Справа № 802/370/14-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/370/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Альчук М.П.
Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Мельник-Томенко Ж.
М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

при секретарі: Лукашик М.О.

за участю представників сторін:

позивач - ОСОБА_2

представник позивача - ОСОБА_3,
представник на підставі довіреності

представник відповідача - Міровський
В.А., представник на підставі
довіреності

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Бершадської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Вінницькій області на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Бершадської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у Вінницькій
області про скасування рішення

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2014 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до Бершадської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області про
скасування рішення.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 13.03.2014 року
позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати постанов суду та
прийняти нову про відмову в
задоволенні позову. В обґрунтування
апеляційної скарги відповідач вказав
про неповне з'ясування судом обставин у
справі.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав вимоги
викладені в апеляційній скарзі та
просив їх задовольнити.

Позивач та його представник
заперечували проти задоволення
апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін,
виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, податковим органом 25.11.2013
року проведено фактичну перевірку щодо
дотримання вимог Закону України "Про
державне регулювання виробництва та
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" магазину
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 де
здійснює господарську діяльність
фізична особа - підприємець ОСОБА_2.

За результатами перевірки складено акт
№ 26/21/НОМЕР_1 від 25.11.2013 року, яким
встановлено факт зберігання у магазині
тютюнових виробів, які марковані
марками акцизного податку з
візуальними ознаками підробки та
зберігаються у місцях не внесених до
Єдиного реєстру.

Вилучена під час перевірки акцизна
марка направлена відповідачем для
проведення експертизи щодо її
автентичності до департаменту
державної політики у сфері пробірного
нагляду, документів суворої звітності
та лотерейної діяльності Міністерства
фінансів України.

За наслідками проведеної експертизи
складено акт від 12.12.2013 року № 326-12-13 у
якому було встановлено, що надана на
експертизу марка акцизного податку
державним підприємством
"Поліграфічний комбінат "Україна" по
виготовленню цінних паперів" не
виготовлялася і є підробленою.

Таким чином, на підставі акту
перевірки, згідно із абз. 11, 15 ч. 2 ст. 17
Закону України "Про державне
регулювання виробництва та обігу
спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів", відповідачем
прийнято рішення № /203 від 23.01.2014
року про застосування до відповідача
фінансових санкцій на суму 8500 грн. за
зберігання тютюнових виробів з
підробленими марками акцизного
податку та 1700 грн. за зберігання
тютюнових виробів у місцях
зберігання, не внесених до Єдиного
реєстру.

Задовольняючи позовні вимоги та
скасовуючи оскаржуване рішення суд
першої інстанції вказав, що аналіз
викладених норм законодавства та
встановлених у справі фактичних
обставин, свідчить про те, що рішення
податкового органу від 23.01.2014 року
прийняте на підставі акта перевірки
від 22.11.2013 року, є безпідставним та
таким, що не знайшло свого
підтвердження в ході судового
розгляду, а тому вимоги позивача
стосовно його скасування підлягають
задоволенню.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції враховуючи наступні
обставини.

Рішенням №/203 від 23.01.2014 року, за
порушення абз. 11, 15 ч. 2 ст. 17 Закону
України "Про державне регулювання
виробництва та обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів" до
позивача застосовано фінансові
санкції на суму 8500 грн. (за зберігання
тютюнових виробів з підробленими
акцизними марками) та 1700 грн. (за
зберігання тютюнових виробів у місцях
зберігання, не внесених до Єдиного
реєстру).

Абзацом 11 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про
державне регулювання виробництва та
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» передбачено, що до
суб'єктів господарювання, у разі
зберігання спирту, або алкогольних
напоїв, або тютюнових виробів у місцях
зберігання, не внесених до Єдиного
реєстру, застосовують фінансові
санкції у вигляді штрафів у розмірі 100
відсотків вартості товару, який
знаходиться в такому місці
зберігання, але не менше 1 700 гривень.

Згідно з абз. 15 ч. 2 ст. 17 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
та обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», до суб'єктів
господарювання, у разі виробництва,
зберігання, транспортування,
реалізації фальсифікованих
алкогольних напоїв чи тютюнових
виробів; алкогольних напоїв чи
тютюнових виробів без марок акцизного
податку встановленого зразка або з
підробленими марками акцизного
податку, застосовують фінансові
санкції у вигляді штрафів у розмірі 200
відсотків вартості товару, але не менше
8500 гривень.

Так, судом першої інстанції з'ясовано,
що в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1"
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 не
здійснюється зберігання чи реалізація
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, а пачка сигарет виявлена
перевіряючими належить чоловікові
позивача, що останнім не
заперечувалося, придбана в іншому
магазині та на момент проведення
перевірки була розпакована, вказані
пояснення були надані позивачем та її
чоловіком ОСОБА_6 допитаним у якості
свідка.

Як додаток до акта перевірки
перевіряючими було додано пояснення
громадянина ОСОБА_7 від 21.11.2013 року
згідно яких останній 22.11.2013 року в
магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" придбав
сигарети "Прилуки" за ціною 8,50 грн.
Проте судом першої інстанції гр. ОСОБА_7
було допитано в якості свідка та який
пояснив, що ніяких сигарет в магазині
"ІНФОРМАЦІЯ_1" він не купував, а вказане
пояснення ним не надавалося та не
підписувалося. Крім того, ОСОБА_7
зазначив, що приживає в АДРЕСА_2 як
зазначено в поясненнях. Також в
поясненнях, які містяться в матеріалах
справи зазначено, що сигарети
купувалися 22.11.2013 року, однак саме
пояснення датовано 21.11.2013 року.

Разом з тим, 03.03.2014 року Бершадським
районним судом Вінницької області
винесено постанову, відповідно до якої
адміністративну справу відносно
ОСОБА_2 закрито в зв'язку з відсутністю
в її діях складу адміністративного
правопорушення. Основною підставою для
винесення такого рішення стали саме
пояснення громадянина ОСОБА_7
аналогічні тим, що надані під час
розгляду даної справи.

Крім того, судом першої інстанції
зазначено, що допитаний в якості свідка
перевіряючий інспектор ОСОБА_9 не зміг
відповісти на запитання суду на
підставі чого вилучалися як зазначено
в акті перевірки чотири пачки сигарет
"Прилуки", чому не складений протокол
вилучення та не залучені поняті.

Механізм застосування фінансових
санкцій, передбачених статтею 17 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва та обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів»,
визначений у Порядку застосування
фінансових санкцій, передбачених
статтею 17 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», затвердженому Постановою
Кабінету Міністрів України №790 від
02.06.2003 року.

Так, п.5 вказаного Порядку передбачено,
що підставою для прийняття рішення про
застосування фінансових санкцій є:

- акт перевірки додержання суб'єктом
підприємницької діяльності
встановлених законодавством вимог,
обов'язкових для виконання під час
здійснення оптової і роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та/або
тютюновими виробами, складений
органом, що видав ліцензію, у якому
зазначається зміст порушення і
конкретні порушені норми
законодавства;

- результати проведення органом, який
видав ліцензію, іншими органами
виконавчої влади в межах їх
компетенції перевірок суб'єкта
підприємницької діяльності, пов'язаної
з виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів;

- матеріали правоохоронних, податкових
та інших органів виконавчої влади щодо
недотримання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог
законодавчих та інших
нормативно-правових актів про
виробництво та обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Отже, нормами наведеного Порядку чітко
визначено, що матеріали перевірки, в
яких визначено зміст порушення і
конкретні порушені норми
законодавства, є підставою для
прийняття рішення про застосування
фінансових санкцій.

В той же час, як встановлено з
матеріалів справи відповідачем не
надано належних доказів належності
позивачу тютюнових виробів з
підробленими марками акцизного
податку, оскільки марки акцизного
податку (без пачки сигарет), були
вилучені у позивача без складення
відповідного документу, в якому було б
зазначено назву вилученого товару,
його кількість, ціна за одиницю товару
та його загальна сума, що ставить під
сумнів твердження відповідача про
наявність у позивача тютюнових виробів
як для реалізації так і їх зберігання.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про протиправність
застосування до позивача штрафних
санкцій за зберігання тютюнових
виробів без марок акцизного податку
встановленого зразка та за зберігання
тютюнових виробів у місцях
зберігання, не внесених до Єдиного
реєстру.

З огляду на встановлені у справі
обставини, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції про
те, що рішення відповідача про
застосування до позивача фінансових
санкцій є протиправним та підлягає
скасуванню.

Таким чином, вимоги апелянта - є
безпідставними, а висновки суду першої
інстанції не спростовуються доводами
апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції при ухваленні оскаржуваної
постанови вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому відсутні підстави для її
скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Бершадської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Вінницькій області, - залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 13
березня 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
05 червня 2014 року .

Головуючий
Мельник-Томенко Ж. М.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.