Справа № 2а-1834/10/0908
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/40749/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І. (доповідач), Лиски Т.О.,
Іваненко Я.Л.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Калуші та Калуському
районі Івано-Франківської області про
перерахунок пенсії,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2010 року позивач звернуся до
суду із вказаним позовом.

Постановою Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 24
листопада 2010 року, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29 березня
2012 року, позов задоволено.

Визнано дії відповідача щодо відмови
ОСОБА_4 у призначення пенсії за віком на
пільгових умовах неправомірними.
Зобов'язано відповідача зарахувати
позивачу період роботи з 31 грудня 1998
року по 19 травня 1999 року до стажу роботи
за Списком № 1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
зайнятість в яких надає право на пенсію
за віком на пільгових умовах (далі -
Список № 1). Зобов'язано відповідача
призначити позивачу з 28 квітня 2010 року
пенсію за віком на пільгових умовах за
вказаним списком.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій з підстав порушення цими
судами норм матеріального та
процесуального права і прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами встановлено, що з серпня 1983 року
позивач працював на Калуському п/о
«Хлорвініл». Згідно записів трудової
книжки з 1 серпня 1998 року по 31 січня 2001
року він працював енергетиком цеху
піролізу, компримування і розділу
пірогазу та цеху з виробництва
вуглеводів, зайнятим по ремонту,
профілактиці і обслуговування
електроустаткування і централізованої
енергослужби виробництва олефінів
заводу «Поліолефін».

У серпні 2010 року позивачу відмовлено в
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах за Списком № 1 у
зв'язку з неможливістю зарахування
періоду роботи з 31 грудня 1998 року по 19
травня 1999 року до цього списку,
оскільки перерва між проведенням
атестацій робочих місць становить
більше ніж 5 років.

Із довідки ВАТ «Оріана» від 14 травня 2010
року № 196 вбачається, що період з 31
грудня 1998 року по 19 травня 1999 року не
підтверджений, як такий, під час якого
позивач виконував роботи у шкідливих
умовах праці. При цьому у цей період
позивач працював енергетиком, зайнятим
на ремонті, профілактиці та
обслуговуванні електроустаткування
цеху підрозділу, компримування і
розділу пірогазу та цеху з виробництва
вуглеводнів, що підтверджується
записами в трудовій книжці і
розрахунковими листами за
лютий-травень 1999 року.

Відповідно до пункту «а» частини
першої статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» (далі - Закон №
1788-ХІІ) мають право на пенсію за віком
на пільгових умовах, незалежно від
місця останньої роботи, працівники,
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за Списком № 1 і за
результатами атестації робочих місць.

Атестація робочих місць здійснюється
на підприємствах, в організаціях та
установах незалежно від форм власності
і господарювання згідно з Порядком
проведення атестації робочих місць за
умовами праці, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 442 від 1 серпня 1992 року (далі - Порядок),
і розробленими на виконання цієї
постанови Методичними рекомендаціями
для проведення атестації робочих
місць за умовами праці, затвердженими
постановою Міністерства праці України
(далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року №
41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних
актів основна мета атестації полягає у
регулюванні відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації права
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове забезпечення, пільги та
компенсації за роботу у несприятливих
умовах.

Згідно із пунктом 4 Порядку та
підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних
рекомендацій періодичність проведення
атестації робочих місць визначається
безпосередньо колективним договором
підприємства і проводиться не рідше
одного разу на 5 років.
Відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до
Порядку та Методичних рекомендацій
передбачає: установлення факторів і
причин виникнення несприятливих умов
праці; санітарно-гігієнічне
дослідження факторів виробничого
середовища, важкості й напруженості
трудового процесу на робочому місці;
комплексну оцінку факторів
виробничого середовища і характеру
праці на відповідність їхніх
характеристик стандартам безпеки
праці, будівельним та санітарним
нормам і правилам; установлення
ступеня шкідливості й небезпечності
праці та її характеру за гігієнічною
класифікацією; обґрунтування
віднесення робочого місця до категорії
зі шкідливими (особливо шкідливими),
важкими (особливо важкими) умовами
праці; визначення (підтвердження) права
працівників на пільгове пенсійне
забезпечення за роботу у несприятливих
умовах; складання переліку робочих
місць, виробництв, професій та посад із
пільговим пенсійним забезпеченням
працівників; аналіз реалізації
технічних і організаційних заходів,
спрямованих на оптимізацію рівня
гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку
відомості про результати атестації
робочих місць заносяться до картки
умов праці, форма якої затверджується
Мінпраці разом з Міністерством охорони
здоров'я України. Перелік робочих
місць, виробництв, професій і посад з
пільговим пенсійним забезпеченням
працівників, який складається за
результатами проведеної атестації
робочих місць, після погодження з
профспілковим комітетом
затверджується наказом по
підприємству, організації і
зберігається протягом 50 років. Витяги з
наказу додаються до трудової книжки
працівників, професії та посади яких
внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону №
1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти
висновку, що необхідними умовами для
виникнення у особи права на пенсійне
забезпечення на пільгових умовах
відповідно до пункту «а» статті 13
Закону № 1788-ХІІ є формальна
констатація факту перебування особи на
посаді або виконання нею робіт, що
містяться у Списку № 1, а також
документальне підтвердження
зайнятості працівника за відповідною
професією за результатами атестації
умов праці, яке полягає у наявності
результатів атестації відповідного
робочого місця за умовами праці.
Документами, які підтверджують
результати атестації робочого місця за
умовами праці, можуть бути: карта умов
праці, наказ по підприємству про
затвердження переліку робочих місць,
виробництв, професій і посад з
пільговим пенсійним забезпеченням
працівників; трудова книжка із записом
про витяг із зазначеного наказу або з
додатком такого витягу.

Атестація робочих місць за Списком № 1
по Калуському п/о «Хлорвініл» (ВАТ
«Оріана») була проведена 30 грудня 1993
року та 20 травня 1999 року.

Посада позивача "енергетик цеху
піролізу, компримування і розділу
пірогазу та цеху з виробництва
вуглеводів" (1080А010) внесена до переліку
посад робітників, на робочих місцях
яких за результатами аналізу та
вимірів шкідливих факторів виявлено
перевищення припустимих санітарних
норм.

На підставі викладеного суд касаційної
інстанції погоджується з тим, що
відповідач неправомірно відмовив
позивачу зарахувати період його роботи
в якості енергетика цеху піролізу,
компримування і розділу пірогазу та
цеху з виробництва вуглеводів на
Калуському п/о «Хлорвініл» (ВАТ
«Оріана») з 31 грудня 1998 року по 19 травня
1999 року до пільгового стажу за Списком
№1, оскільки атестація робочого місця
позивача за Списком № 1 по п/о
«Хлорвініл» (ВАТ «Оріана») відбулася 20
травня 1999 року, тобто в період його
роботи на вказаній посаді, а тому слід
вважати, що цей період повинен бути
зарахований позивачу до пільгового
стажу повністю на підставі того, що
проведення атестації робочого місця
відбувається раз в п'ять років. Тобто
результати атестації розповсюджуються
не тільки на тих, хто працює на даній
посаді в період атестації, а також і на
тих, хто працював на даній посаді до
проведення атестації в межах
п'ятирічного терміну.

Доводи касаційної скарги висновків
попередніх інстанцій судів не
спростовують і не дають підстав
вважати, що цими судами при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини 2 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що підстав для скасування чи
зміни оскаржених судових рішення не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Калуші та
Калуському районі Івано-Франківської
області залишити без задоволення, а
постанову Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 24
листопада 2010 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29 березня
2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і :
В.І. Бутенко

Т.О. Лиска

Я.Л. Іваненко