Справа № 2а-7/11
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року
Справа № 9104/85045/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого-судді
Сапіги В.П.,

суддів
Обрізка І.М., Левицької Н.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення Монастириської
районної державної адміністрації
Тернопільської області на постанову
Монастириського районного суду
Тернопільської області від 09 лютого 2011
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Монастириської
районної державної адміністрації
Тернопільської області про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В И
В :

13.01.2011 р. позивач звернувся в суд першої
інстанції з адміністративним позовом
до управління праці та соціального
захисту населення Монастириської
районної державної адміністрації
Тернопільської області про поновлення
строку для звернення до суду за
захистом порушених прав. Просив
зобов'язати відповідача виплатити
недоплачену суму разової щорічної
допомоги як учаснику війни відповідно
до ст. 14 ЗУ «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» за
2005-2010 роки.

Постановою Монастириського районного
суду Тернопільської області від 09
лютого 2011 року позов задоволено.
Поновлено позивачу пропущений строк
для звернення до суду. Зобов'язано
управління праці та соціального
захисту населення Монастириської
районної державної адміністрації
Тернопільської області здійснити
перерахунок та виплатити на користь
ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5
травня відповідно до ст. 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» за
2009-2010 роки з врахуванням виплачених
сум.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, управління праці та
соціального захисту населення
Монастириської районної державної
адміністрації Тернопільської області
оскаржило його в апеляційному порядку
з підстав, що таке винесено з
порушенням норм чинних
нормативно-правових актів
законодавства, а тому просить
постанову суду першої інстанції
скасувати та закрити провадження з
підстав, викладених в апеляційній
скарзі.

У відповідності до ч.1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
проаналізувавши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, суд
апеляційної інстанції вважає, що
апеляційну скаргу слід задовольнити
частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач має статус учасника війни, а
відтак має право на встановлену ст. 14
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» щорічну разову грошову
допомогу.

З матеріалів справи, зокрема із листа
управління праці та соціального
захисту населення Монастириської
районної державної адміністрації
Тернопільської області від 15.12.2010р. №
3160/1-4 слідує, що позивачу у 2007-2010 роках
було проведено виплату щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня у
розмірі: за 2007 рік-55 грн., за 2008 рік - 65
грн., за 2009 рік - 70 грн., за 2010 - 120 грн. В
меншому ніж це передбачено Законом.

У відповідності до ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Відповідно до ст. 100 КАС
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Посилання позивача на застосування до
спірних правовідносин ст.87 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» на
думку колегії суддів є
необґрунтованим. Так, оскільки Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 09
липня 2003 року прийнятий пізніше ніж
Закон України «Про пенсійне
забезпечення», то він має пріоритет над
останнім, а тому у вказаних
правовідносинах застосовуються
положення ст.46 Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за яким пенсія
виплачується за минулий час лише
нарахована.

Окрім того, суд апеляційної інстанції
зазначає, що державна соціальна
підтримка ветеранів війни - учасників
війни у вигляді виплати щорічної
разової грошової допомоги до 05 травня,
встановленого ст. 14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», за своєю
правовою природою є окремим джерелом
доходу ветеранів війни та не є
складовою їхньої пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги.

Таким чином, при вирішенні спорів за
позовами ветеранів війни строки
звернення до суду визначаються за
правилами статті 99 КАС України. Приписи
статті 87 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та статті 46 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», якими
встановлено строки виплати
нарахованих, але не отриманих сум
пенсій за минулий час, не поширюються
на ці правовідносини, а тому не можуть
застосовуватися судами під час
розгляду зазначених спорів.

Враховуючи те, що позивач звернувся до
суду з позовом лише 13.01.2011р., тобто
пропустивши шестимісячний строк
звернення до суду за захистом
порушених прав, свобод та інтересів,
причини пропуску такого строку не є
поважними, тому суд апеляційної
інстанції приходить до переконання, що
суд першої інстанції без достатніх
правових підстав поновив строк
звернення до суду, що послужило
наслідком задоволення позову, відтак
адміністративний позов належить
залишити без розгляду в повному обсязі.

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що судом першої інстанції
порушено норми процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, висновки суду першої інстанції
не відповідають обставинам справи, а
доводи апеляційної скарги їх частково
спростовують.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 160, 195, 197, п. 4 ч. 1 ст.
198, ст. 202, п.4 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Монастириської районної державної
адміністрації Тернопільської області
задовольнити частково.

Постанову Монастириського районного
суду Тернопільської області від 09
лютого 2011 року у справі № 2а-7/11
скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Монастириської
районної державної адміністрації
Тернопільської області про стягнення
недоплаченої щорічної разової
грошової допомоги до 05 травня за 2005-2010
залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя:
В.П.Сапіга

Судді:
І.М.Обрізко

Н.Г.Левицька