Справа № 826/1036/14
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/1036/14
інстанції: Кобилянський К.М.
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
Міщука М.С. суддів:
Бєлової Л.В., Вівдиченко Т.Р.
при секретарі
Коток А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів та
Головного управління Державної
казначейської служби України у місті
Києві як особи, що приєдналася до
апеляційної скарги на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Дієса» до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів, Головного управління
Державної казначейської служби
України у місті Києві про визнання
протиправними та скасування рішень про
коригування митної вартості, -

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Дієса» (далі
Товариство або позивач) звернулось до
Окружного адміністративного суду м.
Києва із позовом до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
(далі Митниця або відповідач),
Головного управління Державної
казначейської служби України у місті
Києві, в якому просило:

- визнати протиправною та скасувати
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
100260000/2013/00478, винесеної М/п «Східний»
Київської регіональної митниці
Державної митної служби України;

- визнати протиправним та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів № 100260000/2013/200496/2 від
05.08.2013 року, винесеного М/п «Східний»
Київської регіональної митниці,
Державної митної служби України;

- зобов'язати Київську міжрегіональну
митницю Міндоходів визначити митну
вартість товару за ціною договору
(контракту) товарів, які імпортувалися
(вартість операції) щодо товарів
відповідно до декларації митної
вартості № 100260000/2013/108291;

- стягнути з Державного бюджету
України через Головне управління
Державної казначейської служби
України у місті Києві суму надміру
сплаченого позивачем податку на додану
вартість у розмірі 57 304 грн. 82 коп. та
суму надміру сплаченого мита у розмірі
26 047 грн. 64 коп., на загальну суму 83 352
грн. 46 коп.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва 28
лютого 2014 року позов задоволено
частково.

Визнано протиправною та скасовано
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
100260000/2013/00478, видану М/п «Східний»
Київської регіональної митниці
Державної митної служби України.

Визнано протиправним та скасовано
рішення про коригування митної
вартості товарів № 100260000/2013/200496/2 від
05.08.2013 року, винесеного М/п «Східний»
Київської регіональної митниці
Державної митної служби України.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування
постанови Митниця посилається на те, що
надані позивачем документи є
неналежними, оскільки мають
розбіжності та не базуються на
об'єктивних даних, тому рішення про
коригування митної вартості є
правомірним.

Відповідно до частини 1 статті 41
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Оскільки, будучи належним чином
повідомлені про час та місце судового
засідання позивач та відповідач в
судове засідання не з'явились,
фіксування звукозаписувального засобу
при розгляді справи не здійснювалось.

Перевіривши за матеріалами справи
наведені у скарзі доводи колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ТОВ «Дієса» (Покупець) та ТОВ «Йонгканг
Куанхао Индастри єнд Трейд Ко.» (Китай,
Йонгканг) (Продавець) укладено контракт
від 25.05.2012 №25052012 (далі - Контракт №25052012)
про постачання товарів (побутова
техніка, електроніка, супутні товари),
найменування, кількість і
характеристики яких зазначені у
специфікаціях, які є невід'ємною
частиною даного Контракту.

Згідно з пунктом 2.3 Контракту №25052012,
ціна включає в себе вартість упаковки і
маркування, вартість відвантаження,
вартість експортного митного
оформлення та інших витрат, узгоджених
сторонами.

На виконання Контракту №25052012 ТОВ
«Йонгканг Куанхао Индастри єнд Трейд
Ко.» поставив на адресу позивача вантаж
- чайники електричні марки Elenberg для
кип'ятіння води, нові, моделі: КТ-6002 у
кількості 6240 шт., об'єм 1,7 л, потужність
22000 Вт, корпус - нержавіюча сталь,
дисковий нагрівальний елемент за ціною
6,50 дол. США за 1 шт.; КТ-7006 у кількості 1000
шт., об'єм 1 л, потужність 1200 Вт, корпус -
кераміка, дисковий нагрівальний
елемент за ціною 7,10 дол. США за 1 шт.
(далі - Товар).

З метою митного оформлення зазначеного
товару, позивач подав до митного органу
митну декларацію №100260000/2013/108291. Митна
вартість була визначена позивачем за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються.

На підтвердження митної вартості
товару позивач до митної декларації
№100260000/2013/108291 (а.с. 119-120) надав наступні
документи та копії документів:

- контракт №25052012 від 25.05.2012;

- декларація про відповідність
№UA.011.D.02222-12 від 22.11.2012;

- інформація про позитивні
результати здійснення радіологічного
контролю товару №9000 від 24.07.2013;

- резервна позиція №915 від 26.07.2001;

- сертифікат про походження товару
загальної форми №С40007 від 31.05.2013;

- екологічна декларація №22107 від 24.07.2013;

- лист №1043 від 02.07.2013;

Відповідачем, при здійсненні аналізу
наданих до митного оформлення
позивачем документів, виявлено, що вони
містять розбіжності, а також надані
документи містять не усі відомості
відповідно до обраного декларантом
методу визначення митної вартості.

Позивачу було запропоновано надати
додаткові документи.

На виконання вимог відповідача позивач
додатково надав наступні документи:

- копія банківської виписки №27019 від
23.05.2013;

- лист №FIN103 від 23.05.2013;

- довідка про транспортні витрати №100554
від 25.07.2013;

- експертний висновок ТПП №Ц-502 від
01.08.2013;

- інвойс № YKQH-130120A від 14.05.2013 та № YKQH-130120A
від 23.05.2013

- картка обліку № 100/2012/0003645 від 13.11.2012;

- міжнародна автомобільна накладна
№019353 від 25.07.2013;

- коносамент №NJEX34328100 від 01.06.2013;

- митна декларація, за якою було
відмовлено у випуску товарів
№100260000/2013/108291 від 26.07.2013;

- та інші.

За результатами розгляду поданих до
митного оформлення документів,
Київська регіональна митниця,
правонаступником якої є Київська
міжрегіональна митниця Міндоходів,
прийняла рішення про коригування
митної вартості від 05.08.2013 року №
100260000/2013/200496/2 за шостим (резервним)
методом, та за наслідками цього, -
оформила картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів комерційного призначення
№100260000/2013/00478 від 06.08.2013 року.

Згідно вказаного рішення №
100260000/2013/200496/2, заявлену позивачем митну
вартість Товару було скориговано у бік
її збільшення, а саме до 11,36 дол. США за
одиницю продукції.

В графі 33 вищезазначених рішень
відповідача про коригування митної
вартості вказано, що митна вартість
визначена за резервним методом у
зв'язку з неможливістю застосування
попередніх п'яти методів визначення
митної вартості.

ТОВ «Дієса» після здійснення Київською
регіональною митницею коригування
митної вартості, скористалось своїм
правом та здійснило випуск товарів, що
були імпортовані, у вільний обіг шляхом
надання гарантій відповідно до розділу
Х Митного кодексу України та подало
митному органу вантажну митну
декларацію №100270000/2013/202502 (форми МД-2).

Імпортований товар був задекларований
з урахуванням оскаржуваного рішення №
100260000/2013/200496/2 про коригування митної
вартості товарів.

Не погоджуючись із рішенням Київської
регіональної митниці про коригування
заявленої митної вартості від 05.08.2013
року № 100260000/2013/200496/2, карткою відмови
№100260000/2013/00478 від 06.08.2013 року, позивач
звернувся до суду.

Задовольняючи позов частково суд
першої інстанції виходив з того, що
вищезазначені зауваження відповідача
не можуть бути підставою для відмови у
визначенні митної вартості за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються,
оскільки зазначені обставини не
впливають на митну вартість товару.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною 1 статті 52 МК України
заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VІІІ цього
Кодексу та цією главою.

Частиною 2 статті 52 МК України
передбачено, що декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товару, зобов'язані:
заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з митним
органом; подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Згідно частини 1 статті 53 МК України, у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення.

Частиною 2 статті 53 МК України
передбачено, перелік документів, які
підтверджують митну вартість товарів.

Згідно із частиною 3 статті 53 МК України
у разі якщо документи, зазначені у
частині 2 цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
додаткові документи.

Перелік додаткових документів
визначено в цій же статті.

В графі 33 «Обставини прийняття рішення
та джерела, що використовувались
митним органом для коригування митної
вартості» оскаржуваного рішення №
100260000/2013/200496/2 зазначено, що митна
вартість імпортованих товарів не може
бути визначена за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції),
оскільки подані документи містять
розбіжності та не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів.

Митниця посилається на те, що в інвойсі
та в контракті передбачено, що оплата
повинна проводитись шляхом передплати
у розмірі 20% та остаточної оплати у
розмірі 80% після отримання міжнародної
транспортної накладної, однак
позивачем не надані банківські
платіжні документи, що підтверджують
факт такої оплати, а також позивачем не
надано документи, що містять відомості
про вартість страхування, що є
складовою митної вартості товарів.

Суд першої інстанції вірно не прийняв
до уваги наведені доводи відповідача,
оскільки з матеріалів справи
вбачається, що згідно специфікації, яка
є додатком №3 до Контракту №25052012,
загальна вартість поставки склала 47
660,00 дол. США. На вказану суму Продавець
виставив рахунок від 14.05.2013 на вона в
повному обсязі була сплачена позивачем
23.05.2013. Тобто, станом на дату подання
митної декларації щодо оформлення
Товару повна вартість товару була
оплачена, докази чого були надані
відповідачу-1, зокрема, в матеріалах
справи наявна копія банківської
виписки засвідчена інспектором м/п
«Східний».

Також, позивач надав митному органу
довідку № 100554 від 25.07.2013 та довідку №1148
від 26.07.2013, де зазначено, що за
Контрактом №25052012 страхування не
застосовувалось, позивач не ніс
витрати на страхування вантажу, з
огляду на що така складова митної
вартості при визначенні митної
вартості товару не була додана у
зв'язку з тим, що такі витрати не були
понесені ТОВ «Дієса».

Зазначене підтверджує про
необґрунтованість доводів відповідача
щодо ненадання позивачем банківських
платіжних документів, що підтверджують
факт оплати Товару та документів, що
містять відомості про вартість
страхування.

Крім того, як вбачається з поданого
позивачем експертного висновку
Київської торгово-промислової палати
від 01.06.2013 № Ц-502/1 вартість імпортованих
позивачем товарів відповідає ринковій
вартості цих товарів.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що
вищезазначені зауваження відповідача
не можуть бути підставою для відмови у
визначенні митної вартості за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються,
оскільки зазначені обставини не
впливають на митну вартість товару.

Статтею 54 МК України встановлено, що
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Згідно частини 2 статті 54 МК України
контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

Частиною 3 статті 54 МК України
встановлено, що за результатами
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів
митний орган визнає заявлену
декларантом або уповноваженою ним
особою митну вартість чи приймає
письмове рішення про її коригування
відповідно до положень статті 55 цього
Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 54
Митного кодексу України митний орган
може відмовити у митному оформленні
товарів за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; неподання декларантом
або уповноваженою ним особою
документів згідно з переліком та
відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Згідно із частиною 1 статті 55 МК України
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною 6
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Колегією суддів апеляційного
адміністративного суду встановлено, що
позивачем на підтвердження заявленої
митної вартості було надано комплект
обов'язкових документів, передбачений
частиною 2 статті 53 МК України, які є
належним чином оформленими, містять
достовірні відомості, базуються на
об'єктивних і документально
підтверджених даних.

Посилання відповідача на наявність
неточностей (розбіжностей) у поданих
документах колегією суддів не
приймаються до уваги як такі, що
спростовуються матеріалами справи, з
яких вбачається, що позивачем
дотримані всі умови, встановлені
законодавством, висновки відповідача
щодо не підтвердження позивачем
заявленої митної вартості зроблені на
припущеннях, а позивачем були надані
митному органу всі необхідні документи
для підтвердження заявленої митної
вартості при поданні митної
декларації.

Крім того, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що рішення про митне
оформлення не може базуватися виключно
на інформації автоматизованої системи
аналізу та управління ризиками,
оскільки таке рішення повинно
базуватися на оцінці інших наданих
доказів у їх сукупності.

За таким обставин, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції,
що митний орган неправомірно відмовив
позивачу у визнанні задекларованої ним
митної вартості товару за основним
методом, визначив митну вартість за
резервним методом та прийняв рішення
про коригування митної вартості
товару, з огляду на що, позовні вимоги в
частині визнання протиправними та
скасування картки відмови №100260000/2013/00478
та №100260000/2013/200496/2 є обґрунтованими.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції, зроблених у відповідності з
нормами матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205,
206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів та
Головного управління Державної
казначейської служби України у місті
Києві як особи, що приєдналася до
апеляційної скарги залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва 28
лютого 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Судді:

.

Головуючий суддя
Міщук М.С.

Судді:
Бєлова Л.В.

Вівдиченко Т.Р.