Справа № 2а-2876/09
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року
Справа № 11256/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Заверухи О.Б.,

суддів
Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Березнівському районі
Рівненської області на постанову
Березнівського районного суду
Рівненської області від 28 жовтня 2009
року по адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до управління
Пенсійного фонду України в
Березнівському районі Рівненської
області про перерахування та виплату
соціальної допомоги дитині війни,-

ВСТАНОВИВ :

В березні 2009 року позивачі звернулися
до суду з адміністративним позовом, у
якому просили зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в
Березнівському районі Рівненської
області нарахувати та виплатити
недоплачену щомісячну соціальну
допомогу як дітям війни за періоди з 02
квітня по 31 грудня 2006 року, з 09 липня по
31 грудня 2007 року,з 22 травня по 31 грудня
2008 року в сумі 2413 грн.67 коп.

Постановою Березнівського районного
суду Рівненської області від 28 жовтня
2009 року вказаний позов задоволено
частково. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Березнівському районі Рівненської
області провести нарахування та
виплату на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
недоплаченої щомісячної державної
соціальної грошової допомоги як дитині
війни в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком, за періоди з 09 липня по 31
грудня 2007 року та з 22 травня по 30
вересня 2008 року включно кожному.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись із винесеним рішенням,
його оскаржило управління Пенсійного
фонду України в Березнівському районі
Рівненської області, яке покликаючись
на порушення судом норм матеріального
права, просить скасувати постанову
суду першої інстанції і винести нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог відмовити.

За відсутності клопотань від усіх осіб,
які беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю, суд апеляційної
інстанції розглядає справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, оскільки таку може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду
даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
мотивів.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що позивачам
надано статус «діти війни», у
відповідності до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», що
вбачається з відмітки в пенсійному
посвідченні.

Згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, яка виплачується
замість пенсії, підвищується на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
розмір якої визначається прожитковим
мінімумом для осіб, які втратили
працездатність, що урегульовано ч. 1 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Враховуючи, що відповідно до
законодавства держава взяла на себе
обов'язок щодо виплати позивачу 30%
підвищення до пенсії та поклала
виконання цього обов'язку на
центральний орган виконавчої влади -
Пенсійний фонд України, який діє через
свої місцеві органи, що входять в його
систему, але вони не вчинили необхідних
дій для нарахування цих коштів та їх
виплати, суд першої інстанції вірно
зазначив про те, що вони не виконали
своїх повноважень без поважних
причини.

Наявність у позивача права на
отримання підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
є визначальною для вирішення даного
спору, крім того це право гарантується
Конституцією України (стаття 46
Конституції України).

Крім того, згідно із законодавством
розмір мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає. Тому правильними є
висновки суду першої інстанції щодо
неприйняття до уваги положень ч. 3 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», відповідно до якої
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, оскільки наявність такої
норми та відсутність іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання підвищення до
пенсії дітям війни.

Відсутність бюджетного фінансування,
на яку вказує відповідач, не може бути
підставою невиконання відповідним
суб'єктом владних повноважень
покладених на нього обов'язків. В свою
чергу реалізація особою права на
отримання соціальних виплат не може
бути поставлена у залежність від
наявності відповідних бюджетних
асигнувань.

Разом із тим, при вирішенні
адміністративного позову ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
щодо проведення перерахунку їм пенсії
за період з 09.07.2007 року, судом першої
інстанції не враховано, що згідно із ч. 2
ст. 99 КАС України (в редакції чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

А тому, позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в частині
позовних вимог щодо зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Березнівському районі Рівненської
області нарахувати та виплатити на
їхню користь щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком за період
починаючи з 02.04.2006 року по 21.05.2008 року
включно на підставі положень ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», яка обчислюється
відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
врахуванням виплачених сум - залишити
без розгляду.

Враховуючи наведене колегія суддів
Львівського апеляційного
адміністративного суду вважає, що
позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 підлягає до
задоволення частково, а саме: слід
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Березнівському районі
Рівненської області нарахувати та
виплатити на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
щомісячне підвищення до пенсії в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008
року на підставі положень ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», яка обчислюється відповідно до
абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з врахуванням виплачених
сум.

Відповідно до ч.4 ст.202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки постанова суду
першої інстанції винесена з порушенням
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи, то
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення, а оскаржувану
постанову слід скасувати та прийняти
нову постанову.

Керуючись ст. ст. 158-163, 195, ст. 197, п. 3 ч. 1
ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ст.254 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Березнівському районі Рівненської
області - задовольнити частково.

Постанову Березнівського районного
суду Рівненської області від 28 жовтня
2009 року у справі № 2а-2876/09 - скасувати та
прийняти нову, якою позов задовольнити
частково.

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 в частині позовних
вимог щодо зобов'язання нарахувати та
виплатити щомісячного підвищення до
пенсії в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком за період
починаючи з 02.04.2006 року по 21.05.2008 року -
залишити без розгляду.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Березнівському районі
Рівненської області нарахувати та
виплатити на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
щомісячне підвищення до пенсії в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком за період починаючи з 22.05.2008
року по 31.12.2008 року на підставі положень
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», яка обчислюється
відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
врахуванням виплачених сум.

Постанова апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, що беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
напротязі двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя О.Б.
Заверуха

Судді А.Р. Курилець

О.І. Мікула