Справа № 199/3281/14-а
Суддя: Подорець О. Б.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/3281/14-а
ПОСТАНОВА

іменем України

12 травня 2014 року суддя
Амур-Нижньодніпровського районного
суду міста Дніпропетровська Подорець
О.Б, розглянувши в порядку скороченого
провадження в приміщенні
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Кіровському районі
м.Дніпропетровська на неправомірні
дії,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року позивач звернулася до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Дніпропетровська на
неправомірні дії.

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим,
що з 11 березня 2014 року вона була
звільнена з управління Пенсійного
фонду України в Кіровському районі м.
Дніпропетровська на підставі п.2 ст.40
КЗпП України. При звільненні в
порушення вимог ст.37 Закону України
«Про державну службу» вона не отримала
10 місячних посадових окладів. Вважає
дії управління Пенсійного фонду
України в Кіровському районі м.
Дніпропетровська про відмову виплати
їй грошову допомогу в розмірі 10
місячних посадових окладів
незаконними, що змусило її звернутися
до суду, а тому просить визнати дії
відповідача незаконними та зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м. Дніпропетровська
здійснити виплату грошової допомоги в
розмірі 10 місячних посадових окладів
відповідно до вимог ст.37 Закону України
«Про державну службу», в редакції на
час виходу позивача на пенсію.

Відповідачем до суду надано
заперечення, в яких відповідач
зазначає, що позивача було звільнено на
підставі п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України, а тому
10 посадових окладів не виплачується.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, ОСОБА_1 наказом
управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м. Дніпропетровська
№61-ОС від 11 березня 2014 року звільнена 11
березня 2014 року з посади начальника
відділу надходження, прогнозування
платежів та обліку застрахованих осіб,
за станом здоров'я, яке перешкоджає
продовженню даної роботи, відповідно
до п.2 ст.40 КЗпП України (а.с.6). Позивачем
оформлено достроково пенсію (не більше
ніж за 1,5 року до досягнення
відповідного пенсійного віку).

27 березня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
начальника УПФУ в Кіровському районі м.
Дніпропетровська із заявою про виплату
їй грошової допомоги в розмірі 10
місячних посадових окладів (а.с.7).

Листом УПФУ в Кіровському районі м.
Дніпропетровська від 11 квітня 2014 року
№С 027-14 ОСОБА_1 відмовлено у виплаті
одноразової грошової допомоги у
розмірі 10 місячних посадових окладів,
оскільки грошова допомога в розмірі 10
місячних посадових окладів
виплачується лише при наявності стажу
державної служби не менше 10 років, а
також тому, що позивача звільнено за
станом здоров'я (а.с.8).

У відповідності до вимог ст. 255 КЗпП
України, працівник може звернутися до
комісії по трудових спорах у
тримісячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права, а у спорах про
виплату належної йому заробітної плати
- без обмеження будь-яким строком.

Статтею 2 Закону України «Про оплату
праці» визначено структуру заробітної
плати, до якої, зокрема, входять інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати. До них належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Суд вважає, що грошова допомога в
розмірі десяти посадових окладів
відноситься до структури заробітної
плати, а тому на позовні вимоги про її
виплату строки не розповсюджуються.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.40 КЗпП
України, трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках виявленої
невідповідності працівника займаній
посаді або виконуваній роботі
внаслідок недостатньої кваліфікації
або стану здоров'я, які перешкоджають
продовженню даної роботи, а так само в
разі відмови у наданні допуску до
державної таємниці або скасування
допуску до державної таємниці, якщо
виконання покладених на нього
обов'язків вимагає доступу до
державної таємниці.

Відповідно до ч.2 ст.37 Закону України
«Про державну службу» (в редакції
чинній на час звільнення позивача зі
служби), на одержання пенсії державних
службовців мають право особи, які
досягли встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку.

Згідно з ч.13 ст. 37 Закону №3723-XII,
державним службовцям у разі виходу на
пенсію при наявності стажу державної
служби не менше 10 років виплачується
грошова допомога в розмірі 10 місячних
посадових окладів.

Відповідно до пункту 11 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
24.12.1999 року №13 "Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці" при припиненні трудового
договору вихідна допомога
виплачується у випадках і розмірі,
передбачених як ст.44 КЗпП України, так і
іншими нормами закону. Наприклад, при
звільненні державного службовця у
зв'язку з досягненням граничного віку
перебування на державній службі
вихідна допомога виплачується йому
згідно зі ст. 37 Закону «Про державну
службу».

Таким чином, грошова допомога в розмірі
10 місячних посадових окладів
виплачується державному службовцю за
умов виходу на пенсію з посади
державного службовця та наявності
страхового стажу, у тому числі стажу
державної служби не менше 10 років.
Жодних додаткових умов для виплати
грошової допомоги державному
службовцю в частині тринадцятій статті
37 Закону № 3723 не встановлено.

Окрім цього Конституційний суд у
своєму рішенні №11-рп/2013 року від 26.11.2013
у справі за конституційним зверненням
щодо офіційного тлумачення положення
частини тринадцятої статті 37 Закону
України "Про державну службу" в
системному зв'язку з положеннями
пункту 2 частини першої, частини другої
статті 40 Кодексу законів про працю
України, статті 21 Закону України "Про
основні засади соціального захисту
ветеранів праці та інших громадян
похилого віку в Україні" зазначає,
Конституційний Суд України зазначає,
що грошова допомога, передбачена
вказаним законодавчим положенням, має
разовий характер. Право на її одержання
пов'язане з певним стажем роботи особи
на посаді державного службовця та
припиненням цієї роботи у зв'язку з
виходом на пенсію державного
службовця. Тому розірвання трудового
договору з державним службовцем з
підстав, визначених у пункті 2 частини
першої статті 40 Кодексу (зокрема,
виявленої невідповідності працівника
займаній посаді або виконуваній роботі
внаслідок стану здоров'я, який
перешкоджає продовженню даної роботи),
не може нівелювати право державного
службовця на отримання зазначеної
грошової допомоги за умови наявності
стажу державної служби не менше 10
років.

Отже, державний службовець у разі
дострокового (не раніше ніж за півтора
року до встановленого законодавством
строку) виходу на пенсію державного
службовця на підставі пункту 2 частини
першої статті 40 Кодексу у зв'язку з
виявленою невідповідністю займаній
посаді за станом здоров'я та
неможливістю переведення, за його
згодою, на іншу роботу відповідно до
частини другої статті 40 Кодексу, за
наявності стажу державної служби не
менше 10 років і страхового стажу, як і
інші державні службовці, які виходять
на пенсію з посад державних службовців
після досягнення віку, зазначеного в
частині першій статті 37 Закону України
«Про державну службу», має право на
отримання грошової допомоги в розмірі
10 місячних посадових окладів.

Судом встановлено, що на час звільнення
ОСОБА_1 мала стаж державного службовця
більш 10 років, що підтверджується
наявною в матеріалах справи копією
трудової книжки, та відповідачем не
спростовано (а.с.16-35).

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що ОСОБА_1 має право на
отримання грошової допомоги у розмірі
10 місячних окладів відповідно до ч.13
ст.37 Закону України «Про державну
службу» як така, що вийшла на пенсію та
має стаж державної служби не менше 10
років, а відтак позовні вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ст.94 КАС України з
державного бюджету України на користь
позивача підлягають стягненню
понесені нею судові витрати в розмірі
73,08 грн.

Керуючись ст.ст. 7-9, 11-12, 17, 94, 158-163, 167, 183-2
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м. Дніпропетровська
на неправомірні дії - задовольнити в
повному обсязі.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного Фонду України в Кіровському
районі м. Дніпропетровська щодо
відмови нарахувати та виплатити ОСОБА_1
грошову допомогу в розмірі десяти
місячних посадових окладів у
відповідності до Закону України «Про
державну службу».

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Кіровському районі м.
Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1, ІПН
НОМЕР_1, грошову допомогу в розмірі
десяти місячних посадових окладів у
відповідності до ст.37 Закону України
«Про державну службу».

Стягнути з державного бюджету України
через УДК СУ в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська на користь ОСОБА_1,
ІПН НОМЕР_1, понесені нею судові витрати
в розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку на протязі 10 днів
з дня отримання копії постанови шляхом
подачі апеляційної скарги до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська.

Роз'яснити сторонам, що апеляційна
скарга у справах цієї категорії
розглядається апеляційними судами в
порядку письмового провадження.

Суддя
О.Б.Подорець