Справа № К/9991/95536/11-С
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/95536/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства
«Компанія «Верховина»

на постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 04 листопада
2011 року

у справі № 2а-301/11/0970

за позовом Відкритого акціонерного
товариства «Компанія «Верховина»

до Державної податкової інспекції в
Верховинському районі
Івано-Франківської області

про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

Відкрите акціонерне товариство
«Компанія «Верховина» (далі - позивач)
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції в
Верховинському районі
Івано-Франківської області (далі -
відповідач) про скасування податкових
повідомлень-рішень № /0 від 12
листопада 2010 року та № /1 від 01
грудня 2010 року.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 13
квітня 2011 року позов задоволено
повністю. Визнано протиправними та
скасовано податкові
повідомлення-рішення за № /0 від 12
листопада 2010 року та за № /1 від 01
грудня 2010 року про визначення
податкових зобов'язань ВАТ «Компанія
«Верховина» з сплати податку на
прибуток у розмірі 129549,00 грн.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 04 листопада
2011 року постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 13
квітня 2011 року скасовано і прийнято
нову постанову. У задоволенні позовних
вимог відмовлено.

В касаційній скарзі ВАТ «Компанія
«Верховина», посилаючись на порушення
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 04 листопада
2011 року та залишити в силі постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 13 квітня 2011
року.

У запереченні на касаційну скаргу ДПІ в
Верховинському районі
Івано-Франківської області,
посилаючись на те, що постанова
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 04 листопада
2011 року є законною та обґрунтованою, а
положення касаційної скарги жодним
чином це не спростовують, просить
відмовити у задоволенні касаційної
скарги та залишити без змін рішення
суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

ДПІ в Верховинському районі
Івано-Франківської області провела
виїзну позапланову перевірку ВАТ
«Компанія «Верховина» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01 січня 2010 року по 30 червня 2010
року, за результатами якої був
складений акт № 878/2300/05489023 від 03
листопада 2010 року.

За висновками акта перевірки позивачем
були порушені, зокрема, вимог пункту 1.32
статті 1, пункту 5.1 статті 5, підпункту
5.2.1 пункту 5.2 статті 5, підпункту 5.3.9
пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств», в
результаті чого підприємством
занижено податок на прибуток на суму
107957,00 грн.

Зокрема, у акті перевірки було вказано,
що позивач неправомірно відніс до
складу валових витрат 2 кварталу 2010
року вартість послуг по пошуку
потенційного покупця, які надавались
ТОВ «Екопласт-Львів» (комерційним
агентом) згідно агентського договору
про комерційне посередництво № 7 від 31
березня 2010 року, а також вартість
послуг супроводу господарських
операцій по продажу нерухомого майна,
які надавались ТОВ «Іртас»
(підрядником) згідно договору про
надання юридичних послуг № 1 від 19
квітня 2010 року, оскільки такі послуги
не відносяться до господарської
діяльності ВАТ «Компанія «Верховина»,
з урахуванням видів діяльності які
здійснює позивач згідно довідки з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України.

12 листопада 2010 року ДПІ в
Верховинському районі
Івано-Франківської області на підставі
акта перевірки прийняла податкове
повідомлення - рішення № /0, яким
на підставі підпункту 4.2.2 пункту 4.2
статті 4, підпункту 17.1.3 пункту 17.1 статті
17 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» визначила ВАТ
«Компанія «Верховина» суму
податкового зобов'язання (з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій) у розмірі 129549,00 грн., у тому
числі: 107957,00 грн. - за основним платежем,
21592,00 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями.

Вказане податкове
повідомлення-рішення оскаржувалось
позивачем в адміністративному порядку,
за наслідками якого його скаргу було
залишено без задоволення, а податковим
органом було прийняте податкове
повідомлення-рішення № /1 від 01
грудня 2010 року на аналогічну суму
податкових зобов'язань.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що
відсутні підстави для виключення зі
складу валових витрат вартості наданих
позивачу послуг по пошуку потенційного
покупця та юридичних послуг, які
надавались ТОВ «Екопласт-Львів» та ТОВ
«Іртас», оскільки пунктом 5.3 статті 5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» зазначені
випадки, коли витрати не відносяться до
складу валових витрат та у вказаному
пункті відсутні випадки про заборону
включення до складу валових витрат
вартості придбаних агентський та
юридичних послуг, у зв'язку з чим
витрати позивача з придбання вказаних
послуг є такими, що належать до
господарської діяльності позивача в
розумінні податкового законодавства
та підтверджені належними первинними
бухгалтерськими документами.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, виходив з того, що витрати,
понесені позивачем у зв'язку з
укладенням договорів з ТОВ
«Екопласт-Львів» та ТОВ «Іртас»,
неправомірно були віднесені ним до
складу валових витрат, оскільки їх
предметом було надання послуг з
реалізації основних фондів позивача,
що не пов'язано з господарською
діяльністю ВАТ «Компанія «Верховина».

Однак, погодитись з такими висновками
суду апеляційної інстанції колегія
суддів не може, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 5.1 статті 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» (в редакції на момент
виникнення спірних правовідносин)
валові витрати виробництва та обігу
(далі - валові витрати) - це сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності.

Відповідно до підпункту 5.2.1 пункту 5.2
статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств» (в
редакції на момент виникнення спірних
правовідносин) до складу валових
витрат включаються суми будь-яких
витрат, сплачених (нарахованих)
протягом звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно положень частини 1 статті 901
Цивільного кодексу України (в редакції
на момент виникнення спірних
правовідносин) за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Зміст спірних договорів про надання
агентський послуг з пошуку потенційних
покупців та юридичних послуг полягав у
наданні агентських та юридичних послуг
продавцю, під якими сторони розуміли:
по агентському договору: пошук
потенційного покупця у встановлений
замовником термін; надання замовнику
консультативної допомоги та сприяння в
укладенні договору купівлі-продажу між
замовником та покупцем; надання
замовнику інформації та підписання
акту здачі-приймання інформації;
організація зустрічі між замовником та
покупцем та обговорення умов
майбутнього договору, а також
забезпечення її проведення;
організація зустрічі замовника та
покупця для підписання між ними
договорів (т.1 арк. справи 70-73); по
договору про надання юридичних послуг:
проведення переговорів з покупцями;
проведення правової експертизи
фінансових, бухгалтерських та інших
документів; підготовка договорів
купівлі-продажу, актів
приймання-передачі майна;
представництво інтересів замовника в
органах нотаріату; представництво
інтересів замовника в органах місцевої
і державної влади, державних установах,
підприємствах, організаціях, незалежно
від форм власності і підпорядкування
(т.1 арк. справи 77).

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
згідно з положеннями пункту 2.2 статті 2
статуту ВАТ «Компанія «Верховина»
предметом діяльності товариства є,
зокрема: операції з нерухомістю,
здавання під найм та послуги юридичним
особам; купівля та продаж земельних
ділянок, здавання під найм земельних
ділянок (т.1 арк. справи 60-62).

Пунктом 1.32 статті 1 України «Про
оподаткування прибутку підприємств» (в
редакції на момент виникнення спірних
правовідносин) визначено, що
господарська діяльність - будь-яка
діяльність особи, направлена на
отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, у разі коли безпосередня участь
такої особи в організації такої
діяльності є регулярною, постійною та
суттєвою. Під безпосередньою участю
слід розуміти зазначену діяльність
особи через свої постійні
представництва, філіали, відділення,
інші відокремлені підрозділи, а також
через довірену особу, агента або
будь-яку іншу особу, яка діє від імені
та на користь першої особи.

Аналіз договорів про надання
агентських та юридичних послуг,
укладених позивачем з суб'єктом ТОВ
«Екопласт-Львів» та ТОВ «Іртас», дає
підстави вважати, що послуги, які
надавали виконавці, використовувалися
позивачем в господарській діяльності
та були спрямовані на отримання доходу
останнього, оскільки предметами
договорів купівлі-продажу, які в
наступному були укладені позивачем із
покупцями при сприянні ТОВ
«Екопласт-Львів» та ТОВ «Іртас», були
рухоме та нерухоме майно, а також
земельні ділянки (т.1 арк. справ 90-110).

Таким чином, понесені ВАТ «Компанія
«Верховина» витрати з оплати вартості
отриманих від ТОВ «Екопласт-Львів» та
ТОВ «Іртас» агентських та юридичних
послуг належать до валових витрат,
оскільки вони пов'язані з його
господарською діяльністю.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, з яким погоджується суд
касаційної інстанції, про
неправомірність визначення податковим
органом позивачу податкового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
(фінансових) санкцій) з податку на
прибуток згідно оспорюваних
податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про наявність підстав для
задоволення позовних вимог.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов помилкового висновку
про наявність підстав для скасування
рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Враховуючи вищевикладене, постанова
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 04 листопада
2011 року підлягає скасуванню із
залишенням в силі постанови
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 13 квітня 2011
року.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 222, 223, 226, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства «Компанія
«Верховина» задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 04 листопада
2011 року скасувати, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 13 квітня 2011
року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: _____________________ Л.І.
Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна