Справа № 816/842/14
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 р.Справа № 816/842/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Бондара В.О. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання
Вовченко І.В

за участю представника відповідача:
Стешенко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області на
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 25.03.2014р. по
справі № 816/842/14

за позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2

до Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, фізична особа - підприємець
ОСОБА_2, звернулась до Полтавського
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому просила суд
зобов'язати відповідача скасувати
запис до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців про внесення рішення
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про
припинення нею підприємницької
діяльності.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилалась на незгоду з
мотивами, викладеними у повідомленні
про залишення без розгляду заяви про
відміну власного рішення щодо
припинення її підприємницької
діяльності, вказувала, що через
відсутність законодавчого
врегулювання не має можливості
оформити своє рішення про припинення
підприємницької діяльності.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 25.03.2014 р. по
справі № 816/842/14 задоволено
адміністративний позов.

Визнано протиправним та скасувати
рішення державного реєстратора
Реєстраційної служби Полтавського
міського управління юстиції
Полтавської області про залишення
заяви ОСОБА_2 про відміну рішення про
припинення підприємницької діяльності
від 03.12.2013 № 10-35/3194 без розгляду.

Зобов'язано державного реєстратора
Реєстраційної служби Полтавського
міського управління юстиції
Полтавської області скасувати запис до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців про
внесення рішення фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) про
припинення нею підприємницької
діяльності.

Відповідач не погодився з рішенням
суду першої інстанції та подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
25.03.2014 р. по справі № 816/842/14 в частині
визнання рішення державного
реєстратора Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області про
залишення заяви ОСОБА_2 про відміну
рішення про припинення
підприємницької діяльності від 03.12.2013
року № 10-35/3194 без розгляду
протиправним, в іншій частині залишити
без змін, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права з мотивів,
наведених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому
засіданні суду апеляційної інстанції
підтримав вимоги апеляційної скарги з
викладених у ній підстав, просив суд
апеляційної інстанції скасувати
рішення суду першої інстанції та
прийняти нове рішення.

Представник позивача до суду
апеляційної інстанції не з`явився, про
дату, час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, про
причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника відповідача, перевіривши
в межах апеляційної скарги рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що ОСОБА_2 зареєстрована
фізичної особою - підприємцем 11.01.2012,
запис в ЄДР № 2 029660, про що
свідчить виписка з ЄДР від 11.01.2012 серії
ААВ № 338329 (а.с. 9).

14.04.2013 позивач звернулась до державного
реєстратора виконавчого комітету
Полтавської міської ради з заявою від
14.03.2013 про припинення підприємницької
діяльності (а.с. 7).

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців № 18351049 станом на
17.03.2014 державним реєстратором 11.04.2013
проведено реєстраційну дію "внесення
рішення фізичної особи - підприємця про
припинення підприємницької
діяльності" (а.с. 22-23).

03.12.2013 ОСОБА_2 звернулась до
Реєстраційної служби Полтавського
міського управління юстиції із заявою
про відміну власного рішення щодо
припинення підприємницької діяльності
(а.с. 8).

Повідомленням від 03.12.2013 за № 10-35/3194
державного реєстратора Реєстраційної
служби Полтавського міського
управління юстиції Полтавської
області Петренко Н.В. заяву позивача
разом з поданими документами залишено
без розгляду посилаючись на
відсутність законодавчого
врегулювання реєстраційної дії
"внесення рішення фізичної особи -
підприємця про відміну власного
рішення щодо припинення її
підприємницької діяльності" (а.с. 6).

Із таким рішенням не погодилась
позивач, у зв'язку з чим звернулася до
суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що в
даному випадку досягненням
справедливого результату було б
внесення відповідачем до ЄДР
відомостей про відміну власного
рішення щодо припинення її
підприємницької діяльності на
підставі заяви позивача, зважаючи на
безспірність ситуації, оскільки право
на свободу підприємницької діяльності
є конституційним правом позивача.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 42 Конституції України
кожен має право на підприємницьку
діяльність, яка не заборонена законом.
Це право базується на свободі
підприємницької діяльності, тобто на
реальній можливості здійснення особою
на власний розсуд і ризик
господарської діяльності, не
забороненої законом, з метою одержання
прибутку.

Згідно статті 50 Цивільного кодексу
України право фізичної особи на
здійснення підприємницької
діяльності, яку не заборонено законом,
має фізична особа з повною цивільною
дієздатністю.

Обмеження права фізичної особи на
здійснення підприємницької діяльності
встановлюються Конституцією України
та законом.

За змістом частини 2 цієї ж статті
фізична особа здійснює своє право на
підприємницьку діяльність за умови її
державної реєстрації в порядку,
встановленому законом.

Тобто реалізація права неможлива без
активної участі держави. Вона
відбувається відповідним способом, з
використанням належних засобів та
дотриманням умов. Порядок організації
реалізації права представляє собою
цілий юридичний механізм. Щодо
конституційного права на
підприємницьку діяльність - він
встановлений на законодавчому рівні як
процедурно-правовий. Через те,
реалізація права на підприємницьку
діяльність не зводиться лише до
закріплення цього права за суб'єктом, а
означає користування правом у
регламентованому законодавством
процедурно-правовому порядку.

Інститут "реєстрації" є стадією
реалізації даного права, яка і
відбувається за наявності певних
встановлених законом умов. Отже,
основною та обов'язковою умовою
реалізації права на підприємницьку
діяльність треба вважати легалізацію
підприємницької діяльності суб'єкта.
Легалізацію діяльності підприємців
відносять до адміністративних заходів,
оскільки вона полягає, зокрема, у
державній реєстрації, видачі ліцензій,
отриманні патентів, сертифікації,
стандартизації тощо, тобто у
процедурах, які встановлені
нормативно, є обов'язковими для
підприємця та реалізуються через
діяльність державних органів. У
правовому аспекті "легалізацію
суб'єктів підприємництва" слід
розглядати як підтвердження державою
законності участі суб'єктів у
відносинах у сфері підприємництва.

Правовідносини, які виникають у сфері
державної реєстрації фізичних осіб -
підприємців врегульовані Законом
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців" від 15 травня 2003 року № 755-IV
(надалі - Закон № 755-IV).

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону №
755-IV державна реєстрація юридичних осіб
та фізичних осіб - підприємців -
засвідчення факту створення або
припинення юридичної особи,
засвідчення факту набуття або
позбавлення статусу підприємця
фізичною особою, а також вчинення інших
реєстраційних дій, які передбачені цим
Законом, шляхом внесення відповідних
записів до Єдиного державного реєстру.

Статтею 47 цього Закону визначено
порядок державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця за її
рішенням.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що дійсно ця стаття не
містить вказівки про можливість
скасування фізичною особою -
підприємцем власного рішення про
припинення підприємницької
діяльності, а також не регламентує дій
державного реєстратора у випадку
надходження такої заяви.

Разом з тим, Законом № 755-IV не
встановлено також і заборони щодо
скасування фізичною особою -
підприємцем свого рішення про
припинення.

При цьому слід враховувати статтю 214
Цивільного кодексу України, згідно
якої особа, яка вчинила односторонній
правочин, має право відмовитись від
нього, якщо інше не встановлено
законом. Відмова від правочину
вчиняється в такій самій формі, в якій
було вчинено правочин (ч. 3 ст. 214 ЦК
України).

Аналогічна позиція доводилася до
державних реєстраторів і органами, що
здійснювали методичне керівництво їх
діяльністю. Так, листом Державного
комітету України з питань регуляторної
політики та підприємництва від 04.06.2010 №
7093, крім посилання на ст. 214 ЦК України,
звернуто увагу, що програмним
забезпеченням автоматизованого
робочого місця державного реєстратора
передбачено можливість здійснення
зазначених реєстраційних дій. Також
роз'яснено, що оскільки чинним
законодавством, зокрема, Законом № 755-IV,
не встановлено переліку документів,
необхідних для скасування власного
рішення фізичної особи щодо припинення
підприємницької діяльності, тому,
враховуючи норми ч. 3 ст. 214 ЦК України,
відповідну реєстраційну дію слід
проводити на підставі заяви фізичної
особи про скасування власного рішення
щодо припинення нею підприємницької
діяльності. При цьому термін подання
такої заяви є необмеженим.

Після створення Державної
реєстраційної служби України
аналогічна правова позиція ДРСУ була
викладена в листі від 09.09.2013 № 458/21-13-4.2.

Надаючи оцінку зазначеним доводам
представника відповідача, суд
зауважує, що державна реєстрація
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців є адміністративною
послугою та підпадає під дію Закону
України "Про адміністративні послуги"
від 06.09.2012 № 5203-VI (набрав чинності
07.10.2012), що впроваджує ідею служіння
держави громадянам, забезпечення
реалізації прав громадян та суб'єктів
господарювання через надання
адміністративних послуг.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 1 вищевказаного Закону
адміністративна послуга визначена як
результат здійснення владних
повноважень суб'єктом надання
адміністративних послуг за заявою
фізичної або юридичної особи,
спрямований на набуття, зміну чи
припинення прав та/або обов'язків такої
особи відповідно до закону.

Мета запровадження у правовому обігу
категорії "адміністративні послуги"
полягає у створенні зручних для
громадян та інших приватних осіб умов
спілкування з приводу задоволення їх
потреб з уповноваженими органами
виконавчої влади, органами місцевого
самоврядування та іншими суб'єктами
владних повноважень.

У преамбулі Закону акцент зроблено на
меті прийняття цього Закону - це
створення умов для реалізації прав,
свобод і законних інтересів фізичних
та юридичних осіб через визначення
відповідних правових засад. Це означає,
що будь-які норми цього Закону повинні
тлумачитися у спосіб, що найповніше
відповідає законним інтересам особи, а
також створює найкращі можливості для
реалізації її прав.

Виходячи з принципів законодавства
України про адміністративні послуги,
органам публічної адміністрації при
вирішенні питання про правила
застосування суперечливих положень
законодавства різного рівня у сфері
адміністративних послуг чи колізій,
слід виходити з інтересів суб'єкта
звернення та застосовувати норму, яка
захищає його становище, підвищує
якість адміністративної послуги.

Державна політика у сфері надання
адміністративних послуг базується,
зокрема, на принципі верховенства
права (п.1 ч. 1 ст. 4 ЗУ "Про
адміністративні послуги"), який згідно
однієї із його змістовних ознак
розрізняє право і закон.

Критерій "на підставі закону" означає,
що суб'єкт владних повноважень повинен
бути утворений у порядку, визначеному
Конституцією та законами України, та
діяти на їх виконання за умов та
обставин, визначених ними. "У межах
повноважень" означає, що суб'єкт
владних повноважень повинен приймати
рішення, вчиняти дії відповідно до
повноважень, які прямо встановлені
законом (так звані "прямі
повноваження"), або безпосередньо
випливають із положень закону і є
необхідними для реалізації суб'єктом
владних повноважень своїх функцій (так
звані "похідні повноваження").

Отже, зміст та мета діяльності суб'єкта
надання адміністративних послуг
повинні бути спрямовані на досягнення
справедливого результату та
підвищення якості адміністративної
послуги для суб'єкта звернення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті
постанови Полтавського окружного
адміністративного суду від 25.03.2014 р. по
справі № 816/842/14 дійшов вірних висновків
щодо встановлення обставин справи і
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Реєстраційної
служби Полтавського міського
управління юстиції Полтавської
області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 25.03.2014р. по
справі № 816/842/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калитка
О.М.Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О.
Кононенко З.О. Повний текст ухвали
виготовлений 02.06.2014 р.