Справа № 810/1034/14
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Брагіна О.Є.
Суддя-доповідач: Мельничук
У Х В А Л А

Іменем України

29 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Мельничука В.П.

суддів:
Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу представника Білоцерківської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області -
Поліщука Олександра Олександровича на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 03 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Білоцерківської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області про визнання дій
протиправними та скасування вимоги про
сплату боргу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до
Київського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Білоцерківської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання дій протиправними
та скасування вимоги про сплату боргу.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що
відповідачем прийнято вимогу про
сплату недоїмки від 21.11.2013 року №Ф-1038,
згідно з якою позивача зобов'язано
сплатити суму недоїмки зі сплати
єдиного внеску на загальну суму 6215,82
грн. Позивач з вимогою відповідача не
погоджується, оскільки відповідно до п.
4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» звільнений від
сплати єдиного внеску, як пенсіонер за
віком, що отримує пенсію відповідно до
закону.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 03 березня
2014 року задоволено вказаний позов.
Визнано протиправною та скасовано
вимогу Білоцерківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області про сплату боргу
(недоїмки) № Ф-1038 від 21.11.2013 року.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням представник Білоцерківської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області -
Поліщук Олександр Олександрович подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та ухвалити нову
постанову про відмову у задоволенні
даного позову.

До суду апеляційної інстанції всі
особи, які беруть участь в справі не
прибули, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
апеляційного розгляду.

Статтею 128 КАС України встановлено
наслідки неприбуття в судове засідання
особи, яка бере участь в справі.

Згідно до ч. 6 зазначеної вище статті
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні, але
прибули не всі особи, які беруть участь
в справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст. 197 КАС
України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: 1) відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь в справі, про розгляд справи за
їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання; 3) подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, а також те, що до
суду апеляційної інстанції всі особи,
які беруть участь в справі не прибули,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, відсутні клопотання про
розгляд справи за їх участю, колегія
суддів ухвалила про апеляційний
розгляд справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства України, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, оскаржувану
постанову суду першої інстанції - без
змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції має
право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення
суду першої інстанції підлягає
перегляду в апеляційному порядку в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було
встановлено, що позивач є пенсіонером
за віком з 21.01.2004 року та отримує пенсію
за віком.

Позивач зареєстрований як фізична
особа-підприємець від 12.03.2012 року, що
підтверджується випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців серії ААВ
№751369 та знаходиться на обліку у
Білоцерківській ОДПІ Київської
області ДПС і здійснює підприємницьку
діяльність по спрощеній системі
оподаткування з 01.04.2012 року.

21 листопада 2013 року Білоцерківська
об`єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Київській області визначила позивачу
зобов`язання зі сплати єдиного внеску у
загальному розмірі 6215,82 грн. та
надіслала на його адресу вимогу від
21.11.2013 року № Ф-1038 про сплату боргу
(недоїмки) у наведеному вище розмірі.

Не погоджуючись з такими діями та
вимогою про сплату боргу, позивач
звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи даний позов суд першої
інстанції виходив з того, що вимоги
позивача є правомірними та
обгрунтованими, а тому підлягають
задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його обгрунтованим з огляду на
наступне.

Спеціальним законом, що визначає
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку є Закон України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», що набрав
чинності з 01.01.2011 року.

Відповідно до ст. 1 цього Закону єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування. Органи
доходів і зборів - центральний орган
виконавчої влади, що формує податкову і
митну політику (в частині
адміністрування податків і зборів,
митних платежів, єдиного внеску) та
забезпечує її реалізацію (центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), та його
територіальні органи (п. 3.1 ч. 1 ст. 1
Закону).

Відповідно до п. 6 ч. 1 вказаного Закону
недоїмка - сума єдиного внеску,
своєчасно не нарахована та/або не
сплачена у строки, встановлені цим
Законом, обчислена органом доходів і
зборів у випадках, передбачених цим
Законом.

Відповідно до ст. 41 Податкового кодексу
України контролюючими органами є
органи доходів і зборів - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування єдиної державної
податкової, державної митної політики
у частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів та реалізує
державну податкову, державну митну
політику, забезпечує формування та
реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску, його територіальні
органи. Органами стягнення є виключно
контролюючі органи, уповноважені
здійснювати заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу та
недоїмки зі сплати єдиного внеску у
межах повноважень, а також державні
виконавці у межах своїх повноважень (п.
41.2 ст. 41). Інші державні органи не мають
права проводити перевірки
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків і
зборів, у тому числі на запит
правоохоронних органів (п. 41.4 ст. 41).

Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено поняття
«пенсіонер» особа, яка відповідно до
цього Закону отримує пенсію, довічну
пенсію, або члени її сім'ї, які
отримують пенсію у разі смерті цієї
особи у випадках, передбачених цим
Законом (ст. 1).

Пунктом 4 ч. 1 ст. 4 цього Закону
передбачено, що платниками єдиного
внеску є фізичні особи - підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності.

Особи, зазначені у п. 4 ч. 1 цієї статті,
які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
за себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (ч. 4 ст. 4
Закону).

Тобто, вказаною статтею визначені
необхідні умови для звільнення від
сплати єдиного внеску, а саме: особа
обрала спрощену систему оподаткування
і є пенсіонером за віком або інвалідом
та отримує відповідно до закону пенсію
або соціальну допомогу.

Статтею 9 цього Закону визначено, що за
рахунок коштів Пенсійного фонду в
солідарній системі призначаються такі
пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2)
пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); 3) пенсія у
зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" - пенсіонер це особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позивач є
пенсіонером за віком у розумінні
наведених норм права.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та місцевого
самоврядування зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За таких обставин, колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції про наявність підстав для
визнання протиправною та скасування
спірної вимоги, задоволення позову.

Правова позиція по даному питанню
висловлена Верховним Судом України в
постанові від 15 квітня 2014 року в справі
№ 21-70а14 та Вищим адміністративним
судом України в ухвалі від 30 травня 2013
року в справі К/9991/74042/12.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним, а тому
вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
Білоцерківської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області - Поліщука Олександра
Олександровича - залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від 03
березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п?ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя:
В.П. Мельничук

Судді:
Т.М. Грищенко

В.Е.
Мацедонська.

Головуючий суддя
Мельничук В.П.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.