідності наносять на апаратуру
або на табличку з її технічними даними
згідно з правилами застосування
національного знака відповідності,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 29 листопада 2001
року №1599.

У разі коли його нанесення на апаратуру
неможливе або невиправдане через її
конструкцію, національний знак
відповідності повинен бути нанесеним
на пакування, якщо таке наявне, та на
супровідні документи. В даному випадку
технічні регламенти, якими
встановлюються вимоги до перевіреної
продукції , що вказані вище, прямо
вимагають нанесення Національного
знаку відповідності виключно на
апаратурі чи обладнанні. Конструкція
та розміри перевіреної продукції, що
міститься у акті перевірки від 14.11.2013
року № 123 дозволяє здійснити нанесення
Національного знаку відповідності
безпосередньо на апаратуру. Таким
чином, вказане вище, не дає підстави
виробнику або ж його уповноваженому
представнику ( імпортеру) застосувати
ч.2 п. 19 Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання, затвердженого постановою
КМУ від 29.07.2009 року № 785.

В даному випадку ДП "САВ-ІР" не надало
суду беззаперечних доказів того, що
нанесення національного знаку
відповідності на продукцію, що була
предметом дослідження під час
перевірки, було неможливим, з огляду на
що за таке нанесення відповідає
виробник або його уповноважений
представник. Але разом з тим в судовому
засіданні встановлено виконання вимог
Рішення про вжиття обмежувальних
(коригувальних) заходів від 11.11.2013 року
шляхом нанесення додаткового
маркування Національним знаком
відповідності, чим фактично визнано
відсутність національного знаку
відповідності на товарах на момент
перевірки.

За таких обставин суд вважає, що
позивачем не спростовано встановлені в
ході перевірки порушення щодо
відсутності національного знаку
відповідності на продукції, що була
предметом дослідження.

Однак, як вбачається з оскаржуваної
постанови, штрафні санкції до позивача
були застосовані за порушення вимог
пункту 2 частини другої статті 44 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції», а
саме - за введення в обіг продукції, на
якій відсутній Національний знак
відповідності.

Надаючи оцінку правомірності
застосування до позивача штрафних
санкцій на підставі наведеної норми,
суд зазначає наступне.

Згідно постанови Інспекції від 11.11.2013
року №87 до позивача застосовано штраф
в розмірі 1500 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян в сумі 25500
грн. за порушення вимог п.2 ч.2 ст.44
Закону України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції», яка зазначає, що штрафні
санкції у зазначеному розмірі
застосовуються до особи, яка ввела
продукцію в обіг або відповідно до
цього Закону вважається такою, що ввела
продукцію в обіг у разі введення в обіг
продукції, яка не відповідає
встановленим вимогам (крім випадків,
передбачених статтею 28 цього Закону), у
тому числі нанесення Національного
знака відповідності на продукцію, що не
відповідає вимогам технічних
регламентів, - у розмірі від п'ятисот до
тисячі п'ятисот неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, а за
повторне протягом трьох років вчинення
такого самого порушення, за яке на
особу вже було накладено штраф, - у
розмірі від тисячі до трьох тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Таким чином, при застосуванні до
позивача штрафних санкцій
відповідачем було визначено позивача
як особу, яка ввела продукцію в обіг,
так як під час проведення перевірки ним
не було надано документацію, що дає
змогу ідентифікувати постачальника
продукції. Дана обставина зафіксована
також і в акті перевірки.

Разом з тим, судова колегія не
погоджується з таким визначенням
відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до частин п'ятої, сьомої
статті 8 Закону України «Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції» суб'єкти господарювання
зобов'язані надавати на вимогу органів
ринкового нагляду документацію, що дає
змогу ідентифікувати: будь-який суб'єкт
господарювання, який поставив їм
відповідну продукцію; будь-який суб'єкт
господарювання, якому вони поставили
відповідну продукцію. У разі якщо
виробник продукції не може бути
ідентифікований органом ринкового
нагляду, для цілей цього Закону особою,
що ввела таку продукцію в обіг,
вважається кожен суб'єкт
господарювання в ланцюгу постачання
відповідної продукції, який протягом
узгодженого з органом ринкового
нагляду строку (терміну) не надав
документацію, що дає змогу встановити
найменування та місцезнаходження
виробника або особи, яка поставила
суб'єкту господарювання цю продукцію.

В ході проведеної перевірки
характеристик продукції посадові
особи відповідача мали можливість
встановити виробника товару,
відстежити походження продукції, що не
відповідає встановленим вимогам, та
ідентифікувати виробника та
постачальника продукції, а також їх
місцезнаходження. Подальша реалізація
позивачем придбаної продукції не може
вважатись введенням продукції в обіг
та виключає можливість застосування
штрафних санкцій згідно ст. 44 Закону №
2735-VI.

Хибність висновків відповідача щодо
визначення позивача як особи, яка ввела
продукцію в обіг, підтверджується
спеціальним витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців,
деклараціями про відповідність
продукції вимогам технічних
регламентів, первинними документами
щодо придбання продукції.

Оскільки на момент прийняття рішення
про застосування до позивача штрафних
санкцій Інспекція мала можливість
ідентифікувати виробника продукції, що
була предметом дослідження під час
перевірки, тому у відповідача були
відсутні підстави вважати його особою,
яка ввела продукцію в обіг, тому
відповідачем неправомірно застосовано
штрафні санкції до ДП "САВ-ІР" як до
особи, яка ввела в обіг продукцію, не
промарковану Національним знаком
відповідності, з огляду на що постанову
про накладення штрафних санкцій від 11
листопада 2013 року №87 слід скасувати як
протиправну.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього
підприємство "САВ-ІР" задовольнити
частково, постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"13" лютого 2014 р. в частині відмови у
задоволені позову про визнання
протиправною та скасування постанови
№ 87 від 11.11.2013 року про застосування
штрафних санкцій та в частині
стягнення судового збору в сумі 1548.44
грн. - скасувати та прийняти в цій
частині нову постанову.

Позов Дочірнього підприємства "САВ-ІР"
в частині визнання протиправною та
скасування постанови № 87 від 11.11.2013
року про застосування штрафних санкцій
задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Житомирській області
№ 87 від 11.11.2013 року про застосування
штрафних санкцій.

В решті постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
13.02.2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання її в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
І.Г. Охрімчук

судді: (підпис)
Л.О. Зарудяна

(підпис)
Л.В. Кузьменко

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "28" травня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Дочірнє
підприємство "САВ-ІР"
вул.Дорогожицька,1,м.Київ,04112

3- відповідачу/відповідачам: Інспекція
з питань захисту прав споживачів у
Житомирській області
вул.Черняховського,3,м.Житомир,10014

4-третій особі: - ,