Справа № 814/5080/13-а
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/5080/13-а

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції:
Желєзний І. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді -
Вербицької Н.В.,

суддів
Градовського Ю.М.,

Кравченка К.В.,

за участю секретаря судового засідання
- Худик С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Миколаївської митниці Міндоходів на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 11 лютого
2014р. в справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Техноторг» до Миколаївської митниці
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування рішення про коригування
митної вартості, визнання протиправною
та скасування картки відмови у митному
оформлені товарів, -

В С Т А Н О В И Л А :

12.12.2013р. товариство з обмеженою
відповідальністю «Техноторг»
звернулось з адміністративним позовом
до Миколаївської митниці Міндоходів, в
якому просило визнати протиправним та
скасувати рішення митного посту
«Костянтинівка» Миколаївської митниці
Міндоходів від 15.10.2013р. № 504070000/2013/00009/1
про коригування митної вартості
товарів, які ввозилися позивачем на
митну територію України та скасувати
оформлену відповідачем картку відмови
в прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
сільськогосподарського призначення №
504070000/2013/00041 від 15.10.2013р. Позовні вимоги
обґрунтовані тим, що позивачем для
митного оформлення до митного поста
«Костянтинівка» подано вичерпний
перелік документів, які підтверджують
митну вартість товару, придбаного
відповідно до зовнішньоекономічного
контракту № UA-TT-WR-1-2013 з компанією
«СіЕнЕйч Інтернешнл СА», а саме копія
митного контракту поставки на
придбання товарів, копія специфікації,
договір на транспортування багажу,
товарно-транспортна накладна. На
підставі викладеного позивач вважає
рішення митного органу про коригування
вартості товару та карта відмови є
незаконними та безпідставними.

Відповідач заперечував проти позову,
зазначаючи, що необхідність
коригування митної вартості товару
викликана відсутністю всіх необхідних
даних, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товару. Декларанту запропоновано в
10-тиденний строк надати додаткові
документи для підтвердження заявленої
митної вартості. Так, в зв'язку з не
виконанням вимог, митницею прийнято
рішення про коригування митної
вартості, зокрема митну вартість
визначено із застосуванням методу
визначення митної вартості за ціною
договору, щодо подібних товарів.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 11 лютого
2014р. позовні вимоги задоволені в
повному обсязі.

Відповідач, не погодившись із
прийнятим рішенням, подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просив постанову суду скасувати та
прийняти нову постанову про відмову у
задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, пояснення
представників сторін, дослідивши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
вбачається з матеріалів справи
наступні обставини.

20.05.2013р. позивачем - ТОВ «Техноторг»
(Україна) укладено з компанією «СіЕнЕйч
Інтернешнл СА» (Швейцарія), контракт №
UA-TT-WR-1-2013 на поставку
сільськогосподарських машин та
устаткування (а.с. 19-27).

25.09.2013р. між цими сторонами укладено
додаток № 4 до контракту № UA-TT-WR-1-2013 від
20.05.2013р. (а.с.29).

На виконання умов
зовнішньоекономічного контракту №
UA-TT-WR-1-2013 укладеного позивачем з
компанією «СіЕнЕйч Інтернешнл СА»
Швейцарія, остання на митну територію
України поставила наступний товар:
«жатка зернова» 24GHCP (7.3 метра) у
кількості 1 одиниця по ціні - 10 000 дол.
США, в зв'язку з чим 15.10.2013 року до
митного посту «Костянтинівка»
Миколаївської митниці Міндоходів для
митного оформлення ТОВ «Техноторг»
подано митну декларацію № 504070000/2013/006442.
Одночасно з митною декларацією для
підтвердження заявленої митної
вартості товару позивач надав до
митного посту «Костянтинівка»
Миколаївської митниці Міндоходів:
контракт разом з додатком та
специфікацією, інвойс FTCNH130403860 від
30.09.2013р., комерційну пропозицію «CNH
International SA» від 30.08.2013р., банківську
гарантію від 30.05.2013р., рішення ТОВ
«Тестметрстандарт» № 1458/-13 від 11.10.2013р.,
договір на перевезення № 35 від 12.07.2013р.,
довідку перевізника від 10.10.2013р. та
міжнародну товарно-транспортну
накладну від 10.10.2013р.

Митна вартість товару визначена
позивачем за основним методом, тобто за
ціною контракту, а сума митних платежів
до сплати визначена у вказаній ВМД в
розмірі 10 000 дол. США.

Згідно ч.3 ст.53 МК України митний орган
витребував у позивача додаткові
документи - виписку з бухгалтерської
документації, каталоги специфікацій,
прас-листи виробника товару, висновки
про якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені експертними
організаціями або інформацію біржових
організацій про вартість товару.

В зв'язку з ненаданням позивачем
необхідних документів, 15.10.2013р.,
посадовою особою Митного посту
«Костянтинівна» Миколаївської митниці
Міндоходів Марченко А.В., прийнято
рішення про коригування митної
вартості товарів № 504070000/2013/000009/1 за
визначенням митної вартості по
аналогічним товарам, які подано на
експорт в Україну. У рішенні зазначено,
що за митну вартість береться прийнята
митним органом вартість операції з
подібними (аналогічними) товарами, які
продано на експорт в Україну, і час
експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеними до нього (ВМД
від 10.10.2013р. № 100270000/2012/210002).

Крім того, головним інспектором Шрамко
С.В., винесено картку відмови в
прийнятті митної декларації №
504070000/2013/006542 від 15.10.2013р. з причин
порушення вимог п. 2, 6 ст. 54 МКУ.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач, не надав доказів того, що
документи надані підприємством
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або документи не містять всіх
відомостей, які б підтверджували
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, тим самим
відповідач не довів існування підстав
для витребування додаткових доказів.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1 ст.52 Митного кодексу України
заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VІІІ цього
Кодексу.

За приписами ч.2 ст.52 МК України
декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані: заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з митним
органом; подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Статтею 53 Митного кодексу України
встановлено, що у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, зокрема, є:

- декларація митної вартості та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару.

В силу частини п'ятої статті 53 Митного
кодексу України забороняється
вимагати від декларанта або
уповноваженої ним особи будь-які інші
документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

З аналізу частин першої та другої
статті 53 Митного кодексу України
вбачається, що Митним кодексом
передбачено вичерпний перелік
документів, що подається декларантом
митному органу для підтвердження
заявленої митної вартості товарів та
обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з
положеннями статті 318 Митного кодексу
України, якою встановлено, що митний
контроль має передбачати виконання
митними органами мінімуму митних
формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Це також відповідає стандартним
правилам, встановленим пунктами 3.16 та
6.2 Загального додатка до Міжнародної
конвенції про спрощення та
гармонізацію митних процедур, до якої
Україна приєдналась згідно із Законом
України від 15 лютого 2011 року "Про
внесення змін до Закону України "Про
приєднання України до Протоколу про
внесення змін до Міжнародної конвенції
про спрощення та гармонізацію митних
процедур", якими запроваджено
стандартні правила: на підтвердження
декларації на товари митна служба
вимагає тільки ті документи, які є
необхідними для проведення контролю за
даною операцією та забезпечення
виконання усіх вимог щодо застосування
митного законодавства; митний контроль
обмежується мінімумом, необхідним для
забезпечення дотримання митного
законодавства.

Крім того, це узгоджується з
проголошеними у статті 8 Митного
кодексу України принципами здійснення
державної митної справи на засадах
законності та презумпції
невинуватості, єдиного порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів через митний кордон України,
спрощення законної торгівлі;
заохочення доброчесності.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу
України передбачено, що в разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) додаткові документи.

Відповідно до частини 6 статті 54
Митного кодексу передбачено, що митний
орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Аналіз документів поданих
підприємством до Митниці, дозволяє
стверджувати, що остання мала в своєму
розпорядженні всі дані, які надавали їй
можливість перевірити числові
значення складових митної вартості
товарів, які були задекларовані
позивачем. Так, у ВМД № 504070000/2013/ від 15
жовтня 2013р., вказано, що позивачем
декларується зернова жниварка 24GHCP. Ці
дані щодо найменування товару, його
вартості, співпадають із такими, що
зазначеними в інвойсі FTCNH130403860 від 30
вересня 2013р..

Крім того, позивач надав до суду лист "CNH
International SA" від 9 січня 2014р., в якому
продавець підтвердив, що ціна одиниці
товару - жатки зернової для
підприємства склала 10000,0 доларів США.
При цьому постачальником товару є
безпосередньо його виробник - компанія
CNH International SA, яка є загальновідомим
світовим концерном з виробництва
сільськогосподарської, будівельної та
промислової техніки.

Позивач має прямий договір з
виробником товару CNH International SA на
загальну суму 100 000 000 доларів США, що
також, враховуючи обсяги постачання,
сезонність та акційні знижки для
дилерів, дає змогу придбавати товар по
більш низькій ціні.

До того ж, у рішенні про коригування
митної вартості митним органом не
зазначено, які використані декларантом
відомості не підтверджено
документально, в яких документах
містились розбіжності, наявності ознак
підробки, або відсутність відомостей,
що підтверджують числові значення
складових митної вартості в конкретних
документах. Відтак, відповідачем не
доведені підстави для витребовування
додаткових документів.

В зв'язку з тим, що відповідач не вказав
конкретні обставини, які треба
підтвердити, та за відсутності
документів, що додатково
витребовувались, ТОВ «Техноторг» не
мало можливості їх надати, про що
позивач повідомив відповідача в
довідці № 7/373 від 15.10.2013р.

Єдиним доводом митного органу щодо
неправильного визначення позивачем
ціни товару є декларування іншим
імпортером подібного товару за ціною
більшою, ніж задекларована позивачем.

Проте, судова колегія погоджується з
доводами суду першої інстанції, що в
даному випадку це не має правового
значення, оскільки в судовому
засіданні встановлено, що позивачем
жатки зернові придбавались по акційній
пропозиції після закінчення сезону
збирання зернових культур в кількості 9
жаток, що підтверджується в тому числі
листом "CNH International SA" від 30 серпня 2013р.,
адресованим позивачеві, в якому
міститься пропозиція продажу
зернозбиральних комбайнів та зернових
жаток 24GHCP за ціною 10000,0 доларів США та
зазначено, що така ціна є дійсною за
умови придбання не менше 5 одиниць цієї
техніки. В судовому засіданні
встановлено, що позивачем придбано 9
одиниць жаток та зернозбиральні
комбайни, тобто підтверджено право на
отримання від продавця спеціальної
ціни.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за такими методами: 1)
основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); 2) другорядні: а) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; б) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; в) на
основі віднімання вартості; г) на
основі додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього
Кодексу. Під час таких консультацій
митний орган та декларант можуть
здійснити обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за
основу для її визначення може братися
або ціна, за якою ідентичні або подібні
(аналогічні) товари були продані в
Україні не пов'язаному із продавцем
покупцю відповідно до статті 62 цього
Кодексу, або вартість товарів,
обчислена відповідно до статті 63
цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Відповідачем не доведена неможливість
визначення митної вартості товарів за
основним методом, а також не доведена
заборона оформлення митної вартості
товару за ціною нижчою, ніж ціна, по
якій подібний товар завозився раніше
іншими імпортерами.

Аналізуючи наведене в сукупності,
судова колегія приходить до висновку,
що оскільки позивачем подано
Миколаївській митниці достатній пакет
документів, передбачений ст.53 МК
України, на підтвердження кількісних
та вартісних показників імпортованого
товару, повноти і достовірності митної
вартості товару, заявленої позивачем
за основним методом, відсутні підстави
для коригування митним органом митної
вартості товару.

Судова колегія звертає увагу на те, що
контроль за правильністю обчислення
декларантом митної вартості товару,
який належить до виключної компетенції
відповідача, полягає не в тому, щоб
скоригувати митну вартість товару в
бік збільшення, а визначити реальну
ціну товару, що ввозиться на територію
України.

За обставинами справи, митним органом
не взята до уваги вартість товару за
ціною контракту, яка може не
відповідати рівню митної вартості на
аналогічні та подібні товари. Митним
органом не доведена неможливість
визначення митної вартості товарів за
основним методом.

Формально нижчий рівень митної
вартості імпортованого позивачем
товару від рівня митної вартості
іншого митного оформлення, не може
розцінюватися як заниження позивачем
митної вартості, не є перешкодою для
застосування першого методу
визначення митної вартості товару і не
може бути достатньою підставою для
відмови у здійсненні митного
оформлення товару за першим методом
визначення його митної вартості.

Інших переконливих аргументів,
які б викликали обґрунтовані сумніви в
достовірності проведеного позивачем
розрахунку митної вартості товару за
ціною контракту, відповідачем не
наведено, а інших обставин, які б
впливали на рівень задекларованої
позивачем митної вартості товару, не
встановлено.

Оцінюючи викладені обставини в їх
сукупності, судова колегія приходить
до висновку, що митний орган без
достатніх підстав здійснив митне
оформлення товарів за ціною договору
щодо аналогічних товарів.

Підстав для скасування чи зміни
постанови суду першої інстанції
колегія суддів не вбачає, а доводи
апеляції вважає такими, що висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,205,206,254
КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Миколаївської
митниці Міндоходів - залишити без
задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Н.В.Вербицька

Суддя:
Ю.М. Градовський

Суддя:
К.В.Кравченко