Справа № 627/1057/13-а
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 р. Справа № 627/1057/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання
Бутенко Ю.О.

прокурора Мухи А.І., Маматова М.О,

третьої особи ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Краснокутського районного суду
Харківської області від 19.03.2014р. по
справі № 627/1057/13-а

за позовом Прокурора
Краснокутського району Харківської
області в інтересах держави

до Краснокутської селищної ради
Харківської області третя особа
ОСОБА_1

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

12.08.2013 року Прокурор Краснокутського
району Харківської області в інтересах
держави( далі - Прокурор, позивач)
звернувся до суду з позовом до
Краснокутської селищної ради
Харківської області ( далі -
Краснокутська селищна рада) в якому
просив визнати незаконним рішення
виконавчого комітету Краснокутської
селищної ради Харківської області від
16.11.2006 за № 551 "Про виключення із числа
службових квартир АДРЕСА_1".

Постановою Краснокутського районного
суду Харківської області від 19.03.2014 р.
позов задоволено в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_1 не погодився з
постановою суду першої інстанції
подав апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову Краснокутського
районного суду Харківської області від
19.03.2014р. та ухвалити нову постанову,
якою відмовити Прокурору в задоволенні
позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що Прокурором не було
надано доказів про обставини, що
перешкоджають виключенню даної
квартири з числа службових та не
доведено в чому дані дії порушують
інтереси держави.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, третю особу
ОСОБА_1, перевіривши доводи апеляційної
скарги, правильність застосування
судом першої інстанції норм чинного
законодавства, дослідивши письмові
докази по справі, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Під час судового розгляду встановлено,
що на підставі рішення виконавчого
комітету Краснокутської селищної ради
№1 від 10.01.2002 р. був виданий ордер №110
від 12.01.2002 р. ОСОБА_1 на право зайняття
житлового приміщення - службової
ізольованої квартири АДРЕСА_1.

Виконавчим комітетом Краснокутської
селищної ради Харківської області було
прийнято рішення від 16.11.2006 за № 551 "Про
виключення із числа службових квартиру
АДРЕСА_1".

Підставою для прийняття даного рішення
стало звернення з заявою 16.10.2006р. ОСОБА_1
до Виконавчого комітету
Краснокутської селищної ради та лист
начальника Виробничого управління
житлово - комунального господарства №
101 від 10.11.2006р. на ім'я Краснокутського
селищного голови про зняття статусу
службової з вище вказаної квартири.

Також встановлено, що 50-ти квартирний,
п'ятиповерховий житловий будинок
АДРЕСА_1 належав Краснокутському
нафтопромислу і рішенням Виконавчого
комітету Краснокутської селищної ради
Харківської області №86 від 17.03.2006р.
переданий до комунальної власності
громади смт. Краснокутськ .

З змісту позовної заяви вбачається, що
Прокурор звернувся з позовом в
інтересах держави, у порядку ст.. 60 КАС
України. При цьому, в тексті позову
наведені доводи стосовно
опротестування ним актів органу
місцевої ради та містяться посилання
на ст.. 121 Конституції України, ст. ст.5
36-1, України «Про прокуратуру».
Прокурором не обґрунтовано
необхідність захисту інтересів
держави та не визначено орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах.

Відповідно до п.2 ст. 121 Конституції
України на прокуратуру України
покладається представництво інтересів
громадянина або держави в суді у
випадках, визначених законом.

Частинами 1 та 2 ст. 60 КАС України
передбачено, що у випадках,
встановлених законом, Уповноважений
Верховної Ради України з прав людини,
прокурор, органи державної влади,
органимісцевого самоврядування,
фізичні та юридичні особи можуть
звертатися до адміністративного суду
із адміністративними позовами про
захист прав, свобод та інтересів інших
осіб і брати участь у цих справах.

З метою представництва інтересів
громадянина або держави в
адміністративному суді прокурор в
межах повноважень, визначених законом,
звертається до суду з адміністративним
позовом (поданням), бере участь у
розгляді справ за його позовами, а
також може вступити за своєю
ініціативою у справу, провадження в
якій відкрито за адміністративним
позовом інших осіб, на будь-якій стадії
її розгляду, подає апеляційну,
касаційну скаргу, заяву про перегляд
судового рішення Верховним Судом
України, про перегляд судового рішення
за нововиявленими обставинами для
представництва інтересів громадянина
або держави. При цьому прокурор повинен
надати адміністративному суду докази,
які підтверджують неможливість
громадянина самостійно здійснювати
представництво своїх інтересів.

Прокурор, який звертається до
адміністративного суду в інтересах
держави, в позовній заяві (поданні)
самостійно визначає, в чому полягає
порушення інтересів держави, та
обґрунтовує необхідність їх захисту, а
також зазначає орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних правовідносинах. У
разі відсутності такого органу або
відсутності у нього повноважень щодо
звернення до адміністративного суду
прокурор зазначає про це в позовній
заяві і в такому разі прокурор набуває
статусу позивача.

Статтею 36-1 Закону України «Про
прокуратуру» визначено, що
представництво прокуратурою інтересів
громадянина або держави в суді
полягає у здійсненні прокурорами від
імені держави процесуальних та інших
дій, спрямованих на захист у суді
інтересів громадянина або держави у
випадках, передбачених законом.

Підставою представництва в суді
інтересів держави є наявність порушень
або загрози порушень інтересів
держави.

За наявності підстав, передбачених
частинами другою - четвертою цієї
статті, з метою представництва
громадянина або держави прокурор має
право в порядку, передбаченому
процесуальним законом: 1) звертатися до
суду з позовами (заявами, поданнями); 2)
вступати у справу, порушену за
позовами (заявами, поданнями) інших
осіб, на будь-якому етапі розгляду; 3)
ініціювати перегляд судових рішень, у
тому числі у справі, порушеній за
позовом (заявою, поданням) іншої особи;
4) брати участь у розгляді справ.

У рішенні Конституційного Суду України
від 08.04.1999р. № З-рп/99 «У справі за
конституційними поданнями Вищого
арбітражного суду України та
Генеральної прокуратури України щодо
офіційного тлумачення положень статті
2 Арбітражного процесуального кодексу
України (справа про представництво
прокуратурою України інтересів
держави в арбітражному
суді)»зазначено, що «інтереси
держави»є оціночним поняттям, прокурор
чи його заступник у кожному
конкретному випадку самостійно
визначає з посиланням на
законодавство, на підставі якого
подається позов, в чому саме відбулося
чи може відбутися порушення
матеріальних або інших інтересів
держави, обґрунтовує у позовній заяві
необхідність їх захисту та зазначає
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах.

Оскільки прокурором по даній справі не
виконано положень законів, за яких він
мав право на звернення до суду у
порядку статті 60 КАС України, його
вимоги, заявлені таким чином є
безпідставними.

З аналізу приписів КАС України (пункт 4
частини першої статті 17, пункт 5 частини
четвертої статті 50, стаття 104)
вбачається, що субєкт владних
повноважень має право на звернення з
позовом до адміністративного суду у
випадках, встановлених законом.

Зважаючи на вище зазначене , а також те,
що при зверненні до суду Прокурор не
обґрунтував в чому саме полягає
порушення інтересів держави та
необхідність їх захисту колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
помилково прийшов до висновку про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог.

Враховуючи викладене колегія суддів
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції при ухваленні постанови були
порушені норми матеріального та
процесуального права, а тому
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова скасуванню з
прийняттям нової про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС
України, підставою для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Краснокутського районного
суду Харківської області від 19 березня
2014 року по справі № 627/1057/13-а
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позову Прокурора
Краснокутського району Харківської
області в інтересах держави до
Краснокутської селищної ради
Харківської області третя особа ОСОБА_1
про скасування рішення -відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя Любчич Л.В.Судді
Сіренко О.І. Спаскін О.А. Повний текст
постанови виготовлений 02.06.2014 р.