Справа № 820/4856/13-а
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Харків

04 червня 2014 р.
справа № 820/4856/13-а

Харківський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Сагайдак В.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Комунального
підприємства "Вовчанське бюро
технічної інвентаризації",
Реєстраційної служби Вовчанського
районного управління юстиції, треті
особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування
акту та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Комунального підприємства "Вовчанське
бюро технічної інвентаризації",
Реєстраційної служби Вовчанського
районного управління юстиції, треті
особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просить
суд:

- скасувати затверджений 22 травня 2012
року начальником КП "Вовчанське БТІ"
акт щодо «повернення» державної
реєстрації права власності ОСОБА_1 на
житловий будинок з надвірними
будівлями АДРЕСА_1;

- відновити становище, яке існувало до
винесення «затвердженого» 22 травня 2012
року начальником КП "Вовчанське БТІ"
акт щодо «повернення» державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно, і зобов'язати Реєстраційну
службу Вовчанського районного
управління юстиції зареєструвати за
ОСОБА_1 право власності на житловий
будинок з надвірними будівлями
АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що 19.12.2006 р. між ОСОБА_1
та ОСОБА_4 був укладений договір позики,
згідно якого ОСОБА_1 передала у
власність ОСОБА_4, а ОСОБА_4 прийняла 13760
доларів США. У той же день, з метою
забезпечення виконання зобов'язань
боржника за договором позики сторони
уклали договір про задоволення вимог
іпотекодержателя, згідно якого ОСОБА_4
віддала, а ОСОБА_1 прийняла у заставу
житловий будинок АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1
р. ОСОБА_4 померла. Зобов'язання за
вищевказаним договором іпотеки були
виконані лише частково. З метою
виконання забезпеченого договором
іпотеки зобов'язання, ОСОБА_1
звернулась до Комунального
підприємства "Вовчанське БТІ", яке
04.03.2011 р. на підставі договору про
задоволення вимог іпотекодержателя
від 19.12.2006 р. було зареєстровано за
позивачем право власності на
зазначений житловий будинок. У травні
2012 року до КП «Вовчанське БТІ» надійшов
запит від Вовчанської державної
нотаріальної контори щодо надання
витягу з Реєстру прав власності на
нерухоме майно для видачі свідоцтв про
право на спадщину спадкоємцям ОСОБА_4 -
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Так, КП «Вовчанське
БТІ» у порядку комісійної
самоперевірки інвентаризаційної
справи № 137 на вищевказаний житловий
будинок АДРЕСА_1 виявило, що 04.03.2011 р.
право власності на вказане майно в
порушення діючого на той час
законодавства було помилково
зареєстровано за ОСОБА_1, тому КП
«Вовчанське БТІ» з власної ініціативи
виправило виявлену помилку, здійснивши
поворот виконання реєстрації до
попереднього стану шляхом анулювання
помилкової реєстрації з реєстрацією
права власності на зазначене
домоволодіння за спадкодавцем ОСОБА_4,
про що 22.05.2012 р. був складений
відповідний акт. Позивач вважає
вказаний акт незаконним,
необґрунтованим та таким, що підлягає
скасуванню, та з метою відновлення
становища, яке існувало до складання
зазначеного акту, позивач вважає за
необхідне зобов'язати Реєстраційну
службу Вовчанського районного
управління юстиції зареєструвати за
ОСОБА_1 право власності на житловий
будинок з надвірними будівлями
АДРЕСА_1. Посилаючись на викладені
обставини, позивач просив суд ухвалити
рішення про задоволення позову.

В обґрунтування заперечень проти
позову представник відповідача - КП
"Вовчанське БТІ" та третіх осіб, ОСОБА_2
та ОСОБА_3, зазначив, що оскаржуваний
акт про повернення державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно є обґрунтованим та правомірним,
оскільки вказаний житловий будинок з
надвірними будівлями АДРЕСА_1 є
власністю спадкоємців - ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, а за позивачем право власності
на вказаний будинок було зареєстровано
помилково. Просив суд ухвалити рішення
про відмову у задоволенні позову.

Представник відповідача -
Реєстраційної служби Вовчанського
районного управління юстиції в
обґрунтування заперечень проти позову
зазначив, що Реєстраційна служба
Вовчанського районного управління
юстиції не є правонаступником КП
«Вовчанське БТІ» та не уповноважена
виконувати реєстраційні дії щодо
скасування записів про реєстрацію
права власності, здійсненої до 01.01.2013 р.
реєстратором КП «Вовчанське БТІ». Крім
того, ОСОБА_1 не зверталась до
Реєстраційної служби Вовчанського
районного управління юстиції щодо
державної реєстрації права власності
на житловий будинок з надвірними
будівлями АДРЕСА_1 з відповідною заявою
та необхідними для проведення такої
реєстрації документами. Просив суд
ухвалити рішення про відмову у
задоволенні позову.

Представники сторін подали до суду
заяви про розгляд даної справи в
порядку письмового провадження. У
своїй заяві представник позивача
просив суд задовольнити позовні вимоги
саме в первісній редакції без
урахування заяви про зменшення
позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд встановив наступне.

Між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_4
(Позичальник) 19.12.2006 р. був укладений
договір позики, згідно якого ОСОБА_1
передала у власність ОСОБА_4, а ОСОБА_4
прийняла 13760 (тринадцять тисяч сімсот
шістдесят) доларів США. (т. 1 а.с. 11). У
той же день, 19.12.2006 р., з метою
забезпечення виконання зобов'язань
боржника за договором позики сторони
уклали договір про задоволення вимог
іпотекодержателя, згідно якого ОСОБА_4
(Іпотекодавець) віддала, а ОСОБА_1
(Іпотекодержатель) прийняла у заставу
житловий будинок АДРЕСА_1. Відповідно
до цього договору, при виникненні у
ОСОБА_1 права звернення стягнення на
предмет цієї іпотеки, вона мала право
за власним вибором продати предмет
іпотеки або обернути його у свою
власність в рахунок виконання
забезпеченою цією іпотекою
зобов'язання (т. 1 а.с. 12). У зв'язку з
посвідченням договору іпотеки, 19.12.2006 р.
приватним нотаріусом ОСОБА_5 накладено
заборону відчуження вказаного
житлового будинку з надвірними
будівлями за реєстровим номером № 2671.

Зазначений предмет іпотеки, житловий
будинок АДРЕСА_1, належав ОСОБА_4 на
підставі виданого їй свідоцтва про
право на спадщину за законом від 19.12.2003
р. (т. 1 а.с. 13). Крім того, рішенням
виконавчого комітету Хотімлянської
сільської ради Вовчанського району
Харківської області № 30 від 10.06.2004 р.
узаконені самовільно побудовані
ОСОБА_4 споруди та переобладнані нею
приміщення (т. 1 а.с. 14).

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 р. померла (т. 1 а.с.
101). При цьому, зобов'язання за
вищевказаним договором іпотеки були
виконані лише частково.

Згідно адміністративного позову,
ОСОБА_1 стало відомо про факт смерті
ОСОБА_4 лише наприкінці 2009 року, у
зв'язку з чим 16.12.2009 р. ОСОБА_1 звернулась
до приватного нотаріуса Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_6 з
листом, в якому просила передати до
Вовчанської державної нотаріальної
контори Харківської області заяву, в
якій повідомляла про укладені з ОСОБА_4
договори та про наявність
заборгованості за договором позики (т. 1
а.с. 15). У відповідь на направлену
нотаріусом заяву Вовчанська державна
нотаріальна контора Харківської
області листом від 14.10.2010 р. повідомила
позивачу, що після померлої ОСОБА_4
спадкова справа не відкривалась, заяв
про прийняття чи відмову від спадщини
не надходило, відомості про
спадкоємців відсутні (т. 1 а.с. 16).

Так, 15.12.2010 р. приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 було вчинено виконавчий
напис за реєстровим номером № 4667 на
договорі позики від 19.12.2006 р. З метою
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом обернення його у власність
іпотекодержателя в рахунок
задоволення вимог іпотекодержателя до
боржника за основним зобов'язанням,
приватним нотаріусом ОСОБА_7 на
договорі про задоволення вимог
іпотекодержателя від 19.12.2006 р. було
засвідчено факт надходження до неї
заяви ОСОБА_1 від 15.12.2010 р. про
реєстрацію за нею права власності на
житловий будинок АДРЕСА_1. 04.03.2011 р.
Комунальним підприємством «Вовчанське
БТІ» було зареєстровано право
власності на вказаний житловий будинок
за ОСОБА_1 за реєстраційним номером №
33060720, згідно копії витягу про державну
реєстрацію прав від 04.03.2011 р. (т. 1 а.с. 17).

Судом також було встановлено, що разом
зі спадкодавцем - ОСОБА_4 постійно
проживали її син - ОСОБА_2 та її чоловік -
ОСОБА_3, які є її спадкоємцями за
законом. Спадкоємці дізнались про
існування вищезазначених договорів,
про наявність зобов'язань за цими
договорами та про сам факт існування
кредитора - ОСОБА_1 лише 11.05.2012 р. з
повідомлення Вовчанської державної
нотаріальної контори про наявність
претензій кредитора до спадкоємців
боржника. Спадкоємці дізнались про
реєстрацію за позивачем права
власності на їх спадкове майно у квітні
2012 року, коли звернулись за отриманням
свідоцтв про право на спадщину за
законом.

У травні 2012 року до КП «Вовчанське БТІ»
надійшов запит від 26.04.2012 р. № 955/01-16
Вовчанської державної нотаріальної
контори щодо надання витягу з Реєстру
прав власності на нерухоме майно для
видачі свідоцтв про право на спадщину
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 73). 03.05.2012 р. КП
«Вовчанське БТІ» у порядку
комісійної самоперевірки
інвентаризаційної справи № 137 на
вищевказаний житловий будинок АДРЕСА_1
виявило, що 04.03.2011 р. право власності на
вказане майно в порушення ч. 1 ст. 35
Закону України «Про іпотеку» та п. 2.7
Наказу Міністерства юстиції України №
7/5 від 07.02.2002 р. «Про затвердження
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно» помилково зареєстровано за
ОСОБА_1, тому КП «Вовчанське БТІ» з
власної ініціативи виправило виявлену
помилку, здійснивши поворот виконання
реєстрації до попереднього стану
шляхом анулювання помилкової
реєстрації з реєстрацією права
власності на зазначене домоволодіння
за спадкодавцем ОСОБА_4, про що 22.05.2012
року був складений відповідний Акт (т. 1
а.с. 105-107).

Вказаний акт став підставою для
звернення ОСОБА_1 до Харківського
окружного адміністративного суду з
даним позовом.

Вовчанська державна нотаріальна
контора 28.05.2012 р. видала спадкоємцям
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 свідоцтва про право на
спадщину за законом на зазначений
житловий будинок АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 114, 116).
Право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на
спадкове майно 29.05.2013 р. зареєстровано
КП «Вовчанське БТІ», що
підтверджується витягами про державну
реєстрацію права власності на спадщину
(т. 1 а.с. 115, 117).

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість винесеного КП
«Вовчанське БТІ» спірного правового
акту індивідуальної дії на
відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС
України, суд виходить з наступного.

Відповідно до статей 1216, 1217, 1218
Цивільного кодексу України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять
усі права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Частинами 3, 5 статті 1268 ЦК України
встановлено, що спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Отже, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є законними
спадкоємцями та власниками житлового
будинку АДРЕСА_1.

Листом від 28.05.2012 р. Вовчанська державна
нотаріальна контора повідомила
позивачу про те, що 28.05.2012 р. ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 були видані свідоцтва про право
на спадщину за законом на вказаний
житловий будинок (т. 1 а.с. 26).

Відповідно до п. 2.7 Наказу Міністерства
юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5 «Про
затвердження Тимчасового положення
про порядок державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно», зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 18.02.2002 р.
за № 157/6445 (в редакції, що діяла станом
на час виникнення спірних
правовідносин, далі - Тимчасове
положення), для проведення державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно на підставі договорів іпотеки, що
містять застереження про задоволення
вимог іпотекодержателя, реєстратору
БТІ, крім документів, передбачених
Положенням, необхідно також надати:

- завірену в установленому порядку
копію письмової вимоги про усунення
порушень, надісланої
іпотекодержателем іпотекодавцю та
боржнику, якщо він є відмінним від
іпотекодавця, у якій має бути зазначено
стислий зміст порушених зобов'язань,
вимогу про виконання порушеного
зобов'язання у не менше ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги;

- документ, який підтверджує сплив
тридцятиденного строку з моменту
отримання іпотекодавцем та боржником,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмової вимоги іпотекодержателя,
якщо більш тривалий строк не вказано у
надісланій іпотекодержателем
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмовій
вимозі;

- звіт про оцінку предмета іпотеки,
складений після спливу строку,
вказаного у надісланій
іпотекодержателем іпотекодавцю та
боржнику, якщо він є відмінним від
іпотекодавця, письмовій вимозі;

- витяг з Державного реєстру іпотек,
виданий після спливу строку, вказаного
у надісланій іпотекодержателем
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмовій
вимозі;

- витяг з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
про наявність/відсутність заборони
та/або арешту нерухомого майна, виданий
після спливу строку, вказаного у
надісланій іпотекодержателем
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмовій
вимозі.

Частиною 1 статті 35 Закону України "Про
іпотеку" від 05.06.2003 р. № 898-IV також
передбачено, що у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Згідно п. 3.8 Тимчасового положення,
державній реєстрації підлягають
виключно заявлені права за умови їх
відповідності законодавству і поданим
документам. Реєстратору БТІ
забороняється тлумачити права або
самостійно вносити зміни до відомостей
про заявлені права.

Реєстратор БТІ відмовляє у проведенні
державної реєстрації прав, якщо,
зокрема, заявлене право не є таким, що
підлягає державній реєстрації
відповідно до Положення; подані
документи не відповідають вимогам,
установленим Положенням та іншими
нормативно-правовими актами, або не
дають змоги установити відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства (п. 3.5
Тимчасового положення).

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 09.02.2011
р. звернулась до КП «Вовчанське БТІ» з
замовленням № 83 та просила
зареєструвати договір про задоволення
вимог іпотекодержателя від 19.12.2006 р. (т. 1
а.с. 102). До вказаного замовлення ОСОБА_1
додала лише копію зазначеного
договору.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 після смерті
іпотекодавця не зверталась до інших
іпотекодавців, в тому числі до ОСОБА_2
та ОСОБА_3, у порядку ч. 1 ст. 35 Закону
України «Про іпотеку», з письмовою
вимогою про усунення порушення -
попередженням про звернення стягнення
на предмет іпотеки. Вона не зверталась
до КП «Вовчанське БТІ» з заявою про
державну реєстрацію прав відповідно до
Тимчасового положення, необхідних
документів для реєстрації за нею права
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
до замовлення № 83 не додала.

Комунальним підприємством «Вовчанське
БТІ» 04.03.2011 р. не було отримано
необхідний пакет документів, і
безпідставно зареєстровано за ОСОБА_1
право власності на житловий будинок
АДРЕСА_1, після чого повернуто державну
реєстрацію права власності на нерухоме
майно до попереднього стану, про що
22.05.2012 р. було складено відповідний акт.

Згідно п. 1.2 Тимчасового положення,
державна реєстрація прав - це офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно, а також
права власності на об'єкти
незавершеного будівництва шляхом
внесення відповідного запису до
Реєстру прав власності на нерухоме
майно.

Аналіз вказаної правової норми дає
суду підстави вважати, що як державна
реєстрація права власності на нерухоме
майно, так і анулювання цієї реєстрації
не встановлює, змінює чи припиняє саме
це право власності, а лише засвідчує
факт вже існуючого або припиненого
права власності.

Отже, дії Комунального підприємства
«Вовчанське БТІ», яке після
встановлення 04.03.2011 р. помилкової
реєстрації за ОСОБА_1 права власності
на житловий будинок АДРЕСА_1, яка
проведена з порушенням існуючої
процедури реєстрації, та в свою чергу
порушила права законних спадкоємців
цього будинку, не мали правовим
наслідком встановлення чи позбавлення
права власності будь-якої сторони на
спірне майно.

Судом також було встановлено, що ОСОБА_3
та ОСОБА_2 звертались до Вовчанського
районного суду Харківської області з
позовом до ОСОБА_1, третя особа -
Реєстраційна служба Вовчанського
районного управління юстиції, про
визнання недійсним договору іпотеки та
зняття заборони відчуження об'єкту
нерухомості. ОСОБА_1 звернулась із
зустрічним позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, визнання недійсним дублікату,
свідоцтва про право на спадщину (справа
№ 617/644/13-ц).

Рішенням Вовчанського районного суду
Харківської області від 16.01.2014 р. позов
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задоволено частково,
визнано недійсним застереження про
задоволення позовних вимог
іпотекодержателя, що міститься у
пунктах 1 та 7 договору про задоволення
вимог іпотекодержателя від 19.12.2006 р.,
укладеному спадкодавцем ОСОБА_4 та
кредитором ОСОБА_1, в іншій частині
позовні вимоги залишено без
задоволення. Відмовлено у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 у повному обсязі.

Рішенням Апеляційного суду
Харківської області від 15.04.2014 р.
зазначене рішення суду першої
інстанції скасовано. У задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про
визнання недійсним договору про
задоволення вимог іпотекодержателя і
зняття заборони відчуження житлового
будинку АДРЕСА_1 відмовлено. У
задоволенні позову ОСОБА_1 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, визнання недійсним дублікату,
свідоцтва про право на спадщину
відмовлено (т. 1 а.с. 222-232).

Отже, в судовому порядку не прийнято
рішення щодо права власності на
зазначене домоволодіння. Звернення
стягнення на предмет іпотеки за
позовом ОСОБА_1 не відбулось. Інших
підстав для державної реєстрації за
ОСОБА_1 домоволодіння судом не
встановлено.

Враховуючи викладене, суд розглядає
позовні вимоги на підставі фактичних
відомостей щодо права власності на
зазначене домоволодіння та
відповідності вимогам закону
документів, які фактично не були
подані.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України,
спадкоємці зобов'язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Кожен із спадкоємців зобов'язаний
задовольнити вимоги кредитора
особисто, у розмірі, який відповідає
його частці у спадщині. Вимоги
кредитора спадкоємці зобов'язані
задовольнити шляхом одноразового
платежу, якщо домовленістю між
спадкоємцями та кредитором інше не
встановлено. У разі відмови від
одноразового платежу суд за позовом
кредитора накладає стягнення на майно,
яке було передане спадкоємцям у натурі.

Як було встановлено зазначеним
рішенням Апеляційного суду
Харківської області від 15.04.2014 р., сума
заборгованості за договором позики з
урахуванням частково повернутих сум,
нарахованих за життя боржника
процентів, складає 8419 доларів США.
Вартість спадкового майна становить
374554 гривень.

Щодо позовної вимоги про відновлення
становища, яке існувало до винесення
«затвердженого» 22.05.2012 р. начальником
КП "Вовчанське БТІ" акту щодо
«повернення» державної реєстрації
права власності на нерухоме майно, і
зобов'язання Реєстраційної служби
Вовчанського районного управління
юстиції зареєструвати за ОСОБА_1 право
власності на житловий будинок з
надвірними будівлями АДРЕСА_1, суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

При проведенні державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень державний реєстратор
керується Законом України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" від
01.07.2004 р. № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV),
Постановою КМ України від 17.10.2013 р. № 868
"Про затвердження Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно".

Суд зазначає, що Реєстраційна служба
Вовчанського районного управління
юстиції здійснює державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно згідно
Закону № 1952-IV з 01.01.2013 р.

До 01.01.2013 р. реєстраційні дії з
реєстрації прав на об'єкти нерухомого
майна здійснювались реєстраторами КП
«Вовчанське БТІ».

Суд звертає увагу, що Реєстраційна
служба Вовчанського районного
управління юстиції не є
правонаступником КП «Вовчанське БТІ»,
та створена відповідно до вимог
законодавства України і діє в межах
повноважень, визначених Законом № 1952-IV,
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень.
Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно діє з 01.01.2013 р..

До 01.01.2013 р. діяли Реєстр прав власності
на нерухоме майно та Єдиний реєстр
іпотек, які є закриті. Отже,
Реєстраційна служба Вовчанського
районного управління юстиції не
уповноважена виконувати реєстраційні
дії щодо скасування записів про
реєстрацію права власності, здійсненої
до 01.01.2013 р. реєстратором КП «Вовчанське
БТІ».

Державній реєстрації підлягають
виключно заявлені права та їх
обтяження за умови їх відповідності
законодавству і поданим документам (ч. 4
ст. 15 Закону № 1952-IV). Частина 1 цієї
статті регламентує конкретний порядок
державної реєстрації прав та їх
обтяжень, а саме: 1) прийняття і
перевірка документів, що подаються для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону № 1952-IV,
яка кореспондується з п. 37 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, державна
реєстрація прав проводиться на
підставі, зокрема, документів, що
підтверджують виникнення, перехід,
припинення прав на нерухоме майно,
поданих органу державної реєстрації
прав разом із заявою.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 не зверталась
до Реєстраційної служби Вовчанського
районного управління юстиції щодо
державної реєстрації права власності
на житловий будинок з надвірними
будівлями АДРЕСА_1 з відповідною заявою
та необхідними для проведення такої
реєстрації документами. Реєстраційна
служба не приймала жодного рішення та
не проводила жодної реєстраційної дії
за заявою ОСОБА_1 Також, позивачем не
надано суду доказів того, що
Реєстраційна служба Вовчанського
районного управління юстиції
відмовила позивачу у проведенні
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що Реєстраційна служба Вовчанського
районного управління юстиції може бути
уповноважена зареєструвати за ОСОБА_1
право власності на зазначене нерухоме
майно лише за умови відповідності
заявлених прав діючому на даний час
законодавству і відповідно поданим на
реєстрацію документам.

Крім того, аналізуючи спірні
правовідносини в межах позовних вимог
судом встановлено, що право власності
як спадкоємців на зазначений будинок
за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судовому або
іншому порядку не скасоване, тобто
права власності їх не позбавлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону № 1952-IV,
державний реєстратор самостійно
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмову в такій реєстрації. Втручання
будь-яких органів, посадових і
службових осіб, громадян та їх
об'єднань у діяльність державного
реєстратора, пов'язану з проведенням
державної реєстрації прав,
забороняється і тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, згідно вказаної правової
норми, розгляд заяви про державну
реєстрацію речових прав та їх обтяжень,
прийняття рішення про проведення
державної реєстрації речових прав та
їх обтяжень або відмову у проведенні
такої реєстрації є виключною
компетенцією державного реєстратора.

Суд приходить до висновку, що позивачем
не надано належних доказів в
підтвердження факту виникнення у нього
права власності, яке підлягає
відновленню, та не зазначені правові
підстави щодо зобов'язання
Реєстраційної служби Вовчанського
районного управління юстиції
здійснити реєстраційні дії стосовно
позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України,
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Позивачем в ході судового розгляду
справи не надано суду належних та
допустимих доказів в обґрунтування
протиправності оскаржуваного акту.
Отже, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги не обґрунтовані та не
підлягають задоволенню.

Судові витрати розподіляються
відповідно до ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 163, ст. 185, ст. 186, ст.
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Комунального
підприємства "Вовчанське бюро
технічної інвентаризації",
Реєстраційної служби Вовчанського
районного управління юстиції, треті
особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування
акту та зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня її проголошення та з дня
отримання копії постанови, у разі
проголошення постанови суду, яка
містить вступну та резолютивну
частини, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строків для подачі
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Суддя
Сагайдак В.В.