Справа № 814/2580/13-а
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/2580/13-а

Категорія: 8.3.12 Головуючий в 1 інстанції:
Желєзний І. В. Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Баштанської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Миколаївській області на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 17 липня 2013
року по справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Баштанської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Миколаївській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

06.06.2013року фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 звернувся до суду першої
інстанції з адміністративним позовом
до Баштанської міжрайонної державної
податкової інспекції Миколаївської
області Державної податкової служби
(правонаступником якої є Баштанська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів в
Миколаївській області) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
29.05.2013 року № , яким позивачу було
збільшено суму грошового зобов'язання
з єдиного податку з фізичних осіб на
суму 125597 грн.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 17.07.2013 року
адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Баштанської міжрайонної державної
податкової інспекції Миколаївської
області Державної податкової служби
від 29.05.2013 року № .

Не погоджуючись з прийнятою по справі
постановою, 08.08.2013 року Баштанська
міжрайонна державна податкова
інспекції Миколаївської області
Державної податкової служби подала
апеляційну скаргу на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 17.07.2013 року

Апелянт зазначає, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В своїй апеляційній скарзі Баштанська
міжрайонна державна податкова
інспекція Миколаївської області
Державної податкової служби
посилалась на те, що в ході проведеної
перевірки фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 було встановлено перевищення
позивачем гранично допустимого обсягу
виручки від реалізації продукції.
Податковий орган посилався на те, що
позивачем не було надано до перевірки
документів, які б підтверджували
фактичну урожайність насіння
соняшника та первинних документів, які
б підтверджували вартість реалізації
зібраного урожаю, у зв'язку з чим
податковим органом було використано
податкову інформацію, надану
управлінням статистики у Баштанському
районі щодо статистичних даних
урожайності та ціни реалізації
соняшника.

Оскільки перевіркою було встановлено
перевищення ФОП ОСОБА_2 обсягу виручки
від реалізації продукції, позивачу
було донараховану суму податкового
зобов'язання, що становить 15 % від суми
перевищення.

Апелянт вважає, що податкове
повідомлення-рішення про
донарахування податкових зобов'язань з
єдиного податку прийнято обґрунтовано
та скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного ставиться
питання про скасування постанови
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 17.07.2013 року
та постановлення нової, якою відмовити
у задоволенні позовних вимог ФОП
ОСОБА_2

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть учать у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах апеляційної скарги, вивчивши
матеріали справи колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
ФОП ОСОБА_2 зареєстрований суб'єктом
господарювання 11.01.2008 року Баштанською
районною державною адміністрацією, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця серії 0001541 та
знаходиться на обліку платників
податків у Баштанській міжрайонній
державній податковій інспекції
Миколаївської області Державної
податкової служби з 11.01.2008 року.

Згідно Свідоцтва серії Б № 810457 від
08.05.2012 року позивач, з 01.01.2012 року є
платником єдиного податку.

У період з 25.04.2013 року по 07.05.2013 року
Баштанською міжрайонною державною
податковою інспекцією Миколаївської
області Державної податкової служби
було проведено документальну
позапланову виїзну перевірку ФОП
ОСОБА_2 з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2010 року по
31.12.2012 року.

За результатами вказаної перевірки
складено акт № 90/17- від 16.05.2013 року,
на підставі якого Баштанською
міжрайонною державною податковою
інспекцією Миколаївської області
Державної податкової служби винесено
податкове повідомлення-рішення від
29.05.2013 року № , яким позивачу було
збільшено суму грошового зобов'язання
з єдиного податку з фізичних осіб на
суму 125597 грн.

В ході зазначеної перевірки органом
податкової служби встановлено
порушення ФОП ОСОБА_2 вимог п.п. 2 п. 291.4
ст. 291 Податкового кодексу України, що
виразилось у перевищенні обсягу
виручки від реалізації продукції,
встановленого для платників єдиного
податку відповідної групи, на 837316 грн.

Баштанська МДПІ в акті перевірки
зазначила, що згідно податкової
декларації платника єдиного податку
фізичної особи-підприємця за 2012 рік
обсяг виручки від реалізації продукції
склав 567000 грн., тоді як за даними
перевірки обсяг виручки від реалізації
продукції позивача склав 837316 грн., що
перевищило 1000000 грн. Різниця в сумі 1270316
грн. виникла за рахунок заниження
обсягу вирощеного урожаю насіння
соняшнику.

У зв'язку із зазначеним позивачу і було
донараховано податкове зобов'язання з
єдиного податку з фізичних осіб.

Не погоджуючись з прийнятим податковим
повідомленням-рішенням ФОП ОСОБА_2
звернувся до суду першої інстанції з
позовом про його скасування.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції стосовно
задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_2,
зважаючи на наступне:

Главою 1 Розділу XIV Податкового кодексу
України встановлюються правові засади
застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності, а
також справляння єдиного податку.

Згідно п. 291.2 ст. 291 Податкового кодексу
України спрощена система
оподаткування, обліку та звітності -
особливий механізм справляння
податків і зборів, що встановлює заміну
сплати окремих податків і зборів,
встановлених пунктом 297.1 статті 297
цього Кодексу, на сплату єдиного
податку в порядку та на умовах,
визначених цією главою, з одночасним
веденням спрощеного обліку та
звітності.

П. 291.4 Податкового кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, поділяються на 6 груп
платників єдиного податку.

Згідно свідоцтва платника єдиного
податку серії Б № 810457 від 08.05.2012 року
позивач з 01.01.2012 року належав до 2 групи
платників єдиного податку зі ставкою
податку - 15 %, а з 01.01.2013 року, на підставі
внесених до Свідоцтва змін, належить до
3 групи платників єдиного податку зі
ставкою 5 %.

Згідно п. 291.4 Податкового кодексу
України до другої групи платників
єдиного податку належать фізичні
особи - підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв:

- не використовують працю найманих
осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб;

- обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень.

В акті перевірки від 16.05.2013 року
податковий орган посилався на те, що
позивач у 2012 році отримав дохід, що
перевищує гранично допустимий розмір
доходу, встановлений для другої групи
платників єдиного податку (1000 000 грн.),
тобто допустив порушення вимог пп. 2 п.
291.4 ст. 291 ПК України, та отримав
неоприбуткований в Книзі обліку
доходів дохід в сумі 837316,00грн.

Податковий орган зазначив, що згідно
листа Управління статистики у
Баштанському районі № 895/02-08 від 12.12.2012
року середня урожайність насіння
соняшника по району склала 9,9 ц/га, тоді
як зі слів ФОП ОСОБА_2 його урожайність
склала 3 ц/га, що не підтверджено
документально.

Посилаючись на те, що позивачем не було
надано первинних документів, які б
підтверджували фактичну урожайність
насіння соняшника у 2012 році та вартість
реалізації зібраного урожаю,
Баштанською МДПІ було обраховано обсяг
доходу ФОП ОСОБА_2 від реалізації
насіння соняшника на підставі
статистичних даних урожайності та ціни
реалізації соняшника, наданих
Управлінням статистики у Баштанському
районі, та донараховано єдиний податок
з фізичних осіб.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції стосовно
безпідставності донарахування
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2
податкового зобов'язання з єдиного
податку з фізичних осіб.

Так, згідно п. 44.1 ст. 44 Податкового
кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Згідно п. 296.1 ст. 296 Податкового кодексу
України платники єдиного податку
ведуть облік у порядку, визначеному
підпунктами 296.1.1-296.1.3 цього пункту.

Зокрема, платники єдиного податку
першої і другої груп та платники
єдиного податку третьої та п'ятої
групи, які не є платниками податку на
додану вартість, ведуть книгу обліку
доходів шляхом щоденного, за
підсумками робочого дня, відображення
отриманих доходів.

Форма книги обліку доходів, порядок її
ведення затверджуються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
фінансової політики.

В свою чергу, форми книги обліку
доходів і книги обліку доходів і витрат
та порядки їх ведення, затверджені
наказом Міністерства фінансів України
від 15.12.2011 року № 1637.

Згідно п. 1 Порядку ведення книги обліку
доходів платників єдиного податку
першої і другої груп та платників
єдиного податку третьої групи, які не є
платниками податку на додану вартість,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України 15.12.2011 року № 1637 (далі
Порядок) фізичні особи - підприємці, що
обрали спрощену систему оподаткування
та є платниками єдиного податку першої
і другої груп, а також платники єдиного
податку третьої групи, які не є
платниками податку на додану вартість
(далі - платник податку), ведуть книгу
обліку доходів (далі - Книга), у якій
щоденно, за підсумками робочого дня,
відображають отримані доходи.

Згідно п. 4 Порядку у Книзі
відображається фактично отримана сума
доходу від провадження діяльності із
сумарним підсумком за місяць, квартал,
рік. У разі необхідності реєстрації
нової Книги протягом податкового
(звітного) періоду записи в ній
продовжуються наростаючим підсумком, а
попередня Книга залишається у платника
податку.

Записи у Книзі виконуються за
підсумками робочого дня, протягом
якого отримано дохід, зокрема кошти, що
надійшли на поточний рахунок платника
податку та/або отримано готівкою, сума
заборгованості, за якою минув строк
позовної давності, фактично безоплатно
отримано товари (роботи, послуги).

Відповідно до п. 7 Порядку дані Книги
використовуються платником податку
для заповнення податкової декларації
платника єдиного податку.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем у Книзі обліку доходів за 2012
рік було відображено дохід у сумі
567000,00грн., який отримано від реалізації
соняшника.

Відповідно до п. 296.2 ст. 296 ПК України
платники єдиного податку першої та
другої груп подають до органу
державної податкової служби податкову
декларацію платника єдиного податку у
строк, встановлений для річного
податкового (звітного) періоду, в якій
відображаються обсяг отриманого
доходу, щомісячні авансові внески,
визначені пунктом 295.1 статті 295 цього
Кодексу. Така податкова декларація
подається, якщо платник єдиного
податку не допустив перевищення
протягом року обсягу доходу,
визначеного у пункті 291.4 статті 291 цього
Кодексу.

Згідно вимог п. 296.2 ст. 296 ПК України ФОП
ОСОБА_2 було подано до Баштанської
міжрайонної державної податкової
інспекції Миколаївської області
Державної податкової служби податкову
декларацію платника єдиного податку за
2012 рік, в якій відобразив обсяг виручки
від реалізації продукції в сумі 567000
грн.

Дослідивши матеріали справи колегія
суддів дійшла висновку, що позивачем у
відповідності до вимог чинного
законодавства ведеться облік доходів,
отриманих від реалізації продукції, та
відображаються отримані доходи у Книзі
обліку доходів (а.с. 22-23).

В свою чергу, судом першої інстанції
вірно встановлено, що податковим
органом не зазначено жодного доказу
отримання позивачем у 2012 року доходу,
який не був відображений в Книзі обліку
доходів.

При цьому, послання Баштанської МДПІ в
обґрунтування заниження позивачем
доходів, отриманих у 2012 році на лист
Управління статистики у Баштанському
районі № 895/02-08 від 12.12.2012 року щодо
середньої урожайності насіння
соняшника по району є необґрунтованим
та не може бути прийнято судом.

Донарахування позивачеві єдиного
податку було здійснено Баштанською
МДПІ на підставі припущень податкового
органу щодо заниження підприємцем
отриманого у 2012 році доходу, без
наявності жодного належного доказу, що
є неприпустимим.

Крім того, позивачем була надана
довідка Кашперо-Миколаївської
сільської ради Баштанського району від
25.06.2013 року № 416, в якій зазначено, що
урожайність соняшника у 2012 році по
господарству позивача склала 3 ц/га (а.с.
54).

В свою чергу в акті перевірки
фермерського господарства «Світанок»
від 15.05.2013 року № 89/22-20886388, яке
розташоване на території
Кашперо-Миколаївської сільської ради
та межує з господарством позивача,
податковим органом зазначено про те, що
урожайність соняшнику по ФГ «Світанок»
в 2012 році також становила 3 ц/га. Крім
того, зазначено, що середня урожайність
соняшника на землях, розташованих біля
с. Кашперо-Миколаївка по ф/г
«Головченко В.В.» становить 3 ц/га (а.с. 63
зворот).

Зазначене ще раз підтверджує
безпідставність висновків податкового
органу щодо порушення позивачем
податкового законодавства.

Судом першої інстанції вірно
зазначено, що відповідно до Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 22.12.2010 року № 984 факти
виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

При цьому, у разі встановлення
перевіркою порушень податкового
законодавства за кожним відображеним в
акті фактом порушення необхідно: чітко
викласти зміст порушення з посиланням
на конкретні пункти і статті
законодавчих актів, що порушені
платником податків, зазначити період
(місяць, квартал, рік)
фінансово-господарської діяльності
платника податків та господарську
операцію, в результаті якої здійснено
це порушення, при цьому додати до акта
письмові пояснення посадових осіб
платника податків або його законних
представників щодо встановлених
порушень; зазначити первинні
документи, на підставі яких вчинено
записи у податковому та
бухгалтерському обліку, навести
регістри бухгалтерського обліку,
кореспонденцію рахунків операцій та
інші документи, пов'язані з обчисленням
і сплатою податків і зборів, та докази,
що підтверджують наявність факту
порушення; у разі відсутності
первинних документів або ненадання для
перевірки первинних та інших
документів, що підтверджують факт
порушення, зазначити перелік цих
документів…

Відповідачем не було дотримано
вказаних вимог чинного законодавства,
зокрема, не встановлено на підставі
фактичних даних конкретного порушення
позивачем вимог податкового
законодавства, не підтверджено
викладені в акті обставини належними
доказами, що призвело до
безпідставного донарахування ФОП
ОСОБА_2 податкового зобов'язання з
єдиного податку.

Зважаючи на все вищевикладене, колегія
суддів суду апеляційної інстанції
вважає, що фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_2 було дотримано вимоги
Податкового кодексу України, у зв'язку
з чим податкове повідомлення-рішення
№ від 29.05.2013, яким позивачеві
збільшено суму грошового зобов'язання
з єдиного податку з фізичних осіб на
суму 125597грн. прийнято Баштанською
міжрайонною державною податковою
інспекцією Миколаївської області
Державної податкової служби
необґрунтовано, є протиправними та
підлягають скасуванню.

Оскільки судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, правильно по суті вирішено
справу, та постановлено судове рішення
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, відповідно до ст.
200 КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Баштанської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Миколаївській області
залишити без задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 17 липня 2013
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: Бойко А.В.

Судді: Танасогло Т.М.

Яковлєв О.В.