Справа № 2а-4853/11/0538
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року
м. Київ К/9991/45711/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги С. В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши в порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу управління
праці та соціального захисту населення
Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05 червня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
управління праці та соціального
захисту населення Орджонікідзевського
району Маріупольської міської ради про
визнання протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У липні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до управління праці та
соціального захисту населення
Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради про
зобов'язання сплатити щорічну грошову
допомогу до 5 травня за 2007-2011 роки.

Ухвалою судді Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 15 липня 2011 року позовні
вимоги за період з 2007 року по 2010 рік
залишено без розгляду.

Постановою Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 04 жовтня 2011 року у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05 червня 2012
року постанову Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 04 жовтня 2011 року скасовано.
Ухвалено нове рішення про часткове
задоволення позовних вимог. Визнано
протиправними дії управління праці та
соціального захисту населення
Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради та
зобов'язано відповідача виплатити
ОСОБА_2 за рахунок Державного бюджету
грошову допомогу до 5 травня за 2011 рік
відповідно до статті 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком як
учаснику бойових дій з урахуванням
виплачених сум.

У касаційній скарзі відповідач
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі в
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом 2
групи і має право на пільги і
компенсації, встановлені для ветеранів
війни - інвалідів війни і відповідно до
статті 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» має право на
одержання щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком.

Позивач отримав щорічну разову грошову
допомогу до 5 травня за 2011 рік у розмірі
значно меншому розмірі, ніж це
передбачено Законом.

Статтею 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» передбачено, що
учасникам бойових дій щорічно до 5
травня виплачується разова грошова
допомога у розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком.

Статтею 17-1 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» передбачено, що
щорічну виплату разової грошової
допомоги до 5 травня в розмірах,
передбачених статтями 12-16 цього Закону,
здійснюють органи праці та соціального
захисту населення через відділення
зв'язку або через установи банків
(шляхом перерахування на особовий
рахунок отримувача) пенсіонерам - за
місцем отримання пенсії, а особам, які
не є пенсіонерами, - за місцем їх
проживання чи одержання грошового
утримання.

Відповідно до вимог статті 17 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
фінансування витрат, пов'язаних з
введенням в дію цього Закону,
здійснюється за рахунок коштів
державного та місцевого бюджетів.

Разова грошова допомога до 5 травня у 2011
році повинна була виплачуватися
відповідно до статті 12 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», оскільки
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» дія статті 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» не
була скасована та не зупинялась.

Отже, оскільки на момент здійснення
виплати стаття 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» була чинною, то
щорічна разова грошова допомога
інвалідам війни до 5 травня повинна
виплачуватися органом праці та
соціального захисту населення у
розмірах, встановлених цією статтею у
редакції від 09 липня 2007 року.

Таким чином, отримана ОСОБА_2 щорічна
разова грошової допомоги до 5-го травня
за 2011 році була нарахована та виплачена
управлінням праці та соціального
захисту населення Орджонікідзевського
району Маріупольської міської ради
необґрунтовано, а тому суд апеляційної
інстанції дійшов вірного висновку, що
до спірних правовідносин не підлягає
застосуванню постанова Кабінету
Міністрів України від 04 квітня 2011 року
№ 341 «Про розміри разової грошової
допомоги, що виплачується у 2011 році
відповідно до Законів України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», якою визначений
розмір виплат разової грошової
допомоги до 5 травня, оскільки виходячи
із загальних принципів пріоритетності
законів над підзаконними актами, при
розрахунку разової грошової допомоги,
слід керуватися Законом (Законом
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»), а не
підзаконним нормативно-правовим актом
(Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.04.2011 року № 341).

Вихідним критерієм обрахунку щорічної
разової допомоги до 5 травня виступає
мінімальна пенсія за віком.
Мінімальний розмір пенсії за віком,
згідно статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Будь-яких
інших нормативно-правових актів, які б
визначали механізм вирахування
мінімальної пенсії за віком або
встановлювали її розмір, немає.

За таких обставин положення частини
третьої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" щодо застосування
мінімального розміру пенсії за віком,
встановленого частиною першою цієї
статті тільки стосовно визначення
розмірів пенсій, призначених згідно з
цим Законом, не є перешкодою для
застосування даної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
для обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, що призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення спору.

За таких обставин, оскаржуване судове
рішення є законними та обґрунтованими,
підстав для його скасування немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради залишити
без задоволення, а постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05 червня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
управління праці та соціального
захисту населення Орджонікідзевського
району Маріупольської міської ради про
визнання протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф. Загородній