Справа № 809/1523/14
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"28" травня 2014 р.
№ 809/1523/14

14 год. 45 хв.
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський
окружний адміністративний суд у
складі:

головуючого - Гундяка В.Д.

при секретарі Мулі Х.О.

за участю представника позивача
Урядка Р.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Долинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області до
публічного акціонерного товариства
"Живиця" про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

16.05.2014 року Долинська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (далі -
позивач) звернулася до суду з
адміністративним позовом до
публічного акціонерного товариства
"Живиця" (далі - відповідач) про
стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за
відповідачем рахується податкова
заборгованість перед бюджетом, яка
виникла у зв'язку з несплатою податку
на додану вартість, податку на
прибуток, орендної плати за землю,
екологічного податку, податку на
доходи фізичних осіб та збору за
спеціальне використання води в
загальному розмірі 37 114, 98 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі з мотивів, викладених в
адміністративному позові. Суду
пояснив, що підставою для подання
даного позову є несплата відповідачем
узгоджених грошових зобов'язань по
податку на додану вартість, податку на
прибуток, орендної плати за землю,
екологічного податку, податку на
доходи фізичних осіб та збору за
спеціальне використання води. Так свій
податковий обов'язок щодо сплати
вищезазначених платежів в Державний
бюджет України публічне акціонерне
товариство "Живиця" виконало
неналежно, крім того залишились
несплачені застосовані до відповідача
штрафні санкції, внаслідок чого
виникла недоїмка в загальному розмірі
37 114, 98 грн. Сума заборгованості у
встановлений строк не погашена, тому
підлягає до стягнення в судовому
порядку. Позов просив задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча був
належним чином повідомлений про дату,
час і місце судового розгляду, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи повідомленням про вручення
поштового відправлення. Заяв чи
клопотань про відкладення розгляду
справи не подав, причини неявки суду не
повідомив. Наданим правом на подання
заперечення проти позову не
скористався.

Враховуючи наявність в матеріалах
справи достатньої кількості доказів,
необхідних для вирішення справи по
суті, згідно положень ч.4 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
(далі-КАС) України суд визнав можливим
розглянути дану адміністративну
справу на підставі наявних у ній
доказів за відсутності відповідача.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення представника позивача,
оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що адміністративний позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Згідно п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПКУ податковим
боргом є сума грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Підпункт 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового
Кодексу України (далі-ПКУ) визначає, що
платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
в розмірах передбачених податковим
законодавством. Виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк (п.38.1ст.38 ПКУ).

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до Витягу з Єдиного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців відповідач
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності.

Статтею 49 ПКУ визначено порядок та
строки подання платниками податків
податкових декларацій до органу
державної податкової служби

Згідно п.49.1 ст.49 податкова декларація
подається за звітний період в
установлені цим Кодексом строки
органу державної податкової служби, в
якому перебуває на обліку платник
податків. При цьому платник податків
зобов'язаний за кожний встановлений
цим Кодексом звітний період подавати
податкові декларації щодо кожного
окремого податку, платником якого він
є, відповідно до цього Кодексу
незалежно від того, чи провадив такий
платник податку господарську
діяльність у звітному періоді( п.49.2 ст.49
ПКУ).

У відповідності до приписів п. 56.11 ст.56
ПКУ податкове зобов'язання, самостійно
визначене платником податків, не
підлягає оскарженню.

Як вбачається із змісту п.57.1 ст.57 ПКУ
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом десяти
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно п.203.1 ст.203 ПКУ податкова
декларація з податку на додану
вартість подається за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному місяцю, протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім днем звітного (податкового)
місяця.

В судовому засіданні встановлено, що на
підставі вищевказаної норми Кодексу
відповідачем подані до Долинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області податкові декларації з
податку на додану вартість та податку
на прибуток. Таким чином шляхом подачі
даних декларацій публічне акціонерне
товариство "Живиця" самостійно
визначило та узгодило податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 16 136 грн. (за червень
2013 року - 1115 грн. + за вересень 2013 року -
6525 грн. + за листопад 2013 року - 952 грн.+ за
грудень 2013 року - 6271 грн.+ за січень 2014
року - 371 грн.+ нарахована пеня - 902,75 грн =
16 136 грн.) та з податку на прибуток в
розмірі 356 грн.(за 3 квартал 2012 року в
розмірі 171 грн + за 2012 рік - 185 грн. = 356
грн.)

Відповідно до п.203.2 ст.203 ПКУ платник
податку зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом десяти
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого п.203.1 цієї статті
для подання декларації.

Однак, в порушення вимог даної норми
Кодексу публічне акціонерне
товариство "Живиця" у встановлений
строк суму податкового зобов'язання не
погасило.

Судом встановлено, що на підставі
статті 126 Податкового кодексу України
податковими повідомленнями-рішеннями
форми "Ш" до відповідача застосовані
штрафні санкції по ПДВ в розмірі 7 564
грн (податкове повідомлення - рішення
за від 20.06.2013 року в розмірі 4 700
грн із яких залишок заборгованості
становить 211,20 грн., № від 04.09.2013
року - 6 473,92 грн., від 25.09.2013 року - 510 грн.,
№ від 21.11.2013 року - 119,64 грн.) та по
податку на прибуток в розмірі 1397,88 грн.
(податкове повідомлення - рішення за №
від 01.10.2012 року в розмірі 417 грн.,
із яких залишок заборгованості
становить 207,88 грн., № від 01.06.2013
року - 170 грн., № 000352000 від 01.04.2014 року - 1020
грн. )

Відтак, загальна сума заборгованості,
яка виникла у зв'язку з несплатою
податкових зобов'язань, самостійно
визначених відповідачем у податковій
декларації з податку на додану
вартість, податку на прибуток та у
зв'язку з несплатою донарахованих сум
штрафу та пені складає 23 701, 51 грн. (15 234
грн. - заборгованість по ПДВ + 7 564,76 грн.-
штрафні санкції + 902,72 грн - пеня = 23 701, 51
грн) та 1 753, 88 грн. (356 грн - податок на
прибуток + 1 397, 88 грн - штрафні санкцій = 1
753,88 грн.) відповідно.

Також судом встановлено, що відповідно
до ст.ст. 323, 240 ПКУ відповідач є
платником екологічного податку та
платником збору за спеціальне
використання води.

Згідно п.250.1 ст.250 ПКУ базовий
податковий (звітний) період для
платників екологічного податку
дорівнює календарному кварталу.

Підпунктом 250.2 ст.250 ПКУ визначено, що
платники екологічного податку
складають податкові декларації за
формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
подають їх протягом 40 календарних
днів, що настають за останнім днем
податкового звітного кварталу, до
органів державної податкової служби та
сплачують податок протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації за
викиди в атмосферне повітря
забруднюючих речовин стаціонарними
джерелами забруднення, скиди
забруднюючих речовин у водні об'єкти,
розміщення протягом звітного
кварталу відходів у спеціально
відведених для цього місцях чи на
об'єктах - за місцем розміщення
стаціонарних джерел забруднення,
спеціально відведених для цього місць
чи об'єктів.

У відповідності до приписів ст. 328 ПКУ
базовий податковий (звітний) період для
збору дорівнює календарному кварталу.
Платники збору обчислюють суму збору
наростаючим підсумком з початку року
та складають податкові декларації за
формою, встановленою в порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу.
Податкові декларації збору подаються
платниками збору контролюючим органам
у строки, визначені для квартального
податкового (звітного) періоду, за
місцем податкової реєстрації.

Відповідно до даних обліку Долинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області за відповідачем рахується
заборгованість по екологічному
податку в розмірі 1 292, 69 грн. та по
збору за спеціальне використання води
в розмірі 10 336, 90 грн. з них 2000,71 - штрафі
санкції, 2.19 грн. - пеня.

Зокрема заборгованість по
екологічному податку виникла у зв'язку
з несплатою податкових зобов'язань,
самостійно визначених відповідачем у
податкових деклараціях за 3 квартал 2012
року в розмірі 260 грн, з яких залишок
несплаченої заборгованості становить
249, 03 грн, за 4 квартал 2012 року - 297,57 грн,
за 2 квартал 2013 року - 395, 85 грн, за 3
квартал 2013 року - 350, 24 грн.

Податкове зобов'язання по збору за
спеціальне використання води
підтверджується наявною в матеріалах
справи податковою декларацією в
розмірі 8 364 грн. та у зв'язку з
несплатою донарахованої суми штрафу
визначеної на підставі статті 126
Податкового кодексу України
податковими повідомленнями-рішеннями
форми "Ш" за № 000291150 від 13.11.2013 року на
суму 747,84 грн., за № від 13.11.2013 року
на суму 999,31 грн. та за № від 19.09.2013
року на суму 850 грн, з яких залишок
заборгованості складає 253,56 грн та
нарахованою пенею в розмірі 2,19 грн.

Однак останнім податкове зобов'язання
всупереч вимогам п.57.1 ст.57 та п.250.2 ст.250
ПКУ не сплачено

Крім того, до відповідача застосовані
штрафні санкції в розмірі 531,21 грн.
внаслідок несвоєчасної сплати
грошового зобов'язання по податку на
доходи фізичних осіб, що
підтверджується дослідженим в якості
письмового доказу по справі податковим
повідомленням - рішенням за №
від 29.01.2013 року на суму 531,21 грн.

Підпунктом 14.1.147 п.14.1 ст.14 ПКУ плату за
землю визначено, як загальнодержавний
податок, який справляється у формі
земельного податку та орендної плати
за земельні ділянки державної і
комунальної власності. Згідно п.п.14.1.136
п.14.1.ст.14 ПКУ орендна плата за земельні
ділянки державної і комунальної
власності (далі-орендна плата) - це
обов'язковий платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки (п.288.1 ст.288 ПКУ).

Згідно п.286.2 ст.286 ПКУ платники плати за
землю (крім фізичних осіб) самостійно
обчислюють суму податку щороку станом
на 1 січня і до 1 лютого поточного року
подають відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою центральним у
порядку, передбаченому ст.46 цього
Кодексу, з розбивкою річної суми
рівними частками за місяцями.

Відповідно до п.287.3 ст.287 ПКУ податкове
зобов'язання щодо плати за землю,
визначене у податковій декларації на
поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за базовий податковий (звітний)
період, який дорівнює календарному
місяцю, щомісяця протягом 30
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
( звітного) місяця.

У відповідності до приписів п.п.129.1.1
п.129.1 ст 129 ПКУ пеня нараховується після
закінчення встановлених цим Кодексом
строків погашення узгодженого
грошового зобов'язання на суму
податкового боргу при самостійному
нарахуванні суми грошового
зобов'язання платником податків - від
першого робочого дня, наступного за
останнім днем граничного строку сплати
грошового зобов'язання, визначеного
цим Кодексом, а при нарахуванні суми
грошового зобов'язання контролюючими
органами - від першого робочого дня,
наступного за останнім днем
граничного строку сплати грошового
зобов'язання, визначеного у
податковому повідомленні- рішенні
згідно із цим Кодексом. У відповідності
до приписів даної норми Кодексу
відповідачу нараховано пеню по
орендній платі за землю в загальному
розмірі в розмірі 682,84 грн, що
підтверджується дослідженими судом
картками платника податків

Згідно п.59.1 ст.59 ПКУ у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення рішення.

На підставі вищенаведеного податковим
органом було надіслано відповідачу
податкову вимогу форми Ю за № 292 від
03.10.2011 року на суму 7 369,34 грн, яка
отримано останнім 03.10.2011 року, що
підтверджується підписом головного
бухгалтера Товариства на корінці
вказаної вимоги.

Однак зазначену в вимозі суму
податкового боргу відповідач не
погасив, що підтверджується даними в
судовому засіданні поясненнями
представника позивача.

Відповідно до приписів п. 59.5 ст. 59 ПКУ у
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

На підставі вищенаведеного податковим
органом інших вимог платнику не
надсилалось.

У разі якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення (п.
59.5 ст. 59 ПКУ).

Таким чином загальна сума
заборгованості публічного
акціонерного товариства "Живиця"
складає 37 114,98 грн ( 23 701,51 грн - податку
на додану вартість + 682 грн - орендної
плати + 531 грн - податку на доходи
фізичних осіб + 1 753, 88 грн. - податку на
прибуток + 10 366,90 грн. - збір на
спеціальне використання води + 1 292, 69
грн. екологічного податку = 37 114,98).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані докази, їх достатність та
взаємний зв'язок суд погоджується з
підставністю виникнення та розміром
заборгованості, заявленої до
стягнення. Наявність податкового
боргу відповідача підтверджується
витягами з облікової картки платника
податків, розрахунками сум
заборгованості, податковими
деклараціями та податковими
повідомленнями - рішення та іншими
письмовими доказами наявними в
матеріалах справи.

Підстав для звільнення відповідача від
сплати заборгованості судом не
встановлено.

Наявність податкового боргу та його
розмір відповідач не спростував,
доказів сплати заборгованості суду не
представив, чим фактично не заперечив
суму заборгованості, яка є предметом
спору в даній справі.

Згідно п.95.1 ст.95 ПКУ орган державної
податкової служби здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги(п.95.2 ст.95 ПКУ).

Відповідно до п.95.3 ст.95 ПКУ стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Виходячи з викладеного, суд вважає
вимогу позивача про стягнення коштів
підставною, а позов таким, що підлягає
до задоволення.

Одночасно суд приходить до переконання
про необхідність в порядку ч.2 ст. 11
КАСУ при задоволенні позову, вийти за
межі позовних вимог, відповідно до яких
позивач просить стягнути
заборгованість з рахунків
відповідача,. Так враховуючи
можливість одержання відповідачем
доходу не тільки в безготівковій, але і
у готівковій формі, з метою повного
захисту прав, свобод та інтересів
позивача, про захист яких він просить,
суд вважає за необхідне проведення
стягнення з ПАТ "Живиця" податкового
боргу також і за рахунок готівки, що
належить останньому.

На підставі ст.67 Конституції України,
п.п.14.1.72, п.п.14.1.136, п.п.14.1.147, п.п.14.1.1.175,
ст.49, п.56.11 ст.56, п.57.1 п.57.3 ст.57, п.59.1, п.59.5
ст.59, п.95.1- п.95.4 ст.95, п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129,
п.203.1, п.203.2 ст.203, п.250.1, п.250.2 ст.250, п.286.2
ст.286, п.287.3 ст.287, п.288.1 ст.288 Податкового
кодексу України, керуючись ст.ст.11, 71, 86,
ч.3 ст.160, ст.162 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків публічного
акціонерного товариства "Живиця" у
банках та за рахунок належної
відповідачу готівки в дохід Державного
бюджету 37 114 (тридцять сім тисяч сто
чотирнадцять) грн. 98 коп.

Згідно ст.254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення
встановлених строків подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу
не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Постанова складена в повному обсязі
02.06.2014 року.

Суддя
Гундяк В.Д.