Справа № К/9991/68975/11-С
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/68975/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Виноградівському районі Закарпатської
області на постанову Виноградівського
районного суду Закарпатської області
від 11 листопада 2009 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 серпня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України у
Виноградівському районі Закарпатської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,

в с т
а н о в и л а :

У вересні 2009 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з зазначеним позовом до
відповідача. Просила визнати за нею
право на пенсію за віком на пільгових
умовах відповідно до Списку № 2 та
зобов'язати відповідача призначити
таку пенсію з часу звернення із заявою
про її призначення. Посилалась на те, що
пропрацювала в керамічному та
кахельному цехах Виноградівського
промкомбінату 23 роки, тобто на
виробництві із шкідливими умовами
праці, а тому має підстави для
призначення їй пенсії на пільгових
умовах відповідно до Списку №2.

Постановою Виноградівського районного
суду Закарпатської області від 11
листопада 2009 року, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 серпня 2011
року, позов задоволено. Визнано за
ОСОБА_4 право на пенсію на пільгових
умовах та зобов"язано управління
Пенсійного фонду України у
Виноградівському районі Закарпатської
області призначити позивачці пільгову
пенсію з часу звернення із заявою про
її призначення.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказані судові
рішення та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, у межах,
встановлених ст. 220 КАС України, колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 працювала
глазурувальницею керамічного цеху
Виноградівського промкомбінату
Закарпатської облспоживспілки з 3
жовтня 1979 року по 16 березня 2000 року та
була звільнена з роботи у зв'язку із
скороченням чисельності працівників
на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

З уточнюючих довідок
підприємства, де працювала позивачка,
видно, що вона виконувала роботу
глазурувальниці керамічних виробів
свинцевою глазуррю ручним способом,
яка пов'язана з шкідливими умовами
праці, оскільки згідно технологічного
процесу глазур має певний вміст свинцю.

Пільговий характер роботи
позивачки, який дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах за Списком №
2, підтверджується її трудовою книжкою,
згідно якої з 3 жовтня 1979 року по 16
березня 2000 року вона працювала
глазурувальницею керамічного цеху із
шкідливими умовами праці, уточнюючою
довідкою про підтвердження наявного
трудового стажу від 26 січня 2009 року № 12,
характеристикою робочого місця
позивачки та даних атестації робочого
місця глазурувальниці виробів з
кераміки, протоколом засідання
атестаційної комісії Виноградівського
промкомбінату по визначенню Списку
посад, професій, переліку робочих місць
і показників, що дають право на пенсію
за віком на пільгових умовах.

Задовольняючи позовні вимоги суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що позивачка, маючи стаж роботи
глазурувальниці керамічного цеху
Закарпатського промкомбінату 23 роки,
відповідно до чинного на час її
звільнення законодавства колишнього
СРСР має право на пенсію за віком на
пільгових умовах за Списком № 2,
затвердженим постановою Ради
Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №
1173, а орган Пенсійного фонду України
порушив право позивачки на пільгове
пенсійне забезпечення, незаконно
відмовивши в призначенні такої пенсії.

Відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах за Списком №
1 та на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за Списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваних Кабміном, і
за результатами атестації робочих
місць, здійснюють за нормами цього
Закону в разі досягнення пенсійного
віку й за наявності трудового стажу,
перед баченого в Законі України «Про
пенсійне забезпечення».

За правилами п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
від 5 листопада 1991 року
№1788-ХII, мають право на пенсію за віком
на пільгових умовах, незалежно від
місця останньої роботи працівники,
зайняті повний робочий день на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці, - за списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону (60 років для чоловіків),
на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої
роботи чоловікам.

Згідно ст. 100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 5 листопада
1991 року №1788-ХII особам, які працювали до
введення в дію цього Закону на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці,
передбачених раніше діючим
законодавством, пенсії за віком
призначаються на таких умовах: а)
особам, які мають на день введення в дію
цього Закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; б) особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13-14 цього
Закону, виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Статтею 62 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» від 5
листопада 1991 року №1788-ХII передбачено,
що основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка, а в разі
її відсутності або відповідних записів
у ній наявність трудового стажу
підтверджується в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до розділу XVIII п. 6
Списку № 2 виробництв, цехів, професій і
посад з важкими умовами праці, робота в
яких дає право на державну пенсію на
пільгових умовах та в пільгових
розмірах, затвердженого постановою
Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956
року № 1173 право на пільгову пенсію
мають, зокрема, робітники, які
працювали глазурувальниками труб та
керамічних виробів свинцевою глазуррю
на виробництві будівельних матеріалів,
зокрема, труб та керамічних виробів.

За таких обставин, суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов вірного
висновку, що позивачка набула право на
пенсію за віком на пільгових умовах за
Списком № 2, та обґрунтовано зобов'язав
відповідача призначити таку пенсію з
моменту звернення за її призначенням.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 цього Кодексу,
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про порушення
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
безпідставні, спростовуються
матеріалами справи та не ґрунтуються
на законі.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у
х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Виноградівському районі Закарпатської
області залишити без задоволення, а
постанову Виноградівського районного
суду Закарпатської області від 11
листопада 2009 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 серпня 2011
року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало
Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк