Справа № 201/2174/14-а
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2014 рокусправа № 201/2174/14-а
(2а/201/77/2014)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Кругового О.О.

суддів: Дадим Ю.М.
Уханенка С.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська на
постанову Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 13 березня 2014 року
№ 201/2174/14-а(2а/201/77/2014) за позовом ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
в Жовтневому районі м.
Дніпропетровська про визнання
протиправною відмови в розрахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці з 01.12.2013
року та зобов'язання здійснити
розрахунок та виплату довічного
грошового утримання судді у відставці,
починаючи з 01.12.2013 року ,-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2014 року ОСОБА_1 (далі -
Позивач) звернувся з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
(далі - Відповідач) щодо відмови у
здійсненні перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання суді у
відставці.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначає, що рішення
відповідача не відповідає положенням
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів», а саме ч.3 ст. 138
зазначеного закону.

Постановою Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 13 березня
2014 року адміністративний позов
позивача було задоволено.

Визнано протиправними дії
відповідача щодо відмови позивачу в
проведенні розрахунку щомісячного
грошового утримання судді у відставці
відповідно до ч.3 ст.138 ЗУ «Про
судоустрій та статус суддів» від 07
липня 2010 року № 2453 з 01.12.2013 року по
довідці Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 05.12.2013
року №7-430-с. Зобов'язано відповідача на
підставі ч.3 ст.138 ЗУ «Про судоустрій та
статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453,
здійснити розрахунок та виплату
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці починаючи
з 01.12.2013 року із розрахунку 90 відсотків
суддівської винагороди працюючого на
відповідній посаді судді в даний час,
виходячи із суми 26126.10 грн. на підставі
довідки наданої Апеляційним судом
Дніпропетровської області від 05.12.2013
року №7-430-с, визначивши, щомісячне
довічне грошове утримання судді у
відставці в сумі 23513.49 грн., з
урахуванням різниці щомісячно
виплачених сум, починаючи з 01.12.2013 року.

Рішення суду обґрунтовано тим, що
у відповідності до положень ч. 3 ст. 138 ЗУ
«Про судоустрій та статус суддів»
розмір щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
збільшується у разі збільшення розміру
заробітної плати судді працюючого на
відповідній посаді судді у відсотках
від заробітної плати .

Не погоджуючись з постановою
суду, відповідач звернувся до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду з апеляційною
скаргою, та посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, просив скасувати
постанову Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 13 березня 2014 року
№ 201/2174/14-

а(2а/201/77/2014), прийняти нове рішення, яким
відмовити позивачу в задоволені
позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду відповідно до ст. 195 КАС
України - в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що згідно наказу
по Апеляційному суду
Дніпропетровської області №164 від
01.10.2013 року позивача було звільнено з
посади судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області у відставку,
згідно Постанови Верховної Ради
України від 19.09.2013 року № 604- VIІ. Позивач
перебуває на обліку відповідача та
отримує щомісячне довічне грошове
утримання судді у відставці
відповідно до ЗУ «Про судоустрій та
статус суддів».

Довідкою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 05.12.2013
року №7-430-с визначена заробітна плата
позивача, яка враховувалась при
призначенні (перерахунку) довічного
грошового утримання суддям у відставці
згідно ст. 129 ЗУ «Про судоустрій та
статус суддів», та склала 26126.10 грн.

16 січня 2014 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про розрахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці на
підставі довідки Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 05.12.2013
року №7-430-с.

Відповідач листом від 21 січня 2014 року
№488/05/27 відмовив позивачу в проведенні
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
оскільки чинним законодавством прав
та підстав для перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці не визначено.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що ч.3
ст. 138 ЗУ «Про судоустрій та статус
суддів» встановлений розмір
щомісячного грошового утримання судді
у відставці у відсотках від заробітної
плати працюючого на відповідній посаді
судді, а розмір щомісячного довічного
утримання має збільшуватись у разі
збільшення розміру заробітної плати
відповідного судді.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції та зазначає , що відповідно
до частини 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Так ст. 126 Конституції України
передбачено, що незалежність і
недоторканність суддів гарантуються
Конституцією і законами України, а ст. 22
Конституції України визначено, що
конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Як зазначається у рішенні
Конституційного Суду України № 4-рп2007
18.06.2007 року, щомісячне довічне грошове
утримання судді - це особлива форма
соціального забезпечення суддів, яка
виражається у гарантованій державою
щомісячній, звільненій від сплати
податків, грошовій виплаті, що
забезпечує їх належне матеріальне
утримання. Особливість щомісячного
довічного грошового утримання полягає
у правовому регулюванні, а також у
джерелах його фінансування, які
визначені Конституцією України,
Законом України «Про статус суддів».

Рішенням Конституційного Суду
України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року було
визнано неконституційними положення
пункту 63 розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» щодо зміни
існуючого порядку виплати щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці.

Приймаючи вказане рішення,
Конституційний суд України виходив з
того, що фактичне позбавлення суддів у
відставці права на перерахунок
довічного грошового утримання у
зв'язку зі збільшенням розміру
заробітної плати працюючого судді,
суттєво звужує зміст і обсяг права
судді, яке він мав, та обмежує його
конституційні гарантії незалежності.

Більш того, як зазначено у рішенні
Конституційного Суду України від 14.12.2011
року № 18-рп/2011, правова природа
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці та
щомісячного грошового утримання
працюючого судді є однаковою, а самі ці
поняття - однорідними та
взаємопов'язаними. Щомісячне грошове
утримання ідентичне щомісячному
довічному грошовому утриманню.
Відмінність щомісячного грошового
утримання працюючого судді від
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці полягає у
тому, що судді, які мають право на
відставку та продовжують працювати на
посаді судді, цю виплату одержували
виключно з Державного бюджету України,
а судді у відставці - з Пенсійного фонду
України за рахунок коштів Державного
бюджету України.

Розмір щомісячного грошового
утримання працюючого судді на час
виникнення спірних правовідносин
сторонами не оспорюється.

Матеріали справи свідчать про те, що
відповідачем не прийнято до уваги
зміни законодавства щодо суддівської
винагороди.

Відмовляючи у здійсненні
нарахування щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
у новому розмірі, враховуючи
збільшення розміру суддівської
винагороди діючого судді на
відповідній посаді, відповідач діяв в
супереч визначеного законодавством
порядку, в зв'язку з чим його дії є
неправомірними.

Оскільки встановлена
протиправність дій Відповідача щодо
відмови провести позивачу нарахування
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці у іншому розмірі, пов'язаному
з підвищення суддівської винагороди
(заробітної плати) працюючим суддям на
підставі наданої довідки виданої
Апеляційним судом Дніпропетровської
області від 05.12.2013 року №7-430-с про
суддівську винагороду ( заробітну
плату), то у відповідності до ст.. 162 КАС
України, поновлення порушених прав
необхідно здійснити шляхом
зобов'язання відповідача провести
відповідне нарахування розміру
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці,
забезпечивши його виплату згідно з
положеннями частини 3 статті 138 «Про
судоустрій і статус суддів».

Посилання заявника апеляційної скарги
на те, що жодним нормативно-правовим
актом не визначено прав та підстав для
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
та на те, що у відповідності до діючого
законодавства на теперішній час розмір
щомісячного грошового утримання
обмежується 90% та 10-ти прожитковими
мінімумами, установленими для осіб, що
втратили працездатність, визнаються
колегією суддів необґрунтованими,
оскільки положення статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» не містять прямої заборони
нарахування у новому розмірі раніше
призначеного щомісячного довічного
грошового утримання у разі зміни
розміру грошового утримання діючих
суддів судів загальної юрисдикції, в
той час, як приписи статей 22,126
Конституції України свідчать саме про
те, що незалежність і недоторканність
суддів гарантуються Конституцією і
законами України, при цьому
конституційні права і свободи не
можуть бути скасовані.

Більш того, Рішенням Конституційного
Суду України № 3-рп/2013 від 03.06.2013 визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними):

- частину третю, перше, друге, третє
речення частини п'ятої статті 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у
редакції Закону України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI;

- статтю 2 Закону України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI в частині
поширення її дії на Закон України "Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року № 2453-VI;

- абзац другий пункту 2 розділу II
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI, зі змісту
якого вбачається, що виплата суддям
пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої, третьої статті 42 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від 9
липня 2003 року № 1058-IV та без проведення
інших перерахунків, передбачених
законодавством.

Рішення Конституційного Суду України
має преюдиціальне значення при
розгляді судами загальної юрисдикції
позовів у зв'язку з правовідносинами,
що виникли внаслідок дії положень
законів України, визнаних
неконституційними, отже доводи
відповідача зазначені в апеляційній
скарзі є безпідставними.

За таких обставин, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що підстав для скасування чи
зміни постанови Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 13 березня
2014 року - відсутні.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст.198, ст.200, ст.205,
ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська - залишити
без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 13 березня 2014 року
№ 201/2174/14-а(2а/201/77/2014) - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
О.О. Круговий

Суддя:
Ю.М. Дадим

Суддя:
С.А. Уханенко