Справа № 2а/9233/12/1370
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 року
м. Київ К/800/43939/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Конюшка К.В.

суддів:
Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Галичина-Захід» на ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 01 серпня 2013 року

у справі № 2а-9233/12/1370

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Галичина-Захід»

до Державної екологічної
інспекції у Львівській області

про визнання
протиправними дій

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2012 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Галичина-Захід» (далі - ТОВ
«Галичина-Захід») звернулось до
Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної екологічної інспекції у
Львівській області (з урахуванням
уточнених позовних вимог) про визнання
протиправними дій відповідача щодо
викладених в акті перевірки висновків
та пред'явлення претензії; визнання
протиправним і скасування пункту 9
припису Державної екологічної
інспекції у Львівській області від
02.09.2011 № 64/17, винесеного на підставі
акта перевірки додержання позивачем
природоохоронного законодавства від
12-16 вересня 2011 року № 76/11.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 21.01.2013 позов
задоволено частково. Визнано
протиправним і скасовано пункт 9
припису Державної екологічної
інспекції у Львівській області від
20.09.2011 № 64/17. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 01.08.2013
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 21.01.2013
скасовано та прийнято нове рішення,
яким адміністративний позов ТОВ
«Галичина-Захід» до Державної
екологічної інспекції у Львівській
області про визнання дій протиправними
та скасування припису залишено без
розгляду.

Не погоджуючись зі вказаним рішенням
суду апеляційної інстанції, ТОВ
«Галичина-Захід» оскаржило його у
касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив
скасувати вказаний судовий акт з
мотивів порушення названим судом норм
матеріального та процесуального права,
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Справу розглянуто у попередньому
судовому засіданні в установленому
статтею 2201 Кодексу адміністративного
судочинства України порядку.

Згідно з частиною другою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи і правильність
застосування судом апеляційної
інстанції норм процесуального та
матеріального права, судова колегія
дійшла висновку про те, що касаційна
скарга підлягає відхиленню з огляду на
таке.

Судами попередніх інстанцій
установлено, що з 12.09.2011 по 16.09.2011
Державною екологічною інспекцією у
Львівській області проведено планову
перевірку з питань дотримання вимог
природоохоронного законодавства ТОВ
«Галичина-Захід». У результаті
перевірки встановлено, що позивачем у
порушення вимог статей 16, 19, 21 Кодексу
України «Про надра» у період з 08.08.2011 по
16.09.2011 здійснено самовільне
видобування прісних підземних вод на
виробничі потреби в кількості 19 900 м.
куб., тобто без спеціального дозволу на
користування надрами.

З матеріалів справи судом апеляційної
інстанції установлено, що
продуктивність свердловин ТОВ
«Галичина-Захід» становить 583,87м.куб.
води на добу.

Відповідно до листа позивача від 20.12.2011
№567-1 на виробничі потреби з 08.08.2011 по
16.09.2011 підприємством видобуто 19 800 м.куб.
води, з чого випливає, що
продуктивність водозабору на добу
підприємства становить більше 300 куб.м.
води на добу.

Згідно з дозволом позивача на
спеціальне водокористування від 24.09.2010
№УКР-197-10/Льв мета водокористування:
господарсько-питні та виробничі
потреби підприємства.

За результатами перевірки складено акт
від 12-16 вересня 2011 року № 76/17-11, на
підставі якого 20.09.2011 Державною
екологічною інспекцією в Львівській
області винесено припис № 64/17, яким ТОВ
«Галичина-Захід» зобов'язано отримати
спеціальний дозвіл на користування
надрами для видобування підземних вод
зі свердловини до 01.03.2012.

Акт перевірки від 12-16 вересня 2011 року №
76/17-11 був отриманий ТОВ
«Галичина-Захід» в особі заступника
генерального директора Кебал Я.В. Крім
того, перевірка здійснювалася за
участю головного інженера
підприємства позивача - Сатур Л.Д.

Крім того, припис від 20.09.2011 № 64/17 від
імені ТОВ «Галичина-Захід» був
прийнятий до виконання заступником
генерального директора Кебал Я.В.

05.04.2012 Інспекцією направлено на адресу
ТОВ «Галичина-Захід» претензію № 508 про
відшкодування збитків у сумі 778 488 грн.,
заподіяних державі внаслідок
порушенням вимог природоохоронного
законодавства.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
виходив, зокрема, з того, що
«Галичина-Захід» як землекористувач
видобуває підземні води в обсязі
більше 300 м.куб./добу та не для
господарсько-побутових потреб
(оскільки метою водокористування є
промислові (виробничі) потреби). Таким
чином, в силу положень статті 23 Кодексу
України про надра у позивача відсутнє
право видобувати підземні води без
спеціального дозволу та гірничого
відводу.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з обґрунтованим
висновком суду апеляційної інстанції з
огляду на таке.

Відповідно до статті 23 Кодексу України
про надра, землевласники і
землекористувачі в межах наданих їм
земельних ділянок мають право без
спеціальних дозволів та гірничого
відводу видобувати для своїх
господарських і побутових потреб
корисні копалини місцевого значення і
торф загальною глибиною розробки до
двох метрів, підземні води для власних
господарсько-побутових потреб, не
централізованого та централізованого
(крім виробництва фасованої питної
води) господарсько-питного
водопостачання, за умови, що
продуктивність водозаборів підземних
вод не перевищує 300 кубічних метрів на
добу, та використовувати надра для
господарських і побутових потреб.

Таким чином, статтею 23 Кодексу України
про надра встановлено обмеження для
реалізації вказаного права, а саме
правом на земельну ділянку, метою
видобування - для власних
господарсько-побутових потреб,
нецентралізованого та
централізованого (крім виробництва
фасованої питної води)
господарсько-питного водопостачання,
та обмеженням такого видобування
продуктивністю водозаборів підземних
вод до 300 кубічних метрів на добу.

Ураховуючи, що метою водокористування
ТОВ «Галичина-Захід» є, зокрема,
виробничі потреби підприємства, а
забір підземних вод перевищує 300
кубічних метрів на добу, суд касаційної
інстанції вважає правильним висновок
суду апеляційної інстанції щодо
відсутності у позивача права
видобувати підземні води без
спеціальних дозволів та гірничого
відводу.

У той же час, суд касаційної інстанції
звертає увагу на помилковість
посилання суду апеляційної інстанції
на положення міждержавного стандарту
«ГОСТ 17.1.1.04-80», затвердженого
постановою Державного комітету СРСР по
стандартам від 31.03.1980 №1452, під час
визначення поняття
«господарсько-побутові потреби» в
контексті положень статті 23 Кодексу
України про надра з огляду на таке.

Зазначений ГОСТ 17.1.1.04-80 містить
класифікацію цілей використання
підземних вод, серед яких ціль «для
власних господарсько-побутових
потреб» відсутня. Тоді як вказаний
класифікатор визначає, зокрема,
«господарсько-питні та
комунально-побутові потреби
населення».

Крім того, скасовуючи рішення суду
першої інстанції та залишаючи позов
без розгляду, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що судом
першої інстанції безпідставно не взято
до уваги доводи Державної екологічної
інспекції в Львівській області про
пропуск ТОВ «Галичина-Захід» строку
звернення до адміністративного суду
без поважних причин, чим порушено норми
процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з обґрунтованим
висновком суду апеляційної інстанції з
огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті
107 Кодексу адміністративного
судочинства України, суддя після
одержання позовної заяви з'ясовує, чи
подано адміністративний позов у строк,
установлений законом (якщо
адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними).

За приписами частини першої статті 99
КАС України адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Відповідно до статті 99 КАС України (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи було
встановлено шестимісячний строк, який,
якщо не встановлено інше, обчислювався
з дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Дана норма закону означає, що за
загальним правилом перебіг строку на
звернення до адміністративного суду
починається від дня виникнення права
на адміністративний позов, тобто коли
особа дізналася або могла дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Статтею 100 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів, не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Оскільки ТОВ «Галичина-Захід»
звернулось до суду з цим
адміністративним позовом про
оскарження дій 26.10.2012, а з позовними
вимогами про визнання протиправним та
скасування припису відповідно до заяви
про збільшення позовних вимог 08.01.2013,
суд касаційної інстанції погоджується
з висновком суду апеляційної
інстанції, що позивачем пропущено
строк звернення до суду, оскільки ТОВ
«Галичина-Захід» дізналося про можливе
порушення своїх прав ще у вересні 2011
року.

Таким чином, позивач не зазначив
обґрунтованих причин пропущення
строку звернення до адміністративного
суду та не надав доказів на
підтвердження того, що існували
об'єктивні перешкоди для звернення до
адміністративного суду у встановлений
статтею 99 КАС України строк. Отже,
товариством пропущено строк звернення
до суду без поважних причин, що є
підставою для залишення позовної заяви
без розгляду у відповідності до статті
100 КАС України.

Зважаючи на викладене, доводи
касаційної скарги спростовуються вище
вказаними нормами права та
установленими обставинами справи, у
зв'язку з чим відсутні підстави для її
задоволення та скасування чи зміни
оскаржуваного судового рішення суду
апеляційної інстанції.

Згідно з частиною третьою статті 2201
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Галичина-Захід» відхилити.

Ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 01 серпня 2013
року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України у строк та у порядку,
визначеними статтями 237- 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.