Справа № 617/4794/12
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
УХВАЛА

іменем України

"04" червня 2014 р.
Справа № 617/4794/12

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Євпак В.В.

суддів:
Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області на
постанову Овруцького районного суду
Житомирської області від "09" липня 2012 р.
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області про визнання бездіяльності
протиправною і зобов'язання вчинити
дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Овруцького районного суду
Житомирської області від 09 липня 2012
року позов ОСОБА_3 задоволено повністю.

Зобов"язано управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі
Житомирської області провести
донарахування та виплату ОСОБА_3 за
період з 01 лютого 2011 року по 19 червня 2011
року:

підвищення до пенсії непрацюючим
пенсіонерам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, в розмірі, визначеному ст.
39 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", що дорівнює двом
мінімальним заробітним платам,
встановленим Законом України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік",
щомісячно;

додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров"ю, в розмірі, визначеному ст. 51
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", що дорівнює 25% мінімальної
пенсії за віком, яка визначається на
рівні прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб, встановленим
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік", щомісячно;

підвищення до пенсії, як дитині війни, в
розмірі, визначеному ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", що дорівнює 30% мінімальної
пенсії за віком, яка визначається на
рівні прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб, встановленим
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік", щомісячно.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
відповідач по справі - управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та залишити позовну заяву
без розгляду або закрити провадження у
справі, посилаючись на правомірність
проведення спірної доплати в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України. До того ж, за твердженням
Управління, судом першої інстанції при
розгляді цієї справи не було взято до
уваги відсутність у відповідача джерел
для здійснення виплат, призначених
позивачеві згідно з оскаржуваними
рішеннями.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхні
посадови і службові особи зобов"язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Як видно з матеріалів справи, позивачка
є пенсіонеркою та перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі, проживає АДРЕСА_1,
яке відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України №106 від 23.07.1991 року
віднесено до зони гарантованого
добровільного відселення, а також є
потерпілим від аварії на ЧАЕС 3-ї
категорії, що підтверджується
відповідним посвідченням.

Крім того, позивачка має статус дитини
війни, що підтверджується відповідним
посвідченням.

Відповідно до ст.39 Закону, позивачка,
як непрацюючий пенсіонер, що проживає в
зоні гарантованого добровільного
відселення, має право отримувати
доплату до пенсії у розмірі двох
мінімальних заробітних плат та
відповідно до ст.51 Закону, має право на
отримання додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров"ю, у розмірі 25%
мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» особам,
що належать до соціальної категорії
громадян «діти війни», відповідач
повинен був нараховувати та
виплачувати щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Встановлено, що відповідач виплачував
позивачу дані виплати в твердій сумі,
встановленій Постановами Кабінету
Міністрів України №836 від 26.07.1996 року
"Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", від 28 травня 2008 р. №530
"Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян", яка, на
думку позивача, є значно нижчими, ніж це
передбачено ст. 39, 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та ст. 6 ЗУ
«Про соціальний захист дітей війни» у
зв"язку з чим і звернулась до суду за
захистом своїх порушених прав.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 01
листопада 1996 року №9 "Про застосування
Конституції України при здійсненні
правосуддя", судам необхідно виходити з
того, що нормативно-правові акти
будь-якого державного чи іншого органу)
акти Президента України, постанови
Верховної Ради України, постанови і
розпорядження Кабінету Міністрів
України, нормативно-правові акти
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим чи рішення Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, акти
органів місцевого самоврядування,
накази та інструкції міністерств та
відомств, накази керівників
підприємств, установ та організацій,
тощо) підлягають оцінці на
відповідність як Конституції, так і
закону.

Якщо при розгляді справи буде
встановлено, що нормативно-правовий
акт, який підлягав застосуванню, не
відповідає чи суперечить законові, суд
зобов"язаний застосувати закон, який
регулює ці правовідносини.

Виходячи із засад пріоритетності
законів над підзаконними нормативними
актами при вирішенні спору в частині
того, яка сума підлягає стягненню з
відповідача за визначений позивачем
період, застосуванню підлягають саме
статті 39, 51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", ст. 6 ЗУ «Про соціальний
захист дітей війни», а не постанови
Кабінету Міністрів України від 26 липня
1996 року №836 "Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", від 28
травня 2008 р. №530 "Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян".

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що наведені в
апеляційній скарзі доводи не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що Овруцький районний
суд правильно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 200, 205, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області залишити
без задоволення, а постанову
Овруцького районного суду
Житомирської області від "09" липня 2012 р.
без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
В.В. Євпак

судді:
М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області вул.Леніна, 12,м.Овруч,Овруцький
район, Житомирська область,11100

4-третій особі: - ,