Справа № 2а-7873/10/2070
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/13259/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула в письмовому провадженні
касаційну скаргу Харківської обласної
митниці на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 07.02.2011 по справі №2а-7873/10/2070 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «МЕДЛЕНС ОПТИКС» до
Харківської обласної митниці, за
участю прокуратури Київського району
міста Харкова про скасування
податкових повідомлень.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 15.11.2010 у
задоволенні позовних вимог Товариства
з обмеженою відповідальністю «МЕДЛЕНС
ОПТИКС» до Харківської обласної
митниці, за участю прокуратури
Київського району міста Харкова, про
скасування податкових повідомлень -
відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 07.02.2011
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 15.11.2010
скасовано та прийнято нову постанову,
якою позовні вимоги задоволено.
Скасовано податкові повідомлення від
11.06.2010 №49 та від 11.06.2010 №50.

Задовольняючи позовні вимоги суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що приймаючи податкові повідомлення
від 11.06.2010 №49 та від 11.06.2010 №50
Харківська обласна митниця діяла поза
межами своїх повноважень.

Не погоджуючись із рішенням суду
апеляційної інстанції, Харківська
обласна митниця 04.03.2011 звернулась з
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, який
ухвалою від 16.03.2011 прийняв її до свого
провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 07.02.2011 та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог Харківська
обласна митниця посилається на
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, зокрема, статті 69 Митного
кодексу України, підпункту 5.1.7 пункту 5.1
статті 5, підпункту 7.3.6 пункту 7.3 статті 7
Закону України «Про податок на додану
вартість», пункту 1.11 статті 1, підпункту
2.1.1 пункту 2.1 статті 2, підпункту «в»
підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», постанови Кабінету Міністрів
України від 17.12.2003 №1949 «Про перелік
лікарських засобів та виробів
медичного призначення, операції з
продажу яких звільняються від
обкладення податком на додану
вартість», статей 86 та 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем проведено
камеральну перевірку правильності
надання пільг по сплаті податку на
додану вартість на товари, які
класифікуються за кодом УКТ ЗЕД
«інші пристосування ортопедичні»,
задекларованих Товариством з
обмеженою відповідальністю «МЕДЛЕНС»
та випущених у вільний обіг за період з
01.02.2007 по 31.01.2010.

Перевіркою встановлено
невідповідність заявленого коду
товару УКТЗЕД при декларуванні товарів
Товариством з обмеженою
відповідальністю «МЕДЛЕНС», що
призвело до заниження податкових
зобов'язань за ввізним митом та
податком на додану вартість та до
неправомірного звільнення від сплати
податку на додану вартість, чим
порушено вимоги постанови Кабінету
Міністрів України від 17.12.2003 №1949 «Про
перелік лікарських засобів та виробів
медичного призначення, операції з
продажу яких звільняються від
обкладення податком на додану
вартість», Закону України «Про Митний
тариф України», підпункту 5.1.7 пункту 5.1
статті 5 Закону України «Про податок на
додану вартість», підпункту «в»
підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами».

За результатами перевірки Харківською
обласною митницею складено акт від
21.04.2010 №К/0018/10/800000000/ та винесено
податкові повідомлення форми «Р» від
11.06.2010 №49, яким Товариству з обмеженою
відповідальністю «МЕДЛЕНС» визначено
податкове зобов'язання за ввізним
митом в сумі 21265,16грн., в тому числі за
основним платежем - 20252,53грн., за
штрафними санкціями - 1012,63грн., та від
11.06.2010 №50, яким Товариству з обмеженою
відповідальністю «МЕДЛЕНС» визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 89313,62грн., в тому
числі за основним платежем - 85060,59грн.,
за штрафними санкціями - 4253,03грн.

Відповідно до пунктів 35 та 19 статті 1
Митного кодексу України пропуск
товарів і транспортних засобів через
митний кордон України - це дозвіл
митного органу на переміщення товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України з урахуванням заявленої
мети такого переміщення після
проведення митних процедур

Митні процедури - це операції, пов'язані
зі здійсненням митного контролю за
переміщенням товарів і транспортних
засобів через митний кордон України,
митного оформлення цих товарів і
транспортних засобів, а також із
справлянням передбачених законом
податків і зборів.

Згідно з пунктом 10.3 статті 10 Закону
України «Про податок на додану
вартість» платники податку, які
імпортують товари (супутні послуги) на
митну територію України для їх
використання або споживання на митній
території України, відповідають за
дотримання правил надання інформації
для розрахунку бази оподаткування
(суми податку, належного до сплати)
митним органам.

Відповідно до підпункту 4.2.1 пункту 4.2
статті 4 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» якщо згідно з
нормами цього пункту сума податкового
зобов'язання розраховується
контролюючим органом, платник податків
не несе відповідальності за
своєчасність, достовірність та повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне і повне
погашення нарахованого податкового
зобов'язання та має право на оскарження
цієї суми в порядку, встановленому
зазначеним Законом.

Згідно зі статтею 313 Митного кодексу
України класифікація товарів, тобто
віднесення товарів до класифікаційних
групувань, зазначених в УКТЗЕД, є
виключною компетенцією митних органів.

Відповідно до статті 69 Митного кодексу
України незалежно від закінчення
операцій митного контролю, оформлення
та пропуску товарів і транспортних
засобів митний контроль за ними може
здійснюватися, якщо є достатні
підстави вважати, що мають місце
порушення законодавства України чи
міжнародного договору України,
укладеного в установленому законом
порядку, контроль за виконанням яких
покладено законом на митні органи.

З аналізу зазначених норм вбачається,
що митний контроль можливий після
завершення митного оформлення за умови
обґрунтованої підозри, що під час
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
було допущено порушення законодавства
України.

Разом з тим, зазначених обставин у цій
справі не встановлено і в рішеннях
судів попередніх інстанцій не
наведено.

Таким чином, якщо митні органи,
приймаючи ВМД, віднесли товар до
певного коду товарної номенклатури та
пропустили його на митну територію
України (після сплати імпортером
передбачених законом податків і
зборів), то в подальшому вони не мали
правових підстав для прийняття
податкових повідомлень про
донарахування податкових зобов'язань у
зв'язку з виявленням помилки у
класифікації товару, зокрема з
посиланням на результати камеральної
перевірки та на положення підпункту
«в» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами».

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судом
апеляційної інстанції при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Харківської обласної
митниці залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 07.02.2011 по
справі №2а-7873/10/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку, на підставі та у
строки, передбачені статтями 235 - 238, 240
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв