Справа № К/9991/36056/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/36056/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Заїки М.М., Стародуба О.П., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Білокуракинському районі Луганської
області про визнання незаконними дій
та призначення пільгової пенсії, за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Білокуракинському районі Луганської
області на ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 6 листопада 2009 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 21 листопада
2008 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 6 листопада
2009 року Управлінню Пенсійного фонду
України в Білокуракинському районі
Луганської області відмовлено у
поновленні пропущеного процесуального
строку на апеляційне оскарження
постанови Луганського окружного
адміністративного суду від 21 листопада
2008 року, апеляційну скаргу залишено без
розгляду.

У касаційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в
Білокуракинському районі Луганської
області, посилаючись на порушення
апеляційним судом норм процесуального
права, просить скасувати ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 6 листопада
2009 року та направити справу для
розгляду до апеляційного суду.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частин 3, 5 статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України (у редакції, чинній на час
прийняття судом першої інстанції
постанови) заява про апеляційне
оскарження постанови суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення в повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна
скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне
оскарження.

Згідно частини 6 статті 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про апеляційне оскарження чи
апеляційна скарга, подані після
закінчення строків, встановлених цією
статтею, залишаються без розгляду, якщо
суд апеляційної інстанції за заявою
особи, яка їх подала, не знайде підстав
для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

З матеріалів справи вбачається, що
постанова Луганського окружного
адміністративного суду від 21 листопада
2008 року проголошена у відкритому
судовому засіданні у відсутність
представника Управління Пенсійного
фонду України в Білокуракинському
районі Луганської області, частина 3
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України судом першої
інстанції не застосовувалася. Копію
постанови Луганського окружного
адміністративного суду від 21 листопада
2008 року цього ж дня було направлено
сторонам (а.с. 36).

Заяву про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції від 21
листопада 2008 року відповідачем подано
не було.

Апеляційну скаргу на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 21 листопада
2008 року Управління Пенсійного фонду
України в Білокуракинському районі
Луганської області направило до
апеляційного суду через суд першої
інстанції 11 грудня 2008 року (а.с. 41).

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 лютого 2009
року апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Білокуракинському районі Луганської
області на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 21
листопада 2008 року залишено без
розгляду в зв'язку із пропуском строку
на її апеляційне оскарження та
відсутністю заяви про поновлення цього
строку.

5 березня 2009 року Управління Пенсійного
фонду України в Білокуракинському
районі Луганської області повторно
звернулося із апеляційною скаргою на
постанову суду першої інстанції від 21
листопада 2008 року, подавши клопотання
про поновлення пропущеного строку на
її апеляційне оскарження.

Поважність причин пропуску строку на
апеляційне оскарження відповідач
обґрунтовував тим, що копію постанови
Луганського окружного
адміністративного суду від 21 листопада
2008 року управлінням отримано тільки 22
грудня 2008 року, про що свідчить штамп
вхідної кореспонденції. При цьому
апеляційна скарга на вказане судове
рішення була подана 11 грудня 2008 року.

Частиною 2 статті 49 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами і неухильно
виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до частини 1 статті 69
Кодексу адміністративного судочинства
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Враховуючи те, що поважними причинами
пропуску строку є такі обставини, які є
об'єктивно непереборними, не залежать
від волевиявлення особи та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами для
своєчасного вчинення процесуальної
дії, колегія суддів вказує на
обґрунтованість висновку суду
апеляційної інстанції щодо
недоведення зі сторони Управління
Пенсійного фонду України в
Білокуракинському районі Луганської
області поважності причин пропуску ним
строку на апеляційне оскарження
постанови Луганського окружного
адміністративного суду від 21 листопада
2008 року. Сам по собі штамп вхідної
кореспонденції управління на копії
постанови суду першої інстанції не
може слугувати єдиним належним доказом
для доведення обставин поважності
причин пропуску процесуального строку.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, оскільки
ухвала Донецького апеляційного
адміністративного суду від 6 листопада
2009 року постановлена з додержанням
норм процесуального права, а доводи
касаційної скарги висновки суду
апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Білокуракинському районі Луганської
області - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 6 листопада
2009 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Білокуракинському районі Луганської
області про визнання незаконними дій
та призначення пільгової пенсії -
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.