Справа № 822/3124/13-а
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" травня 2014 р. м. Київ
К/800/52543/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

Головуючого
Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів
Ємельянової В.І.,

Лиски Т.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 7 серпня 2013
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 25 вересня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Департаменту
соціального захисту населення
Хмельницької обласної державної
адміністрації (далі - Департамент) про
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, в якому просив
зобов'язати надати дозвіл на
перереєстрацію автомобіля марки AUDI A6,
1999 року випуску, ввезеного як
гуманітарна допомога інваліду, який
помер, без сплати мита та інших
податків (зборів), передбачених
законодавством при імпорті
автомобілів.

Позов обґрунтовував тим, що його
бабусі, ОСОБА_3, як інваліду, згідно
Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 8 вересня 1997 року №999 (далі - Порядок
1997 року), відповідачем було видано
автомобіль AUDI A6, 1999 року випуску, номер
кузова НОМЕР_1, синього кольору,
державний номерний знак НОМЕР_2, як
гуманітарну допомогу. ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3 померла. На день її смерті
позивач постійно проживав разом з нею.
У зв'язку з цим, 3 липня 2013 року позивач
звернувся із заявою до начальника
Управління соціального захисту
населення Віньковецької районної
державної адміністрації, який в свою
чергу звернувся з листом від 3 липня 2013
року №15 до Департаменту про надання
дозволу на переоформлення автомобіля,
однак відповідач відмовив, посилаючись
на пункт 41 Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 19 липня 2006 року №999 (далі - Порядок
2006 року). Вважає таку відмову
неправомірною, оскільки до спірних
правовідносин необхідно застосовувати
Порядок 1997 року.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 7 серпня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року, у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалені ними судові
рішення та постановити нове рішення
про задоволення позовних вимог.

Справа вирішується в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами відповідно до статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки відсутні клопотання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права згідно статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, ОСОБА_3, внуком якої є ОСОБА_2,
у березні 2006 року була забезпечена
автомобілем AUDI A6, 1999 року випуску, номер
кузова НОМЕР_1, синього кольору,
державний номерний знак НОМЕР_2.
Вказаний автомобіль надавався їй як
інваліду відповідно до Порядку 1997
року.

Відповідно до свідоцтва про смерть
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

3 липня 2013 року позивач звернувся до
Департаменту із заявою про надання
дозволу на перереєстрацію автомобіля
AUDI A6, 1999 року випуску, номер кузова
НОМЕР_1, синього кольору, державний
номерний знак НОМЕР_2 на його ім'я.

Листом відповідача від 4 липня 2013 року
ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні
зазначеної заяви.

Порядок 1997 року був затверджений у
зв'язку з прийняттям законів України
від 22 грудня 1995 року №488 «Про внесення
змін і доповнень до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та від 6 червня 1996
року №230 «Про внесення змін і доповнень
до Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», з метою впорядкування
забезпечення автомобілями різних
категорій інвалідів та спрямований на
захист інтересів інвалідів.

Згідно з пунктом 37 Порядку 1997 року (в
редакції, чинній на час надання ОСОБА_3
спірного автомобіля) після смерті
інваліда автомобіль, яким він був
забезпечений безоплатно або на
пільгових умовах, залишається його
сім'ї та знімається з обліку в органах
соціального захисту населення.

Відповідно до статті 5 Цивільного
кодексу України акти цивільного
законодавства регулюють відносини, які
виникли з дня набрання ними чинності.
Акт цивільного законодавства не має
зворотної дії у часі, крім випадків,
коли він пом'якшує або скасовує
цивільну відповідальність особи. Якщо
цивільні відносини виникли раніше і
регулювалися актом цивільного
законодавства, який втратив чинність,
новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав та обов'язків,
що виникли з моменту набрання ним
чинності.

Визнання закону таким, що втратив
чинність, припиняє його дію в повному
обсязі.

Частиною четвертою статті 4 Цивільного
кодексу України визначено, що актами
цивільного законодавства є також
постанови Кабінету Міністрів України.

Порядок 1997 року був визнаний таким, що
втратив чинність, постановою Кабінету
Міністрів України від 19 липня 2006 року.

Таким чином, питання про вилучення
після смерті інваліда в його сім'ї
автомобіля, отриманого інвалідом як
гуманітарна допомога, має вирішуватись
на підставі нормативно-правових актів,
чинних на час смерті інваліда, якому
автомобіль надавався як гуманітарна
допомога.

Таким нормативно-правовим актом є
Порядок 2006 року, відповідно до пункту 41
якого (у редакції, чинній на час смерті
ОСОБА_3- ІНФОРМАЦІЯ_1) за бажанням
інвалідів головні управління
соціального захисту можуть
забезпечувати їх автомобілями,
ввезеними в Україну і визнаними в
установленому порядку гуманітарною
допомогою, без права продажу,
дарування, передачі (в тому числі за
довіреністю) іншій особі.

Автомобіль, отриманий головним
управлінням соціального захисту як
гуманітарна допомога для конкретного
інваліда, який перебуває на обліку,
видається такому інваліду безоплатно,
незалежно від черговості, на
десятирічний строк, визначений з дати
видачі, із зняттям інваліда з обліку.

Згідно з пунктом 16 Порядку 2006 року
після смерті інваліда автомобіль, яким
він був забезпечений головним
управлінням соціального захисту або
управлінням виконавчої дирекції, строк
експлуатації якого більше ніж 10 років,
залишається члену сім'ї, який на час
смерті інваліда проживав та був
зареєстрований за місцем проживання і
реєстрації інваліда.

Відповідно до абзацу 7 пункту 41 Порядку
2006 року після смерті інваліда,
дитини-інваліда автомобіль, визнаний
гуманітарною допомогою, яким інвалід
був забезпечений через головне
управління соціального захисту і
користувався менше ніж 10 років, може
бути переданий у власність одному з
членів сім'ї інваліда за рішенням
Мінсоцполітики за умови сплати
податків і зборів за ставками, діючими
на день здійснення митного оформлення
автомобіля, які повинні бути сплачені
членом сім'ї померлого інваліда,
дитини-інваліда протягом шести місяців
з дня смерті інваліда. Контроль за
дотриманням зазначеного строку
здійснюється головним управлінням
соціального захисту чи управлінням
виконавчої дирекції.

Згідно з статтею 11-1 Закону України
«Про гуманітарну допомогу» №1192-XIV від 22
жовтні 1999 року забезпечення інвалідів,
дітей-інвалідів автомобілями,
визнаними гуманітарною допомогою,
здійснюється на умовах, передбачених
законом, та у порядку, що визначається
Кабінетом Міністрів України. Після
смерті інваліда, дитини-інваліда
автомобіль, визнаний гуманітарною
допомогою, яким інвалід був
забезпечений через органи соціального
захисту населення і користувався менше
10 років, може бути переданий у
власність одному із членів сім'ї за
рішенням центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері соціального захисту
населення, за умови сплати податків і
зборів за ставками, діючими на день
здійснення митного оформлення
автомобіля. Якщо інвалід,
дитина-інвалід користувався
автомобілем більше 10 років, за бажанням
членів його сім'ї автомобіль може бути
переданий у їх власність безкоштовно. У
разі несплати членом сім'ї інваліда,
дитини-інваліда податків і зборів
(обов'язкових платежів) автомобіль
повертається (вилучається) органам
соціального захисту населення у
порядку та на умовах, що визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, суди правильно зазначили,
що суб'єкт владних повноважень не має
законних підстав щодо надання дозволу
на реєстрацію автомобіля, який ввезено
як гуманітарна допомога інваліду,
після його смерті без сплати податків
(зборів), оскільки на момент смерті
ОСОБА_3- ІНФОРМАЦІЯ_1 не сплив 10-ти
річний строк експлуатації цього
автомобіля наданого їй в 2006 році, в свою
чергу позивач не надав доказів щодо
звільнення його від сплати податків і
зборів (податкова пільга), що вимагає
Порядок 2006 року і Закон України «Про
гуманітарну допомогу».

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Згідно з частиною 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И
В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2
залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 7 серпня 2013
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 25 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Й.
Рецебуринський

Судді

В.І. Ємельянова

Т.О. Лиска