Справа № 291/1041/13-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" травня 2014 р. м. Київ
К/800/2596/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Голяшкіна О.В., Чумаченко Т.А.,

розглянувши у письмовому провадженні у
касаційній інстанції адміністративну
справу

за заявою державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Ружинського районного управління
юстиції про зміну способу і порядку
виконання судового рішення по
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 (далі також - позивач) до
управління Пенсійного фонду України в
Ружинському районі Житомирської
області (далі також - відповідач) про
визнання бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії, провадження
у якій відкрито

за касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в Ружинському
районі Житомирської області на ухвалу
Ружинського районного суду
Житомирської області від 21 жовтня 2013
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 19 грудня 2013 року,

у с т а н о в и л а :

У липні 2013 року державний виконавець
відділу державної виконавчої служби
Ружинського районного управління
юстиції звернувся до суду із заявою про
зміну способу і порядку виконання
постанови Ружинського районного суду
Житомирської області від 16 серпня 2011
року (далі також - постанова суду) в
справі № 2-а-1847.

Заяву обґрунтовував тим, що у відділі
державної виконавчої служби
Ружинського районного управління
юстиції на виконанні знаходиться
виконавчий лист від 1 серпня 2012 року у
справі № 2-а-1847. Згідно листа управління
Пенсійного фонду України в Ружинському
районі Житомирської області від 19
червня 2013 року №2844/06 щодо вказаного
виконавчого листа здійснено
перерахунок коштів ОСОБА_1 в сумі 985,57
грн., проте вказані кошти сплачені не
були в зв'язку з відсутністю
відповідного фінансового ресурсу
бюджету.

Зазначав, що на виконання постанови
суду відповідачем нарахована доплата
до пенсії в розмірі 985,57 грн., яку йому не
виплачено через відсутність коштів у
боржника (відповідача), що, на його
думку, є наявними обставинами, які
ускладнюють виконання постанови суду.

З таких підстав просив змінити спосіб
виконання Постанови суду із
зобов'язання провести відповідні
виплати на стягнення з управління
Пенсійного фонду України в Ружинському
районі Житомирської області 985,57 грн.

Ружинський районний суд Житомирської
області ухвалою від 21 жовтня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 19 грудня 2013 року, заяву державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Ружинського
районного управління юстиції про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду задовольнив. Змінив спосіб
виконання постанови Ружинського
районного суду Житомирської області
від 16 серпня 2011 року у справі 2-а-1847 із
"зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Ружинському районі
Житомирської області провести
перерахунок та виплату підвищення
пенсії ОСОБА_1 за період з 4 лютого 2011
року по 20 липня 2011 року в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої на рівні прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, передбаченого ст. 21
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», з врахуванням
фактично проведених виплат" на
"стягнути з управління Пенсійного
фонду України в Ружинському районі
Житомирської області на користь ОСОБА_1
суми в розмірі 985,57 грн.".

У касаційній скарзі управління
Пенсійного фонду України в Ружинському
районі Житомирської області,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального
права, просить їх судові рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні заяви відмовити.

За приписами частини другої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Ружинський районний суд Житомирської
області постановою від 16
серпня 2011 року адміністративний позов
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Ружинському районі
Житомирської області про визнання
бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії задовольнив
частково. Визнав неправомірними дії
управління Пенсійного фонду України в
Ружинському районі Житомирської
області щодо виплати ОСОБА_1 в період з 4
лютого 2011 року по 20 липня 2011 року
надбавки до пенсії як дитині війни у
розмірі меншому, ніж це визначено ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни». Зобов'язав управління
Пенсійного фонду України в Ружинському
районі Житомирської області провести
перерахунок та виплату підвищення
пенсії ОСОБА_1 за період з 4 лютого 2011
року по 20 липня 2011 року в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої на рівні прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, передбаченого ст. 21
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», з врахуванням
фактично проведених виплат".

У липні 2013 року державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Ружинського
районного управління юстиції про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення звернувся до Ружинського
районного суду Житомирської області із
заявою про зміну способу виконання
судового рішення.

Суд першої інстанції
ухвалою від 21 жовтня 2013 року вказану
заяву про зміну способу
виконання постанови суду задовольнив.

Змінив спосіб виконання постанови суду
із "зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Ружинському районі
Житомирської області провести
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1
за період з 4 лютого 2011 року по 20 липня
2011 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленої на рівні прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, передбаченого ст. 21
Закону України «Про державний бюджет
України на 2011 рік», з врахуванням
фактично проведених виплат" на
"стягнути з управління Пенсійного
фонду України в Ружинському районі
Житомирської області на користь ОСОБА_1
суми в розмірі 985, 57 грн.".

Колегія суддів такий висновок суддів
першої та апеляційної інстанцій вважає
помилковим виходячи з такого.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи вбачається, що
Ружинський районний суд Житомирської
області постановою від 16 серпня 2011 року
задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1, у
тому числі й стосовно зобов'язання
відповідача здійснити позивачу
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1
за період з 4 лютого 2011 року по 20 липня
2011 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленої на рівні прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, передбаченого ст.. 21
Закону України «Про державний бюджет
України на 2011 рік», з врахуванням
фактично проведених виплат"

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Ружинського районного суду
Житомирської області від 16 серпня 2011
року та синтез наведених процесуальних
норм дають підстави зробити висновок
про те, що зобов'язання, покладені на
відповідача цим судом, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

За таких обставин скаржник просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує,
що "захист порушеного права у судовому
рішенні" і "спосіб виконання судового
рішення" не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення
суду першої інстанції свідчить про те,
що суд першої інстанції, змінюючи
спосіб виконання постанови суду,
фактично змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Цього також не врахував суд
апеляційної інстанції під час
перегляду в апеляційному порядку
ухвали суду першої інстанції.

Вирішення питання про стягнення
коштів як заборгованості невиплаченої
пенсії, яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

Статтею 229 КАС України надано право
суду касаційної інстанції скасувати
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

З урахуванням того, що фактичні
обставини справи судами першої та
апеляційної інстанцій встановлено
повно та правильно, але неправильно
застосовано норми процесуального
права, що призвело до ухвалення
незаконних судових рішень, відповідно
до повноважень, наданих статтею 229 КАС
України, колегія суддів вважає за
необхідне судові рішення, ухвалені
цими судами, скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
заяви про зміну способу і порядку
виконання рішення суду.

Керуючись статтями 222, 223, 229, 231, 254, 263
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Ружинському
районі Житомирської області
задовольнити.

Ухвалу Ружинського районного суду
Житомирської області від 21 жовтня 2013
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 19 грудня 2013 року в цій справі
скасувати.

У задоволенні заяви державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Ружинського
районного управління юстиції про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення по адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Ружинському
районі Житомирської області про
визнання бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Головуючий (підпис)
М.І. Смокович

Судді (підписи)

З оригіналом згідно

В.о. помічника судді
М.А. Оксаковська