Справа № 810/4807/13-а
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
810/4807/13-а Головуючий у
1-й інстанції: Брагіна О.Є.;
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сорочко
Є.О.

Суддів: Горбань
Н.І.

Межевич М.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державного підприємства "Дослідного
господарства "Оленівське"
Національного наукового центру
"Інституту механізації та
електрифікації сільського
господарства" на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 04
жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Київського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
Державного підприємства "Дослідного
господарства "Оленівське"
Національного наукового центру
"Інституту механізації та
електрифікації сільського
господарства" про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені, -

В С Т А
Н О В И В:

Київське обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
звернулося до Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державного підприємства "Дослідного
господарства "Оленівське"
Національного наукового центру
"Інституту механізації та
електрифікації сільського
господарства" про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
в розмірі 37229,10 грн. за незайняті робочі
місця інвалідами у 2012 році та 1020,65 грн.
пені за несвоєчасну сплату таких
санкцій.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 04 жовтня 2013
року позов задоволено, стягнуто з
відповідача на користь позивача
адміністративно-господарських санкцій
в розмірі 37229,10 грн. за незайняті робочі
місця інвалідами у 2012 році та 1020,65 грн.
пені за несвоєчасну сплату таких
санкцій.

На вказану постанову відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
її скасувати та ухвалити нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

У зв'язку з неявкою у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється, та
згідно п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
підлягає розгляду в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи,
до Київського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
відповідачем подано звіт про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів за 2012 рік по формі №10-ПІ,
згідно якого середньооблікова
чисельність працівників облікового
складу підприємства у 2012 році
становила 55 осіб, чисельність
інвалідів, які повинні працювати за
нормативом - 2 інваліди, але їх не
працевлаштовано. У графі 05 звіту
зазначено, що розмір середньої річної
заробітної плати працівника на
підприємстві становить 18615,00 грн.

На думку позивача, відповідачем
не було виконано норматив робочих
місць для працевлаштування інвалідів у
2012 році, що є порушенням вимог ст. 20
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» на
підставі чого до відповідача
застосовано
адміністративно-господарські санкції
на суму 37229,10 грн. та 1020,65 грн. пені.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» підприємства,
установи, організації, фізичні особи,
які використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них
умови праці з урахуванням
індивідуальних програм реабілітації і
забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Згідно ст. 19 цього Закону для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Підприємства, установи,
організації, як зазначено в ст. 20 цього
Закону, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

Частиною 4 статті 20 цього Закону
передбачено, що
адміністративно-господарські санкції
розраховуються та сплачуються
підприємствами, установами,
організаціями, у тому числі
підприємствами, організаціями
громадських організацій інвалідів,
фізичними особами, зазначеними в
частині першій цієї статті, самостійно
в строк до 15 квітня року, наступного за
роком, в якому відбулося порушення
нормативу, встановленого частиною
першою статті 19 цього Закону.

Відповідно до ст. 18 цього Закону
підприємства зобов'язані: виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів; надавати
державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів; звітувати
Фонду соціального захисту інвалідів
про зайнятість та працевлаштування
інвалідів у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів зазначає, що
обов'язок відповідача зі створення
робочих місць для інвалідів не
супроводжується його обов'язком
займатися пошуком інвалідів для
працевлаштування, однак, надання
державній службі зайнятості
інформації, необхідної для організації
працевлаштування інвалідів, є
обов'язком підприємств, установ,
організацій, у разі не належного
виконання якого до них можуть бути
застосовані
адміністративно-господарські санкції
за невиконання нормативу
працевлаштування інвалідів.

Така інформацію надається шляхом
подачі звітів про наявність вакансій
за формою №3-ПН, затвердженою наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 19 грудня 2005 року
№420 (далі - Наказ).

Згідно ч. 4 ст. 20 Закону України
«Про зайнятість населення»
підприємства, установи і організації
незалежно від форми власності
зобов'язані щомісяця подавати центрам
адміністративні дані у повному обсязі
про наявність вільних робочих місць
(вакансій), у тому числі призначених для
працевлаштування інвалідів.

Відповідно до Наказу звіт про
наявність вакансій за формою №3-ПН
подається за наявності вакансій.

Відповідачем надано Київському
апеляційному адміністративному суду
копії щомісячних звітів форми №3-ПН за
2012 рік про наявність вакансій: від
29.02.2012 р., від 30.03.2012 р., від 30.04.2012 р., 29.05.2012
р., 26.06.2012 р., 27.07.2012 р., 27.08.2012 р., 27.09.2012 р.,
29.10.2012 р., 16.11.2012 р., з відмітками про їх
отримання позивачем.

З огляду на те, що відомостей щодо
належного повідомлення відповідача
про судове засідання в матеріалах
справи відсутні, про що також зазначено
в протоколі судового засідання від
19.09.2013 р., відповідач був позбавлений
можливості надати такі докази суду
першої інстанції з поважних причин, а
тому вони підлягають дослідженню судом
апеляційної інстанції.

З вказаних звітів вбачається, що
відповідач вжив належних заходів щодо
надання державній службі зайнятості
інформації, необхідної для організації
працевлаштування інвалідів, отже
відповідачем виконаний обов'язок щодо
створення робочих місць для інвалідів
та надання відповідних звітів для
працевлаштування інвалідів, а тому
застосування до нього
адміністративно-господарських
санкцій, є необгрунтованим.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
задоволення позову, а тому апеляційну
скаргу Державного підприємства
"Дослідного господарства "Оленівське"
Національного наукового центру
"Інституту механізації та
електрифікації сільського
господарства" необхідно задовольнити,
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 04 жовтня 2013
року - скасувати та ухвалити нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити, оскільки постанова ухвалена
з порушенням норм матеріального права
та неповним з'ясуванням обставин, що
мають значення для справи.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 197, 198, 202, 205,
207 КАС України, суд,-

П О С ТА Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Дослідного господарства
"Оленівське" Національного наукового
центру "Інституту механізації та
електрифікації сільського
господарства" - задовольнити.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 04 жовтня 2013
року - скасувати та ухвалити нову
постанову, якою в задоволенні позову
Київського обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів -
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена в порядку та строки
передбачені ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.

Головуючий суддя

Сорочко Є.О.

Судді:

Горбань Н.І.

Межевич М.В.