Справа № 286/7151/13-а
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

04 червня 2014 року Справа № 286/7151/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого-судді Жизневської
А.В.

суддів: Котік Т.С.

Малахової Н.М.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу
Овруцького районного суду
Житомирської області від 18 березня 2014
року про зміну способу і порядку
виконання судового рішення за поданням
державного виконавця управління
державної виконавчої служби відділу
примусового виконання рішень
головного управління юстиції у
Житомирській області у справі за
позовом ОСОБА_3 до управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі Житомирської області,
управління праці та соціального
захисту населення Овруцької районної
державної адміністрації Житомирської
області про визнання бездіяльності
протиправною і зобов'язання вчинити
дії,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Овруцького районного суду
Житомирської області від 18 березня 2014
року в задоволенні подання державного
виконавця управління державної
виконавчої служби відділу примусового
виконання рішень головного управління
юстиції у Житомирській області про
зміну способу та порядку виконання по
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду
України в Овруцькому районі
відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати судове рішення та
постановити ухвалу про задоволення
подання державного виконавця
управління державної виконавчої
служби відділу примусового виконання
рішень головного управління юстиції у
Житомирській області.

Розглянувши справу в порядку,
визначеному п.2 ч.1 ст.197 КАС України,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Овруцького районного суду
Житомирської області від 13.04.2012 року,
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі
провести донарахування та виплату
ОСОБА_3 за період з 01.02.2011 року по 31.07.2011
року: соціальних виплат, визначених
ст.37 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Державний виконавець управління
державної виконавчої служби відділу
примусового виконання рішень
головного управління юстиції у
Житомирській області звернувся до суду
із поданням про зміну способу та
порядку виконання вказаного судового
рішення, в якому просить змінити спосіб
і порядок у виконавчому провадженні з
виконання виконавчого листа № 2а-19515/11
виданого Овруцьким районним судом, з
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі
провести нарахування та виплату ОСОБА_3
коштів передбачених ст. 37 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за період з 01 лютого 2011 року по 31 липня
2011 року на стягнення з управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі на користь ОСОБА_3 коштів у
розмірі 2276,20 грн.

Відмовляючи в задоволенні подання, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки постанову Овруцького
районного суду від 13 квітня 2012 року
частково виконано, тому існує
можливість виплати нарахованих коштів
позивачці при надходженні
фінансування. Окрім того, зазначає, що
до подання не долучено будь-яких
документів, які б підтверджували
вчинення виконавцем дій щодо виконання
рішення в частині зобов'язання виплати
коштів, та враховуючи, що на момент
подачі подання не закінчився
двохмісячний строк, в який державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення, що
передбачено ст.7 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень".

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Відповідно до статті 2 Закон України
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень", який набрав чинності 01
січня 2013, держава гарантує виконання
рішення суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є, зокрема,
державний орган.

Водночас судові рішення у справах,
пов'язаних із соціальними виплатами,
які мають зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Відповідно до частини 1 статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Зазначеній нормі кореспондує ч.1 ст.36
Закону України "Про виконавче
провадження", відповідно до якої, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання.

Вказані норми не містять виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для застосування правил цих
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі. Зокрема, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Проте, з матеріалів справи вбачається,
що виконання постанови суду фактично
можливе, хоча й за певних умов, а саме,
за наявності відповідного
фінансування з Державного бюджету
України.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.11
Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець, зокрема,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

При вирішенні даного спору слід
звернути увагу на відмінності між
позовною вимогою, як обраним судом
видом захисту порушених прав позивача
від способу виконання судового
рішення, як одного з його заходів. У
суду відсутні процесуальні
повноваження на зміну виду захисту
порушених прав позивача.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Отже, зобов'язання, покладені на
відповідача постановою суду, є
позовними вимогами як обраним судом
видом захисту порушених прав позивача,
які суд задовольнив.

Як вбачається з матеріалів справи,
обставини, які стали підставою для
зміни способу та порядку виконання
судового рішення за своєю правовою
природою є додатковою позовною вимогою
про стягнення коштів, яка не була
предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови.

крім того, суд вірно зазначив, що
державним виконавцем не було вжито
заходів щодо встановлення відсутності
коштів на рахунку у відповідача.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення подання органу державної
виконавчої служби, оскільки воно є
необґрунтованим та передчасним.

Ухвала Овруцького районного суду
Житомирської області від 18 березня 2014
року є законною та обґрунтовано, тому
підстав для її зміни або скасування
відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 197, 199, 200, 205. 206, 212 КАС
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а ухвалу Овруцького
районного суду Житомирської області
від 18 березня 2014 року про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.В. Жизневська

судді:
Т.С. Котік

Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області вул.Леніна, 12,м.Овруч,Овруцький
район, Житомирська область,11100

Управління праці та соціального
захисту населення Овруцької районної
державної адміністрації Житомирської
області вул. Леніна, 17,м.
Овруч,Овруцький район, Житомирська
область,11101

4-заявник про зміну спосообу: Відділ
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області м-н
Соборний,1,м.Житомир,10014