Справа № 825/1442/14
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2014 року
Чернігів Справа №
825/1442/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Заяць О.В.,

за участю секретаря
Музика С.П.,

представника позивача
ОСОБА_1 ,

представника відповідача
Пшеничної І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Державної інспекції України з безпеки
на наземному транспорті Управління
укртрансінспекції у Чернігівській
області про скасування постанови про
застосування
адміністративно-господарського
штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (надалі - ОСОБА_3) звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Державної інспекції України з безпеки
на наземному транспорті Управління
укртрансінспекції у Чернігівській
області, в якому просить визнати
протиправними та скасувати постанови
Управління укртрансінспекції у
Чернігівській області про
застосування
адміністративно-господарського штрафу
№ 070223 від 18.12.2013 року, № 040290 від 08.01.2014
року, № 040343 від 22.01.2014 року, № 040400 від
12.02.2014 року, № 040401 від 12.02.2014 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
в постановах Державної інспекції
України з безпеки на наземному
транспорті управління
Укртрансінспекції у Чернігівській
області, в графі «найменування суб'єкта
господарювання» зазначено, що вона
являється фізичною особою підприємцем.
Зазначає, що ця інформація не
відповідає дійсності, вона не
являється суб'єктом господарювання, а
тому вказані постанови позивач вважає
не обґрунтованими та незаконними.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
посилаючись на обставини викладені в
позові.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
просив в їх задоволенні відмовити та
надав заперечення в яких зазначив, що
22.11.2013 року, 28.11.2013 року, 18.12.2013
року, 03.01.2014 року та 22.01.2014 року відносно
ОСОБА_3 працівниками Управління
Укртрансінспекції у Полтавській
області було складено 5 актів
проведення перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом. Органом державного
контролю на чолі із начальником ОСОБА_4
на підставі вищевказаних Актів та
зазначених у них порушень було
винесено 5 постанов про застосування
адміністративно-господарського штрафу
на загальну суму 6460 грн. відповідно до
вимог абз. 3, 13 ч. 1 ст. 60 Закону України
«Про автомобільний транспорт». Вважає,
що винесені постанови є законними та
правомірними.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача та представника
відповідача, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до статті 6 Закону України
"Про автомобільний транспорт" від
05.04.2001 року № 2344-III (надалі - Закон
України № 2344-III) державний контроль
автомобільних перевізників
здійснюється шляхом проведення
планових, позапланових і рейдових
перевірок. Не частіше одного разу на
квартал здійснюються рейдові
перевірки дотримання автомобільними
перевізниками вимог законодавчих і
нормативно-правових актів щодо
забезпечення безпеки пасажирських
перевезень та безпеки дорожнього руху.
При проведенні позапланових і рейдових
перевірок автомобільний перевізник, що
буде перевірятися, стосовно терміну
проведення перевірки не інформується.
Порядок здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті
визначає Кабінет Міністрів України.

На виконання статті 6 Закону України №
2344-III постановою Кабінету Міністрів
України від 08.11.2006 року № 1567
затверджено Порядок здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті (надалі - Порядок), який
визначає процедуру здійснення
державного контролю за додержанням
суб'єктами господарювання, які
провадять діяльність у сфері
автомобільного транспорту, вимог
законодавства про автомобільний
транспорт, норм та стандартів щодо
організації перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом,
норм міжнародних договорів про
міжнародне автомобільне сполучення,
наявністю відповідних ліцензій і
ліцензійних карток, виконанням ними
ліцензійних умов, а також процедуру
здійснення державного нагляду за
забезпеченням такими суб'єктами
господарювання безпеки автомобільних
перевезень.

Відповідно до пунктів 14-15 Порядку
рейдова перевірка транспортних
засобів проводиться на окремо
визначених ділянках дороги, маршрутах,
автовокзалах, автостанціях, автобусних
зупинках, місцях посадки та висадки
пасажирів, стоянках таксі і
транспортних засобів, місцях
вантаження та розвантаження вантажних
автомобілів, контрольно-вагових
комплексах, під час виїзду з
підприємств та місць стоянки, у пунктах
пропуску через державний кордон за
погодженням з начальником органу
охорони державного кордону.

Під час проведення рейдової перевірки
перевіряється наявність визначених
статтями 39 і 48 Закону України № 2344-III
документів, на підставі яких
здійснюються перевезення
автомобільним транспортом.

Згідно статті 39 Закону України № 2344-III
автомобільні перевізники, водії,
пасажири повинні мати і пред'являти
особам, які уповноважені здійснювати
контроль на автомобільному транспорті
та у сфері безпеки дорожнього руху,
документи, на підставі яких
виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських
перевезень: для автомобільного
перевізника - ліцензія, договір із
органами виконавчої влади та органами
місцевого самоврядування чи їх дозвіл,
паспорт маршруту, документ, що
засвідчує використання автобуса на
законних підставах, інші документи,
передбачені законодавством України;
для водія автобуса - посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційні
документи на транспортний засіб,
ліцензійна картка, квитково-касовий
лист, схема маршруту, розклад руху,
таблиця вартості проїзду (крім міських
перевезень), інші документи,
передбачені законодавством України;
для пасажира - квиток на проїзд в
автобусі та на перевезення багажу (для
пільгового проїзду - посвідчення особи
встановленого зразка).

Документи для регулярних спеціальних
пасажирських перевезень: для
автомобільного перевізника - ліцензія,
договір із замовником транспортних
послуг, паспорт маршруту, документ, що
засвідчує використання автобуса на
законних підставах, інші документи,
передбачені законодавством України;
для водія автобуса - посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційні
документи на транспортний засіб,
ліцензійна картка, схема маршруту,
розклад руху, інші документи,
передбачені законодавством України.

Документи для нерегулярних
пасажирських перевезень: для
автомобільного перевізника - ліцензія,
документ, що засвідчує використання
автобуса на законних підставах, інші
документи, передбачені законодавством
України; для водія автобуса -
посвідчення водія відповідної
категорії, реєстраційні документи на
транспортний засіб, ліцензійна картка,
договір із замовником транспортних
послуг, документ, що засвідчує оплату
транспортних послуг, інші документи,
передбачені законодавством України.

Відповідно до частини 1 статті 29 Закону
№ 2344-III автомобільним перевізником та
автомобільним самозайнятим
перевізником, які здійснюють
перевезення пасажирів на договірних
умовах, є суб'єкти господарювання, які
відповідно до законодавства та
одержаної ліцензії надають послуги за
договором перевезення пасажирів
транспортним засобом, що
використовується ними на законних
підставах.

Адміністративно-господарський штраф -
це грошова сума, що сплачується
суб'єктом господарювання до
відповідного бюджету у разі порушення
ним встановлених правил здійснення
господарської діяльності (ч. 1 ст. 241
Господарського кодексу України).

Статтею 55 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єктами
господарювання є: 1) господарські
організації - юридичні особи, створені
відповідно до Цивільного кодексу
України, державні, комунальні та інші
підприємства, створені відповідно до
цього Кодексу, а також інші юридичні
особи, які здійснюють господарську
діяльність та зареєстровані в
установленому законом порядку; 2)
громадяни України, іноземці та особи
без громадянства, які здійснюють
господарську діяльність та
зареєстровані відповідно до закону як
підприємці.

Таким чином, автомобільним
перевізником та автомобільним
самозайнятим перевізником може бути
лише та фізична особа, яка
зареєстрована відповідно до закону як
підприємець.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_3 не зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності.

За таких обставин, суд вважає, що
відповідачем протиправно винесено
постанови про застосування
адміністративно-господарського штрафу
№ 070223 від 18.12.2013 року, № 040290
від 08.01.2014 року, № 040343 від 22.01.2014 року, №
040400 від 12.02.2014 року, № 040401 від 12.02.2014 року
відносно ОСОБА_3, оскільки вона не є
автомобільним перевізником у
розумінні Закону України "Про
автомобільний транспорт".

Частиною першою статті 9 КАС України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до пункту 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не довів правомірність
своїх дій та рішень.

Таким чином, виходячи з фактичних
обставин справи та вищенаведених
положень чинного законодавства, суд
приходить до висновку, що постанови про
застосування фінансових санкцій № 070223
від 18.12.2013 року, № 040290 від 08.01.2014 року, №
040343 від 22.01.2014 року, № 040400 від 12.02.2014
року, № 040401 від 12.02.2014 року винесено без
дослідження необхідних обставин та з
порушенням норм чинного законодавства
України, а тому позовні вимоги
необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3
задовльнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати
постанови Управління
укртрансінспекції у Чернігівській
області про застосування
адміністративно-господарського штрафу
№ 070223 від 18.12.2013 року, № 040290 від 08.01.2014
року, № 040343 від 22.01.2014 року, № 040400 від
12.02.2014 року, № 040401 від 12.02.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 судові витрати в
розмірі 182,70 грн.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
О.В. Заяць