Справа № 361/2467/14-а
Суддя: Петришин Н. М.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 361/2467/14-а
провадження № 2-а/361/157/14
УХВАЛА

28 травня 2014 року
м.
Бровари

Броварський міськрайонний суд
Київської області у складі:

головуючого судді: Петришин Н.М.

при секретарі: Шевлюга А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Бровари
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Броварського міського
відділу ( з обслуговування міста
Бровари та Броварського району )
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

До суду надійшов зазначений позов
ОСОБА_1, де позивач просить:

- визнати дії Броварського MB з
обслуговування м. Бровари та
Броварського району ГУ МВС України в
Київській області при наданні йому
довідки про грошове забезпечення на
роботах в третій зоні небезпеки (в зоні
відчуження), м. Прип'ять за період з 26 по
29 квітня 1986 року без урахування виплати
коштів за отриману гранично допустиму
дозу радіоактивного опромінення -
неправомірними.

- зобов'язати Броварський MB з
обслуговування м. Бровари та
Броварського району ГУ МВС України в
Київській області провести розрахунок
грошового забезпечення з урахуванням
вимог Постанови Ради Міністрів УPCP та
Української республіканської ради
професійних спілок № 207-7 від 10 червня
1986 року, розпорядження РМ СРСР від 17
травня 1986 р. № 964рс за роботу в третій
зоні небезпеки (зоні відчуження) м.
Прип'ять за період з 26 по 29 квітня 1986
року, врахувавши одноразову грошову
винагороду за отриману гранично
допустиму дозу радіації в розмірі 630
карбованців згідно наданого
розрахунку.

- зобов'язати Броварський MB з
обслуговування м. Бровари та
Броварського району ГУ МВС України в
Київській області на підставі
проведеного розрахунку осучаснити
його та стягнути на користь позивача
недосплачену суму коштів, одноразову
грошову винагороду за отриману
гранично допустиму дозу радіації в
третій зоні небезпечності (зоні
відчуження), м. Прип'ять за період з 26 по
29 квітня 1986 року в розмірі трьох
місячних окладів грошового утримання
по посаді.

- зобов'язати Броварський MB з
обслуговування м. Бровари та
Броварського району ГУ МВС України в
Київській області видати позивачу
довідку про його грошове забезпечення
з урахуванням вимог передбачених
вимогами Постанови Ради Міністрів УРСР
та Української республіканської ради
професійних спілок № 207-7 від 10 червня
1986 року, розпорядження РМ СРСР від 17
травня 1986 р. № 964рс за роботу в третій
зоні небезпеки (зоні відчуження) м.
Прип'ять за період з 26 по 29 квітня 1986
року.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 в обґрунтування позову
пояснив, що відповідач безпідставно не
включив у довідку виплати коштів за
отриману гранично допустиму дозу
радіоактивного опромінення за період
роботи в зоні Чорнобильської АЕС на
підставі розсекречених документів, що
передбачають додаткові нарахування до
заробітної плати за роботу в зоні
Чорнобильської АЕС.

Крім того, пояснив, що його довіритель
не пропустив строк звернення до суду,
оскільки не знав про розсекречення у 2001
році вищевказаних документів, а про
порушення свого права позивач дізнався
лише з відмови Броварського міського
відділу ( з обслуговування міста
Бровари та Броварського району )
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України від 27 лютого
2014 року у видачі йому необхідної
довідки. Щодо нарахування та виплати
одноразової грошової винагороди за
отриману гранично допустиму дозу
радіації в розмірі 630 карбованців, то в
даному випадку виходячи з положень ст.
233 КЗпП України строк позовної давності
не обмежений.

Представник відповідача Броварського
міського відділу ( з обслуговування
міста Бровари та Броварського району )
Головного управління МВС України
Дорошенко М.М. у судовому засіданні
наполягав на залишенні позовної заяви
без розгляду у зв'язку з пропущенням
строку звернення до суду.

Дослідивши матеріалами справи,
оцінивши докази, що містяться у справі
та проаналізувавши чинне
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд прийшов до
висновку про необхідність залишити
позовну заяву без розгляду з огляду на
наступне.

Позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
І категорії та інвалідом ІІ групи.

У період з 26 по 30 квітня 1986 року позивач
працював у Броварському МВ УМВС
Київської області на посаді
дільничного інспектора у званні
старшого лейтенанта міліції і був
відряджений за наказом УВС Київської
області до зони відчуження.

Матеріалами справи встановлено, що
позивачу 29 липня 2010 року Броварським МВ
УМВС України в Київській області з
обслуговування м. Бровари та
Броварського району видано довідку №75,
де відображено нараховане та виплачене
грошове забезпечення у кратності
відповідній до зони перебування, а
саме, у трикратному розмірі за
перебування 26 та 28 квітня 1986 року у м.
Чорнобиль та у чотирикратному розмірі
за перебування у м. Прип'ять 27 та 29
квітня 1986 року.

Вказана довідка видана позивачу для
надання до органів Пенсійного фонду
України для призначення на обрахування
пенсії.

Не погоджуючись із розрахунком
грошового забезпечення, зазначеним у
довідці, позивач звернулась до
Броварського міського відділу ( з
обслуговування міста Бровари та
Броварського району ) Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України із заявою від 25 лютого 2014
року про здійснення перерахунку та
надання нової довідки із включенням
одноразової грошової винагороди за
отриману гранично допустиму дозу
радіації.

Листом від 27 лютого 2014 року Броварський
міський відділ ( з обслуговування міста
Бровари та Броварського району )
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України відмовив
позивачу у наданні нової довідки.

Згідно з частиною 1 статті 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 99 КАС України
передбачено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Беручи до уваги вищевикладене, суд
прийшов до висновку, що саме з 29 липня
2010 року, тобто з дати отримання
позивачем вищевказаної довідки №75,
розпочався перебіг шестимісячного
строку звернення до суду з даним
позовом, який закінчився 29 січня 2011
року.

Та обставина, що позивач у лютому 2014
року звернувся до відповідача із
заявою про видачу нової довідки, в
задоволенні якої йому було відмовлено,
не перериває та не зупиняє строк
звернення до суду, який повинен
обчислюватись з часу фактичного
порушення прав та інтересів позивача,
тобто з дати видачі довідки з
оспорюваним розрахунком грошового
забезпечення, а не з часу звернення
позивача з вищевказаною заявою чи
отриманням відмови щодо її
задоволення.

Відтак, звернення позивача до суду з
даним позовом 01 квітня 2014 року
відбулось поза межами встановленого
законом шестимісячного строку
звернення до суду.

Для звернення до суду у справах щодо
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби встановлюється місячний строк,
який обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Позивач фактично оскаржує дії, щодо
визначення розміру грошового
забезпечення під час проходження
публічної служби.

Довідка, яку він отримав від
відповідача відображає фактичний
розмір сплаченої ще у 1986 році суми
грошового забезпечення під час несення
служби в управлінні Міністерства
внутрішніх справ України.

Нормативні документи, на які
посилається позивач розсекречені у 2001
році.

Так, листом Міністерства праці та
соціальної політики України від 13.04.2001
№03-3/1652-018-21 «Про оплату праці у зоні
відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які
виконували роботи, пов'язані з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і
запобіганням забрудненню
навколишнього середовища» було
розсекречено ряд нормативно-правових
актів урядів СРСР та УРСР. Серед
розсекречених в тому числі і ті, на які
посилається позивач, а саме: постанова
Ради Міністрів УРСР і Української
республіканської Ради Професійних
Спілок від 10 червня 1986 року № 207-7,
постанова Ради Міністрів СРСР № 964-рс
від 17 травня 1986 року, розпорядження РМ
СРСР від 23 травня 1986 року №1031-рс тощо.

Таким чином, позивач повинен був
дізнатися ще у 2001 році про можливе
порушення свого права на належне
грошове забезпечення. Більше того,
позивач 29 липня 2010 року отримав довідку
№75, де відображено його грошове
забезпечення та відповідні виплати за
період роботи у зоні відчуження на
Чорнобильській АЕС, але звернувся до
суду з пропущенням місячного та
6-місячного строку.

Жодних поважних причин пропущення
цього строку звернення до суду за
вказаний період позивачем не наведено.

Виходячи із викладених обставин, до
даних правовідносин не застосовуються
норми ст. 233 КЗпП України.

Наслідком пропущення строку звернення
до суду за приписами статті 100 КАС
України є залишення позову без
розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 100 КАС
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Згідно із пунктом 9 частини 1 статті 155
КАС України суд своєю ухвалою залишає
позовну заяву без розгляду, якщо
позовну заяву подано з пропущенням
встановленого законом строку
звернення до адміністративного суду і
суд не знайшов підстав для визнання
причин пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними.

Оскільки позивач стверджує про
дотримання строку звернення до суду з
даним позовом, а у суду відсутні
підстави для визнання поважними причин
пропуску цього строку та його
поновлення, позовна заява підлягає
залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 99, 100 та 155 КАС
України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Броварського
міського відділу ( з обслуговування
міста Бровари та Броварського району )
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити певні дії - залишити без
розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Броварський міськрайонний суд
Київської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня проголошення ухвали. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя
Н. М. Петришин