Справа № 361/220/14-а
Суддя: Шинкар А. О.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/220/14-а
Провадження № 2-а/361/60/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року Броварський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді Шинкаря А.О.

при секретарі - Брейкіній Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до голови Броварської
районної державної адміністрації
Київської області про визнання дій та
бездіяльності протиправними,
зобов'язання вчинити дії,
відшкодування матеріальних збитків,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2014 року позивач звернувся до
суду з названим позовом, посилаючись на
те, що з 16.09.1983 року йому встановлена ІІІ
група інвалідності, пов'язана з
виконанням обов'язків військової
служби, а з 26.03.2007 року - ІІ група
інвалідності, у зв'язку з чим він має
право на пільги, встановлені
законодавством колишнього СРСР для
інвалідів Великої Вітчизняної війни,
законодавством України для ветеранів
війни-інвалідів війни та міждержавною
Угодою про взаємне визнання пільг і
гарантій для учасників та інвалідів
Великої Вітчизняної війни, учасників
бойових дій на території інших держав,
сімей загиблих військовослужбовців,
яка набрала чинності 27.06.1996 року.

Також він має правовий статус особи,
яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 3 категорії
та був відселений з території зони
безумовного (обов'язкового) та
гарантованого добровільного
відселення у 1990 році, у зв'язку з чим має
пільги, передбачені Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Зазначає, що відповідно до названих
законів він має право на отримання
земельної ділянки для індивідуального
дачного будівництва у першочерговому
порядку.

15.11.2013 року позивач звернувся до голови
Броварської райдержадміністрації з
заявою про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки для індивідуального
дачного будівництва в розмірі до 0,10 га,
розташованої якнайближче до м. Бровари.

Також позивач просив розглянути заяву
відповідно до вимог ч. 2 ст. 15, ст.ст. 18, 20
ЗУ «Про звернення громадян», тобто,
особисто, в першочерговому порядку та в
його присутності, у зв'язку з чим просив
повідомити його про місце та час
розгляду заяви.

На вказану заяву він отримав лист від
03.12.2013 року, в якому зазначалося, що
згідно п. 6 ст. 118 ЗК України, у
клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри. До клопотання
додаються викопіювання з кадастрової
карти (плану) або інші графічні
матеріали, на яких зазначено бажане
місце розташування земельної ділянки.

Позивач вважає, що така відповідь не
ґрунтується на вимогах вищеназваних
законів щодо його права на отримання
земельної ділянки в першочерговому
порядку, тому правових підстав
відмовляти йому в наданні земельної
ділянки не має.

Також позивач зазначає, що
відповідачем порушені вимоги ч. 2 ст. 15,
ст.ст. 18, 20 ЗУ «Про звернення громадян»
при розгляді заяви, тому просить:

- визнати протиправними (дії)
бездіяльність голови Броварської
районної державної адміністрації з
відмови розглянути його заяву про
надання земельної ділянки відповідно
до Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
Земельного кодексу України,
міждержавної Угоди про взаємне
визнання пільг і гарантій для
учасників та інвалідів Великої
Вітчизняної війни, учасників бойових
дій на території інших держав, сімей
загиблих військовослужбовців, яка
набрала чинності 27.06.1996 року;

- визнати протиправними дії
голови Броварської
райдержадміністрації щодо розгляду
заяви без його присутності та
ненадання обґрунтованої відповіді на
його звернення відповідно до вимог
ст.ст. 18-20 Закону України «Про звернення
громадян»;

- заборонити відповідачу
отримувати всі виплати та пільги, які
не передбачені в Земельному кодексі
України та відсторонити його від
займаної посади на час розгляду позову;

- зобов'язати відповідача
розглянути заяву позивача в його
присутності та надати вмотивовану та
обґрунтовану відповідь відповідно до
ст.ст. 15. 19, 20 ЗУ «Про звернення
громадян»;

- зобов'язати відповідача
розглянути заяву позивача на сесії
відповідно ЗУ «Про статус ветеранів
війни, гарантіїїх соціального
захисту», ЗУ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
міждержавної Угоди про взаємне
визнання пільг і гарантій для
учасників та інвалідів Великої
Вітчизняної війни, учасників бойових
дій на території інших держав, сімей
загиблих військовослужбовців, яка
набрала чинності 27.06.1996 року, та ЗУ «Про
місцеве самоврядування в Україні»;

- встановити та підтвердити в
судовому засіданні, що позивач
належить до категорії осіб, для яких
встановлені пільги законодавством
колишнього СССР, для інвалідів
Вітчизняної війни, та ці пільги
підтверджені в міждержавній Угоді про
взаємне визнання пільг і гарантій для
учасників та інвалідів Великої
Вітчизняної війни, учасників бойових
дій на території інших держав, сімей
загиблих військовослужбовців, яка
набрала чинності 27.06.1996 року;

- компенсувати завдані
відповідачем матеріальні збитки в
розмірі 1 (однієї) гривні за
безпідставну відмову без жодних
правових підстав надати земельну
ділянку, за ненадання вмотивованої
відповіді, за відмову запросити
позивача на розгляд його заяви.

У судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги, надавши
пояснення аналогічні змісту позовної
заяви.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про місце, дату та час
розгляду справи повідомлений належним
чином, причин неявки не повідомив, тому
суд відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України
вважає за можливе розглянути позов у
відсутності відповідача на підставі
наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
слідуючих підстав.

Судом встановлено, що позивач має
пільги, встановлені законодавством
колишнього СРСР для інвалідів Великої
Вітчизняної війни, законодавством
України для ветеранів війни-інвалідів
війни та міждержавною Угодою про
взаємне визнання пільг і гарантій для
учасників та інвалідів Великої
Вітчизняної війни, учасників бойових
дій на території інших держав, сімей
загиблих військовослужбовців, яка
набрала чинності 27.06.1996 року, а також
пільги, передбачені Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», що
підтверджується копіями посвідчень №
471074 від 28.04.1993 року, № 526450 від 04.04.2007 року
та № 010411 від 07.04.1993 року.

15.11.2013 року позивач звернувся до голови
Броварської райдержадміністрації з
заявою про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки для індивідуального
дачного будівництва в розмірі до 0,10 га,
розташованої якнайближче до м. Бровари
та просив розглянути заяву в його
присутності, повідомивши його про час
та місце розгляду заяви.

Листом від 03.12.2013 року за підписом
голови Броварської
райдержадміністрації Іваненка П.П.
позивача повідомлено, що згідно п. 6 ст.
118 ЗК України у клопотанні зазначаються
цільове призначення земельної ділянки
та її орієнтовні розміри. До клопотання
додаються викопіювання з кадастрової
карти (плану) або інші графічні
матеріали, на яких зазначено бажане
місце розташування земельної ділянки.
Враховуючи вищевикладене, для
вирішення питання по суті Броварська
райдержадміністрація рекомендує
вчинити дії, передбачені п. 6 ст. 118 ЗК
України.

Наведене підтверджується копією заяви
позивача та копією листа-відповіді.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», органи
виконавчої влади, виконавчі комітети
місцевих рад зобов'язані подавати
допомогу інвалідам війни у будівництві
індивідуальних жилих будинків.
Земельні ділянки для індивідуального
житлового будівництва, садівництва і
городництва відводяться зазначеним
особам у першочерговому порядку.

Відповідно до ч. 1. 2, 3 ст. 116 ЗК України,
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом або за
результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадиться у
разі: а) приватизації земельних
ділянок, які перебувають у
користуванні громадян; б) одержання
земельних ділянок внаслідок
приватизації державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій; в) одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом.

Частиною шостою ст. 118 ЗК України (в
редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) передбачено, що
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених ст. 122 цього
Кодексу. У клопотанні зазначаються
цільове призначення земельної ділянки
та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються викопіювання з
кадастрової карти (плану) або інші
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб).

Зі змісту поданої позивачем заяви
вбачається, що ним не надано графічних
матеріалів з позначенням на них
бажаного місця розташування земельної
ділянки, тобто він просить виділити
йому земельну ділянку без зазначення
конкретного місця її розташування.

Дана обставина, на думку суду,
позбавляє відповідача можливості
перевірити земельну ділянку на
відповідність вимогам генеральних
планів населених пунктів,
містобудівній документації та іншим
вимогам, визначеним чинним земельним
законодавством, а пошук земельних
ділянок державної та комунальної
власності, які не надані у користування
й можуть бути використані фізичними
особами, не належить до обов'язків
відповідача, такий обов'язок
покладений саме на фізичну особу, яка
бажає отримати безоплатно у власність
земельну ділянку державної та
комунальної власності (аналогічна
правова позиція висвітлена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 17.10.2013 року у справі № К/9991/711120/12).

З огляду на наведене суд не вбачає
підстав для задоволення вимог про
визнання протиправними (дій)
бездіяльності відповідача з відмови
розглянути заяву про надання земельної
ділянки відповідно до вищеназваних
законів та про зобов'язання розглянути
заяву на сесії Броварської районної
ради.

Відповідно до ч. 2 та 4 ст. 15 Закону
України «Про звернення громадян»,
заяви (клопотання) Героїв Радянського
Союзу, Героїв Соціалістичної праці,
інвалідів Великої Вітчизняної війни,
розглядаються першими керівниками
державних органів, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій особисто. Рішення про
відмову в задоволенні вимог,
викладених у заяві (клопотанні),
доводиться до відома громадянина у
письмовій формі з посиланням на Закон і
викладенням мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення.

Статтею 18 цього ж Закону
передбачено права громадянина при
розгляді заяви чи скарги, зокрема,
громадянин, який звернувся із заявою чи
скаргою до органів державної влади,
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій незалежно від
форм власності, об'єднань громадян,
засобів масової інформації, посадових
осіб має право: знайомитися з
матеріалами перевірки; подавати
додаткові матеріали або наполягати на
їх запиті органом, який розглядає заяву
чи скаргу; бути присутнім при розгляді
заяви чи скарги.

Статтею 19 названого Закону
передбачено обов'язки органів
державної влади, місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, засобів
масової інформації, їх керівників та
інших посадових осіб щодо розгляду
заяв чи скарг, зокрема, на прохання
громадянина запрошувати його на
засідання відповідного органу, що
розглядає заяву чи скаргу; у разі
визнання заяви чи скарги
необґрунтованою роз'яснити порядок
оскарження прийнятого рішення.

Згідно ст. 20 Закону, звернення
розглядаються і вирішуються у термін
не більше одного місяця від дня їх
надходження, а ті, які не потребують
додаткового вивчення, - невідкладно,
але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня
їх отримання. Звернення громадян, які
мають встановлені законодавством
пільги, розглядаються у першочерговому
порядку.

Судом встановлено, що
відповідачем розглянуто заяву
позивача без його участі, не дивлячись
на його прохання бути присутнім при
розгляді заяви та про повідомлення про
час та місце її розгляду, тому суд
визнає дії відповідача в цій частині
неправомірними та зобов'язує
розглянути заяву позивача особисто, в
його присутності та надати йому
вмотивовану відповідь відповідно до
вимог ст.ст. 15,19, 20 ЗУ «Про звернення
громадян».

Що стосується вимог про заборону
відповідачу отримувати всі виплати та
пільги, які не передбачені в Земельному
кодексі України та відсторонити його
від займаної посади на час розгляду
позову, то суд вважає їх
безпідставними, необґрунтованими,
таким, що не відносяться до компетенції
суду, а тому відмовляє в їх задоволенні.

Вимоги про встановлення та
підтвердження у судовому засіданні
належності позивача до категорії осіб,
що мають пільги встановлені
законодавством колишнього СССР, для
інвалідів Вітчизняної війни, та
підтверджені в міждержавній Угоді про
взаємне визнання пільг і гарантій для
учасників та інвалідів Великої
Вітчизняної війни, учасників бойових
дій на території інших держав, сімей
загиблих військовослужбовців суд
вважає безпідставними, оскільки
належність позивача до зазначеної
категорії осіб підтверджується
відповідними посвідченнями і не
потребує додаткового підтвердження
судовим рішенням.

Вимоги про відшкодування матеріальних
збитків у розмірі 1 (однієї) гривні за
безпідставну відмову без жодних
правових підстав надати земельну
ділянку, за ненадання вмотивованої
відповіді, за відмову запросити
позивача на розгляд його заяви не
знайшли свого підтвердження належними
доказами, а тому не підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 11, 69, 71, 86, 159-163 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії голови
Броварської районної державної
адміністрації Київської області щодо
розгляду заяви ОСОБА_1 від 15.11.2013 року
про виділення йому земельної ділянки
площею до 0,10 га для індивідуального
дачного будівництва без його
присутності.

Зобов'язати голову Броварської
районної державної адміністрації
Київської області розглянути заяву
ОСОБА_1 від 15.11.2013 року про виділення
йому земельної ділянки площею до 0,10 га
для індивідуального дачного
будівництва особисто, в присутності
заявника та надати йому вмотивовану
відповідь відповідно до вимог ст.ст. 15,
19, 20 Закону України «Про звернення
громадян».

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Броварський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Суддя
А. О. Шинкар