Справа № 806/1913/14
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
Житомир справа № 806/1913/14

час прийняття: 11 год. 05 хв.
категорія 8.3.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О. Г.,

за участі секретаря Слісарчука Б.Я.,

за участі представника позивача Сірої
А.В.,

за участі представника відповідача
Бистрицької А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОЛДІ-Житомир" до
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення від 13.03.2014 р.
№,

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ОЛДІ-Житомир"
звернулось до суду з позовом в якому
просить скасувати податкове
повідомлення - рішення Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області від
13.03.2014 року №. В обґрунтування
позовних вимог позивач зазначає, що
підприємством правомірно у спірному
періоді сформовано податковий кредит
на підставі належним чином оформлених
податкових накладних і за наявності
первинних документів по господарським
операціям з контрагентом ТОВ "Крук.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала в повному
обсязі та просила його задовольнити з
підстав, зазначених в позові.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечила з
підстав, зазначених в письмових
запереченнях щодо позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін та дослідивши матеріали справи,
суд прийшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що Житомирською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
проведено позапланову виїзну
перевірку Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОЛДІ-Житомир" з
питання фінансово - господарських
взаємовідносин з ТОВ "Крук" за період з
01.09.2012 року по 30.09.2012 року, за
результатами якої складено акт
№1216/22-01/35238424 від 24.02.2014 року (а.с.63-77).

В акті перевірки зазначено наступні
порушення:

- п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, 201.1 ст. 201
Податкового кодексу України, в
результаті чого підприємством
занижено податок на додану вартість в
загальній сумі 223442 грн., в тому числі по
місяцях: вересень 2012 року - 223442 грн.

Не погоджуючись з зазначеними
висновками податкового органу,
підприємство на вказаний акт перевірки
подало заперечення за вих. №83 від
26.02.2013 року (а.с.52-62).

За наслідками розгляду заперечення,
контролюючим органом надано відповідь
згідно якої висновки викладені в акті
перевірки залишено без змін (а.с.50-51).

На підставі вказаного акту
Житомирською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області винесено податкове
повідомлення - рішення від 13.03.2014 року
№, у зв"язку з чим збільшено суму
грошового зобов"язання за платежем
податок на додану вартість в сумі 335163
грн. в тому числі 223442 грн. - за основним
платежем, 111721 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями (а.с.48).

Рішення оскаржувалось позивачем до
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області та Міністерства
доходів і зборів України (а.с.19-28, 36-46).

Рішеннями Головного управління
Міндоходів у Житомирській області від
26.03.2014 року за №4597/М-С/10-205 (а.с.30-35) та
Міністерства доходів і зборів України
від 14.04.2014 року №661/6/99900111 (а.с.16-18) про
результати розгляду первинної скарги,
податкове повідомлення-рішення
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області від 13.03.2014 року № залишено
без змін, а скаргу підприємства без
задоволення.

Суд не погоджується з висновками
податкового органу з огляду на
наступне.

Підставою для висновку податкового
органу про завищення позивачем
податкового кредиту за вересень 2012
року в сумі 223442 грн., згідно акту
перевірки стало встановлення
взаємовідносин з контрагентом ТОВ
"Крук", яке має ознаки фіктивності. На
думку податкового органу
підприємством не доведено фактичного
отримання та використання товарів від
постачальника ТОВ "Крук" за період з
01.09.2012 року по 30.09.2012 року в
господарській діяльності
підприємства, а саме: до перевірки не
надано довіреностей по яким одержано
реалізовану продукцію, журнал
реєстрації довіреностей,
товарно-транспортні накладні та
сертифікати, посвідчення якості від
зазначеного контрагента. Згідно акту
ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів
у м. Києві від 13.12.2013 року №784/26-55-22-01/22926181
про результати докуметальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
"Крук" встановлено відсутність
реального здійснення операцій ТОВ
"Крук" у вересні 2012 року.

Судом встановлено, що між ТОВ "Крук"
(Продавець) та ТОВ "ОЛДІ-Житомир"
(Покупець) укладено договір купівлі -
продажу №030901-12 від 03.09.2012 року (а.с.94-96).

За умовами вказаного договору
Продавець зобов"язується в порядку та
на умовах, визначених у цьому Договорі
передати у власність Покупця, а
Покупець зобов"язується в порядку та на
умовах, визначених у цьому Договорі
оплатити та прийняти Обладнання, назва
та характеристики до якого,
зазначаються у специфікації - Додатку
№1 цього Договору.

Підпунктом 2.1 зазначеного Договору
передбачено, що ціна на обладнання, що
продається за цим Договором
встановлюється в розмірі 1340650,00 грн., в
т.ч. ПДВ 223441,67 грн.

Згідно п.п. 4.3. Договору право власності
на обладнання переходить в момент
підписання Сторонами видаткової
накладної.

На виконання умов вказаного Договору
ТОВ "Крук" (Продавцем) виписувались
податкові накладні на ТМЦ, а саме: №9
від 25.09.2012 року, № 10 від 26.09.2012 року, №12
від 27.09.2012 року №13 від 28.09.2012 року
(а.с.84-87).

Згідно вказаних податкових накладних
загальна сума коштів, що підлягає
сплаті за ТМЦ складає 1340650,00 грн., в т.ч.
ПДВ 223441,67 грн. Дані податкові накладні
внесенні позивачем до реєстру
отриманих податкових накладних за
вересень 2012 року (а.с.90-93).

Податкові накладні відповідають
вимогам ч.2 ст.9 Закону України „Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 року
№996-XIV, із змінами і доповненнями, п.201.1
ст.201 Податкового кодексу України та
наказу Державної податкової
адміністрації України від 21.12.2010 року
№969 "Про затвердження форми Податкової
накладної та Порядку її заповнення", і в
ході проведення перевірки та в
судовому засіданні даний факт
відповідач не спростував.

Оплата Товариством з обмеженою
відповідальністю "ОЛДІ-Житомир" за
виконані будівельно-ремонтні роботи
ТОВ "Крук" підтверджується платіжними
дорученнями від 27.09.2012 року №8074, №8073,
№8072, 8075 (а.с.80-83) та випискою по
банківському рахунку позивача (а.с.78-79).

Фактичне отримання позивачем права
власності на ТМЦ підтверджується
накладними №41 від 25.09.2012 року, № 42 від
26.09.2012 року, №43 від 27.09.2012 року, №44 від
28.09.2012 року (а.с.88-89). Згідно вказаних
накладних ТМЦ прийняв завідуючий
складом ТОВ "ОЛДІ-Житомир" за
довіреністю від 21.09.2012 року №4336.

Зазначені вище первинні документи по
господарським операціям з ТОВ «Крук»
надавались позивачем як в ході
проведення перевірки, так і на
обов"язкові письмові запити
контролюючого органу, що
підтверджується змістом акту
перевірки (а.с.69).

Судом встановлено, що отримані ТМЦ від
ТОВ "Крук" передані на зберігання за
місцем експлуатації, а саме в
торгівельні зали магазину ТОВ "ОЛДІ -
Житомир", за адресою: м. Житомир, вул.
Вітрука, 9 б, 9 в, та експлуатуються
товариством як обладнання для
розміщення товарів, що підтверджується
накладними на відпуск (внутрішнє
переміщення) матеріалів (а.с.198-201),
карткою обліку малоцінних та
швидкознищуваних предметів (а.с.202-205) та
довідкою №173 від 28.05.2014 року (а.с.196).

Суд не бере до уваги доводи
контролюючого органу про не надання
позивачем до перевірки довіреностей,
по яким одержано реалізовану продукцію
та Журналу їх реєстрації, оскільки
представником позивача надано до суду
документи, що підтверджують наявність
зареєстрованої довіреності від 21.09.2012
року №4336, згідно якої уповноваженою
особою позивача отримано ТМЦ (а.с.208-209).

Щодо зазначеного в акті перевірки, що
ТОВ "ОЛДІ - Житомир" до перевірки не
надано товарно-транспортні накладні чи
будь-які інші документи на
транспортування товару від ТОВ "Крук",
то суд зазначає наступне.

Згідно Договору купівлі-продажу №030901
від 03.09.2012 року поставка здійснюється
за адресою складу Покупця.

Відповідно до розділу 1 Правил
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України N 363 від 14.10.1997 р.,
товарно-транспортна документація -
комплект юридичних документів, на
підставі яких здійснюють облік,
приймання, передавання, перевезення,
здавання вантажу та взаємні розрахунки
між учасниками транспортного процесу,
а товарно-транспортна накладна - єдиний
для всіх учасників транспортного
процесу юридичний документ, що
призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи.

Згідно із п. п. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних
Правил основними документами на
перевезення вантажів є
товарно-транспортні накладні та
дорожні листи вантажного автомобіля.
Порожній лист вантажного автомобіля є
документом, без якого перевезення
вантажів не допускається. Оформлення
перевезень вантажів
товарно-транспортними накладними
здійснюється незалежно від умов оплати
за роботу автомобіля.

Товарно-транспортну накладну на
перевезення вантажів автомобільним
транспортом Замовник
(вантажовідправник) повинен виписувати
в кількості не менше чотирьох
екземплярів. Після прийняття вантажу
згідно з товарно-транспортною
накладною водій (експедитор) підписує
всі її екземпляри. Перший екземпляр
товарно-транспортної накладної
залишається у Замовника
(вантажовідправника), другий -
передається водієм (експедитором)
вантажоодержувачу, третій і четвертий
екземпляри, засвідчені підписом
вантажоодержувача (у разі потреби й
печаткою або штампом), передається
Перевізнику.

Разом з тим, згадані Правила перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні не встановлюють правил
податкового обліку, а лише
встановлюють права, обов'язки та
відповідальність власників
автомобільного транспорту
(перевізників). При цьому, документи
обумовлені вказаними правилами,
зокрема, товарно-транспортна накладна
та подорожній лист, не є документами
первинного бухгалтерського обліку, що
підтверджують обставини придбання та
продажу товарно-матеріальних
цінностей.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі ВАСУ від 16.10.2013 року у справі
№К/800/45872/13.

Крім того, Податковим кодексом України
або ж іншим нормативно-правовим актом
не встановлено будь-яких обмежень, ніж
наявність належним чином оформленої
податкової накладної щодо включення до
податкового кредиту суми сплаченого
податку.

В акті перевірки зазначено, що до
Житомирської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Житомирській області надійшов акт ДПІ
у Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві від 13.12.2013 року №784/26-55-22-01/22926181 про
результати докуметальної позапланової
невиїзної перевірки ТОВ "Крук" з питань
правомірності нарахування податкових
зобов"язань та податкового кредиту з
ПДВ в результаті взаємовідносин з ТОВ
"ТЕХНОКОМРЕЗЕРВ", ПП "ПРОДОПТИМАЛЬГРУП",
ТОВ "МУЛЬТІСІСТЕМ ГРУП ЛТД" за період з
01.09.2012 року по 30.09.2012 року (а.с.123-191).

В зазначеному акті встановлено
відсутність реального здійснення
операцій ТОВ "Крук" за вересень 2012 року.
У ТОВ "Крук" відсутні об"єкти
оподаткування (відсутня передача
товару (послуги) з податку на додану
вартість по операціях з продажу
товарів (надання послуг) до
контрагентів - постачальників в
вересні 2012 року.

Відповідно до статті 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом. Правовий порядок
в Україні грунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством (частина 1 статті 19
Конституції України).

Чинне законодавство, зокрема,
Податковий кодекс України, не
встановлює обов'язок платника податків
перевіряти відомості щодо
декларування контрагентами своїх
зобов'язань з ПДВ, виконання ними таких
зобов'язань перед бюджетом та
наявність чи відсутність ознак
фіктивності фірм, ймовірність чи
реальність проведення контрагентом
транзитних фінансових операцій,
спрямованих на здійснення операцій з
надання податкової вигоди третім
особам, наявність у контрагента
складських приміщень, людських
ресурсів, надійність постачальників
контрагента тощо.

Можливе недекларування або
декларування з порушеннями
контрагентами зобов'язань зі сплати
ПДВ, податку на прибуток, інших
обов'язкових платежів до бюджету тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме щодо них і не є підставою
для позбавлення платника податку права
на податковий кредит з ПДВ та
формування витрат при обчисленні
податку на прибуток, у разі, якщо
останній виконав усі передбачені
законодавством умови та має всі
документальні підтвердження розміру
свого податкового кредиту та витрат.

Крім того, неприпустимість притягнення
до відповідальності однієї компанії,
за неправомірні дії іншої компанії
підтверджується практикою
Європейського суду з прав людини.

Так, в рішенні Європейського суду з
прав людини в спорах з оподаткування
(на прикладі «Інтерсплав проти
України» (заява №803/02) від 09.01.2007 року)
зазначено, що якщо державні органи
мають інформацію про зловживання в
системі оподаткування конкретною
компанією, вони повинні застосовувати
відповідні заходи саме до цього
суб'єкта, а не розповсюджувати
негативні наслідки на інших осіб при
відсутності зловживання з їхнього
боку.

Отже, Європейський суд з прав людини
чітко визначає правило індивідуальної
відповідальності платника податків.
Тобто, добросовісний платник податків
не має зазнавати негативних наслідків
через порушення з боку його
контрагентом.

Крім того, згідно відомостей Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, ТОВ "Крук"
не ліквідовано та не перебуває в стані
припинення (а.с. 117-122) і постійно
підтверджує своє місце знаходження.

За таких обставин ТОВ "ОЛДІ - Житомир" не
може нести відповідальність за
законність чи незаконність ведення
господарської діяльності ТОВ «Крук», а
також компаній - контрагентів ТОВ
«Крук».

Така ж позиція викладена в
інформаційному листі ВАСУ від 20.07.2010
року №1112/11/13-10.

За таких обставин, з урахування
наявності у ТОВ "ОЛДІ-Житомир" належним
чином оформлених податкових накладних
по спірним господарським операціям,
зазначені вище доводи податкового
органу не є підставою для висновку щодо
заниження підприємством ПДВ в вересні
2012 року.

Також, суд вважає безпідставними
доводи відповідача щодо ненадання
підприємством сертифікатів,
посвідчення якості від ТОВ "Крук",
оскільки зазначені документи не є
первинними документами на підставі
яких здійснюється облік господарських
операцій в податковому та
бухгалтерському обліку. Дані документи
є документами дозвільного характеру, а
не документами, якими оформлюється
придбання-продаж товарно-матеріальних
цінностей.

Згідно п.п.198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України, право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу
України, передбачено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну
територію України товарів датою
виникнення права на віднесення сум
податку до податкового кредиту є дата
сплати податку за податковими
зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8
статті 187 цього Кодексу, а для операцій
з постачання послуг нерезидентом на
митній території України - дата сплати
(нарахування) податку за податковими
зобов'язаннями, що були включені
отримувачем таких послуг до податкової
декларації попереднього періоду.

Датою виникнення права орендаря
(лізингоотримувача) на збільшення
податкового кредиту для операцій
фінансової оренди (лізингу) є дата
фактичного отримання об'єкта
фінансового лізингу таким орендарем.

Датою виникнення права замовника на
віднесення сум до податкового кредиту
з договорів (контрактів), визначених
довгостроковими відповідно до пункту
187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата
фактичного отримання замовником
результатів робіт (оформлених актами
виконаних робіт) за такими договорами
(контрактами).

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України, податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Положеннями п. 198.6 ст.198 Податкового
кодексу України передбачено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Судом встановлено та не спростовано
представником відповідача, що
здійснення господарських операцій
позивачем за перевіряємий період
підтверджено належним чином
оформленими первинними документами, а
отримання послуг пов'язане з
господарською діяльністю
підприємства.

Первинними документами підтверджено
реальне виконання ТОВ "ОЛДІ - Житомир"
та ТОВ «Крук» умов договору №030901-12 від
03.09.2012 року, що спростовує висновки
відповідача про відсутність факту
реального вчинення господарських
операцій.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством.

Відповідно до ст.67 Конституції України,
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом. Правовий порядок
в Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством (ч.1 ст.19 Конституції
України).

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми
процесуального права при розгляді
судом спору щодо правомірності рішення
органу державної податкової служби,
яким платнику податків донараховані
податкові зобов'язання, контролюючий
орган має доводити недобросовісність
платника податків. Будь-яких
беззаперечних та достатніх доказів,
які б могли свідчити про
недобросовісність позивача при
формуванні сум податкового кредиту
відповідачем - суб'єктом владних
повноважень, суду не надано.

На підставі викладеного, з урахуванням
того, що позивачем були надані всі
належні документи, які підтверджують
факт реального вчинення господарських
операцій з ТОВ "Крук" за вересень 2012
року, суд приходить до висновку про
обґрунтованість вимог позивача і
задовольняє позов підприємства в
повному обсязі.

Керуючись ст.ст.158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд,-

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області від
13.03.2014 року №.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОЛДІ-Житомир"
сплачений судовий збір у розмірі 4872
(чотири тисячі вісімот сімдесят дві)
грн.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 03
червня 2014 р.