Справа № 806/2209/14
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року
Житомир справа № 806/2209/14

час прийняття: 12 год. 15 хв.
категорія 10.4.1

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О. Г.,

за участі секретаря Слісарчука Б.Я.,

за участі представника позивача
Литвинюка В.В.,

за участі відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Бердичівського міського
центру зайнятості до ОСОБА_2 про
стягнення 4035,21 грн.,

встановив:

Бердичівський міський центр
зайнятості звернувся до суду з позовом
в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на
його користь кошти в сумі 4035,21 грн. В
обгрунтування позовних вимог зазначив,
що ОСОБА_2 з 11.07.2012 року по 12.09.2012 року та
з 23.07.2013 року по 11.10.2013 року перебував на
обліку в Бердичівському міському
центрі зайнятості як безробітний та
отримував допомогу по безробіттю, не
повідомивши, що 20.04.2012 року заключив
цивільно - правовий договір з ПАТ "Банк
Руский Стандарт", який було припинено
01.11.2013 року.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив їх
задовольнити з підстав зазначених в
позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні проти
позову заперечив та просив в
задоволенні позовних вимог відмовити.
При цьому пояснив, що послуг згідно
цивільно - правового договору з ПАТ
"Банк Руский Стандарт" ним не
надавалось, а тому він правомірно
отримував допомогу, як безробітний за
спірний період. Крім того зазначив, що
при підписанні заяви про надання
статусу безробітного не пам"ятав про
існування такого договору.

Заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.07.2012 року та
23.07.2013 року ОСОБА_2 звертався до
Бердичівського міського центру
зайнятості з заявами про надання
статусу безробітного. Разом з тим
підтвердив, що не є зайнятою особою та
не має постійного або тимчасового
заробітку в т.ч. за договорами цивільно
- правового характеру (а.с.5,6).

Так, відповідач двічі перебував на
обліку в Бердичівському міському
центрі зайнятості як безробітна в
періоди з 11.07.2012 року по 12.09.2012 року та з
23.07.2013 року по 11.10.2013 року і отримував
допомогу по безробіттю.

Із акту розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення
Житомирського обласного центру
зайнятості №11 від 01.04.2014 року
встановлено, що ОСОБА_2 згідно
договору №01 а04-03 від 20.04.2012 року надавав
послуги ПАТ "Банк Руский Стандарт" у
період з 20.04.2012 року по 01.11.2013 року (а.с.9).

Між ПАТ "Банк Руский Стандарт"
(Замовник) та ОСОБА_2 ( Виконавець)
укладено договір про надання послуг
№01-а04-03 від 20.04.2012 року (а.с.10-11)., згідно
якого Замовник доручає, Виконавець
бере на себе зобов"язання надавати
наступні послуги: самостійний пошук
фізичних осіб (Клієнтів); проведення
переговорів, організація зустрічей,
презентація банківських продуктів
Замовника; надання Клієнтам попередніх
консультацій щодо умов отримання,
оформлення та супроводження продуктів
Замовника; забезпечення клієнтів
переліком рекламних та інформаційних
матеріалів і документів по Продуктам;
призначення зустрічі Клієнта з
відповідальним працівником точки
продажу Замовника.

Частиною 1 ст. 1 Закон України від 01.03.1991
року "Про зайнятість населення" (в
редакції чинній на момент реєстрації
відповідача як безробітного) (далі
Закон № 803-ХІІ) визначено, що зайнятість
- це діяльність громадян, пов'язана із
задоволенням особистих та суспільних
потреб і така, що, як правило, приносить
їм доход у грошовій або іншій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України
"Про зайнятість" № 5067 (далі - Закон № 5067)
(набрав чинності з 01.01.2013 року) до
зайнятого населення належать особи,
які працюють за наймом на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством, особи, які
забезпечують себе роботою самостійно
(у тому числі члени особистих
селянських господарств), проходять
військову чи альтернативну
(невійськову) службу, на законних
підставах працюють за кордоном та які
мають доходи від такої зайнятості, а
також особи, що навчаються за денною
формою у загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах та поєднують
навчання з роботою.

Згідно абзаца 2 підпункту 1 пункту 1,
пункту 20 Порядку реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку осіб,
які шукають роботу і безробітних"
затвердженого Постановою КМУ №219 від
14.07.2007 року та підпункту 1 пункту 37
Порядку реєстрації, перереєстрації
безробітних та ведення обліку осіб, які
шукають роботу" затвердженого
Постановою КМ України від 20.03.2013 року
№ 198, громадяни, зареєстровані як такі,
що шукають роботу, та безробітні
знімаються з обліку з дня укладення
цивільно-правового договору щодо
виконання робіт (надання послуг).

Згідно вимог частини 2 і 3 статті 36
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Сума виплаченого забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Судом встановлено, що згідно
повідомлення про відмову Замовника від
виконання цивільно-правового договору
№01-а04-03 від 20.04.2012 року про надання
послуг по організації продажу
продуктів банку від 25.10.2013 року,
зазначений договір з відповідачем
припинено 01.11.2013 року (а.с.13).

Отже, під час перебування на обліку в
центрі зайнятості в якості
безробітного, відповідач був зайнятою
особою згідно цивільно-правового
договору щодо надання послуг, а тому
ОСОБА_2 не мав права на отримання
допомоги по безробіттю.

Суд не бере до уваги доводи відповідача
щодо не надання ним згідно зазначеного
вище договору послуг, оскільки
зазначена обставина не є підставою для
надання особі статусу безробітного та
отримання відповідної допомоги.

На підставі викладеного, позовні
вимоги Бердичівського міського центру
зайнятості є правомірними та
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Бердичівського міського центру
зайнятості кошти в сумі 4035,21 грн.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 27
травня 2014 р.