Справа № 817/627/14
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
УХВАЛА

іменем України

"28" травня 2014 р.
Справа № 817/627/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Хаюка С.М.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

розглянувши в письмовому провадженні у
м.Житомирі апеляційну скаргу
Сарненської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"13" березня 2014 р. у справі за позовом
ОСОБА_4 до Сарненської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області про визнання дій
протиправними та визнання
протиправною та скасування вимоги ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся з позовом до
Сарненської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про визнання дій
протиправними, визнання протиправною
та скасування вимоги №Ф-53-17 від 06.02.2014р.
про сплату боргу (недоїмки) в сумі
4721,09грн.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року позов задоволено. Дії
Сарненської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області щодо нарахування ОСОБА_4
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в сумі
4721,09 грн. визнано протиправними. Вимогу
Сарненської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області №Ф-53-17 від 06.02.2014р. про сплату
боргу (недоїмки) в сумі 4721,09 грн. визнано
протиправною та скасовано.

Не погоджуючись з даною постановою
Сарненська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області звернулась з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою в позові
відмовити.

З врахуванням приписів статей 196,197 КАС
України, розгляд апеляційної скарги
здійснюється судовою колегією в
порядку письмового провадження.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 195 КАС України, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
Сарненської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, є потерпілим внаслідок
аварії на Чорнобильській АЕС категорія
№ 2, що підтверджується посвідченням
серії НОМЕР_1 від 07.04.1998 (а.с.7),
зареєстрований як фізична
особа-підприємець Сарненською
районною державної адміністрацією
Рівненської області 15.01.1993р. (а.с.9),
взятий на облік як платник податків з
15.01.1993р. (а.с.10).

Відповідно до пенсійного посвідчення
серії НОМЕР_2, виданого 10.12.2009року
Пенсійним фондом України, позивачу
призначено вид пенсії: за віком,
довічно (а.с.5).

Державною податковою службою України
позивачу видано свідоцтво платника
єдиного податку серія НОМЕР_3 від
23.01.2012р., за змістом якого дата переходу
позивача на спрощену систему
оподаткування - з 01.01.2012р. (а.с.8).

Сарненською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області 06.02.2014р. винесено вимогу про
сплату боргу (недоїмки) №Ф-53-17,
відповідно до якої станом на 31.01.2014р.
заборгованість ОСОБА_4 зі сплати
єдиного внеску становить 4721,09 грн.
(а.с.11).

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги та скасовуючи зазначену
вимогу, прийшов до висновку, що при
нарахуванні позивачу єдиного внеску
станом на 31.01.2014р. в сумі 4721,09 грн.
Сарненська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області не дотрималась приписів
закону, діяла необґрунтовано, без
урахування всіх необхідних обставин, а
відтак дії податкового органу щодо
нарахування до сплати єдиного внеску
позивачу, який є пенсіонером за віком, є
неправомірними.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсіонер - особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію, або члени її
сім'ї, які отримують пенсію в разі
смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом.

Закон України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" від 08
липня 2010 року №2464-VI визначає правові та
організаційні засади забезпечення
збору та обліку єдиного внеску на
загальнообов"язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Так, згідно з п.2 ч.1 ст.1 даного Закону
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (далі
по тексту вказаного закону - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Пунктом 4 частиною 1 статті 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
передбачено, що платниками єдиного
внеску є фізичні особи - підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності.

Згідно з ч.4 ст.4 даного Закону, особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування. Вказана норма
набрала законної сили 06.08.2011 року.

Виходячи з приписів зазначених
правових норм, суд прийшов до
правильного висновку, що позивач
звільнений від сплати єдиного внеску,
оскільки є пенсіонером за віком.

Доводи відповідача про те, що позивач
не підпадає під дію ст.26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", а тому і не
звільняється від сплати єдиного внеску
на підставі ч.4 ст.4 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", оскільки не
досягла пенсійного віку, є
безпідставними.

Стаття 9 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлює наступні види
пенсійних виплат 1) пенсія за віком; 2)
пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); 3) пенсія у
зв'язку з втратою годувальника.

Норми статті 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачені умови
призначення пенсії за віком, а саме
досягнення 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

Згідно зі ст.55 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Виходячи зі змісту норм Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" - особи, що стали
інвалідами внаслідок захворювання,
пов'язаного з перебуванням на фронті,
ліквідацією наслідків Чорнобильської
катастрофи чи виконанням
інтернаціонального обов'язку, мають
право на призначення дострокової
пенсії за віком після досягнення
чоловіками 55 років, жінками - 50 років та
за наявності страхового стажу не менше
25 років для чоловіків і не менше 20 років
для жінок.

Як зазначалось вище, позивач отримує
пенсію за віком, призначену зі
зниженням пенсійного віку на підставі
ст.55 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" як особа, яка потерпіла від
Чорнобильської катастрофи.

Призначення та виплата пенсій
відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" названим
категоріям, провадиться відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" і цього Закону, а тому
пенсія за віком може бути надана особі
яка не досягла пенсійного віку,
встановленого Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", за умови, якщо остання
працювала або проживала на територіях
радіоактивного забруднення.

Суд вірно з'ясував, що в даному випадку
положення ст. 55 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" потрібно
розуміти в контексті з положеннями ст.26
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

В матеріалах справи відсутні докази
того, що позивач у добровільному
порядку зареєструвалася у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, а тому суд
дійшов обґрунтованого висновку, що
вимога від 06.02.2014р. №Ф-53-17 про сплату
боргу з єдиного внеску підлягає
скасуванню.

Відповідно до ст.200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки постанову Рівненським
окружним адміністративним судом від 13
березня 2014 року винесено з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права і суд дав
правильну оцінку обставинам справи, то
колегія суддів апеляційної інстанції
не знаходить підстав, які могли б
призвести до зміни чи скасування
зазначеної постанови.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення,
а постанову суду першої інстанції без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Сарненської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
залишити без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "13" березня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
С.М.Хаюк

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2,3 - позивачу ОСОБА_4 :

- АДРЕСА_2

- АДРЕСА_1

4- відповідачу Сарненська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області
вул.Широка,18,м.Сарни,Рівненська
область,34500

- ,