Справа № 805/3564/14
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 р.
Справа №805/3564/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 11 год. 35
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді
Бабаш Г.П.

при секретарі
Громоклицькому Є.О.

за участю

позивача
Алпєєва А.Є.

представника відповідача
Майданикова С.Б. за дов. від 22.07.2013
року

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Відкритого акціонерного
товариства «Транспортник» до
Державної податкової інспекції у
Волноваському районі Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання протиправним та
скасування рішення № від 13.02.2014
року,-

В С Т А Н О В И
В:

Позивач звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Волноваському районі
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про визнання
протиправним та скасування рішення №
від 13.02.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив наступне. 13.02.2014 року
заступником начальника Державної
податкової інспекції у Волноваському
районі Головного управління
Міндоходів у Донецькій області
винесено рішення № від 13.02.2014
року «Про застосування штрафних
санкцій та нарахування пені за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску», в якому
зазначено, що Інспекція до ВАТ
«Транспортник» застосувала штраф в
розмірі 2226,23 грн. та пеню в розмірі 2130,30
грн. за період з 23.04.2013 року по 24.12.2013
року.

Позивач вважає вказане рішення є
незаконним та підлягає скасуванню.
Також, він зазначив, що вимоги про
сплату недоїмки товариство не
отримувало, що позбавило його права на
їх оскарження.

Позивач просив визнати протиправним
та скасувати рішення Державної
податкової інспекції у Волноваському
районі Головного управління
Міндоходів у Донецькій області №
від 13.02.2014 року «Про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску».

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти позову,
просив в його задоволені відмовити,
посилаючись на те, що товариством як
платником єдиного внеску було
несвоєчасно сплачено суми єдиного
внеску самостійно обчислені у наданих
розрахунках за період з 23.04.2013 року по
24.12.2013 року, що підтверджується звітами
та зворотнім боком особового рахунку
платника, в зв'язку з чим і було
винесено спірне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначаються
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
(надалі Закон).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону, єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Недоїмкою відповідно до даного Закону
вважається сума єдиного внеску,
своєчасно не нарахована та/або не
сплачена у строки, встановлені цим
Законом, обчислена територіальними
органами Пенсійного фонду України у
випадках, передбачених цим Законом.

У відповідності до п. 1. ч. 1. ст. 4 Закону,
платниками єдиного внеску є:
роботодавці - підприємства, установи та
організації, інші юридичні особи,
утворені відповідно до законодавства
України, незалежно від форми власності,
виду діяльності та господарювання, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у свідоцтві про
державну реєстрацію її як підприємця),
у тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших юридичних
осіб, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами.

Обов'язком платника єдиного внеску,
згідно Закону, являється своєчасність,
повність нараховування, обчислення та
сплата єдиного внеску. Єдиний внесок
нараховується для платників,
зазначених у пунктах 1 (крім абзацу
сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої
статті 4 цього Закону, - на суму
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України «Про оплату праці», та
суму винагороди фізичним особам за
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно-правовими договорами.

Згідно ч. 8 ст. 9 Закону, платники єдиного
внеску зобов'язані сплачувати єдиний
внесок, нарахований за відповідний
базовий звітний період, не пізніше 20
числа місяця, що настає за базовим
звітним періодом.

У відповідності до ч. 12 ст. 9 даного
Закону єдиний внесок підлягає сплаті
незалежно від фінансового стану
платника.

Частиною 8 статті 9 «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
визначено, що платники єдиного внеску,
крім платників, зазначених у пунктах 4 і
5 частини першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця, крім
гірничих підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 28
числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1
частини першої статті 4 цього Закону,
під час кожної виплати заробітної
плати (доходу, грошового забезпечення),
на суми якої (якого) нараховується
єдиний внесок, одночасно з видачею
зазначених сум зобов'язані сплачувати
нарахований на ці виплати єдиний
внесок у розмірі, встановленому для
таких платників (авансові платежі).
Винятком є випадки, якщо внесок,
нарахований на ці виплати, вже
сплачений у строки, встановлені
абзацом першим цієї частини, або за
результатами звірення платника з
органом доходів і зборів за платником
визнана переплата єдиного внеску, сума
якої перевищує суму внеску, що підлягає
сплаті, або дорівнює їй. Кошти
перераховуються одночасно з
отриманням (перерахуванням) коштів на
оплату праці (виплату доходу, грошового
забезпечення), у тому числі в
безготівковій чи натуральній формі.
При цьому фактичним отриманням
(перерахуванням) коштів на оплату праці
(виплату доходу, грошового
забезпечення) вважається отримання
відповідних сум готівкою, зарахування
на рахунок одержувача, перерахування
за дорученням одержувача на будь-які
цілі, отримання товарів (послуг) або
будь-яких інших матеріальних цінностей
у рахунок зазначених виплат, фактичне
здійснення з таких виплат відрахувань
згідно із законодавством або
виконавчими документами чи будь-яких
інших відрахувань.

Відповідно до п. 15 ст. 25 Закону, рішення
органу доходів і зборів про
нарахування пені та/або застосування
штрафів, передбачених частинами
одинадцятою і дванадцятою цієї статті,
є виконавчим документом.

У разі, якщо платник єдиного внеску
не сплатив зазначені в рішенні суми
протягом десяти робочих днів, а також
не повідомив у цей строк орган
доходів і зборів про оскарження
рішення, таке рішення передається
державній виконавчій службі в
порядку, встановленому законом.

Суми штрафів та нарахованої пені,
застосованих за порушення порядку та
строків нарахування, обчислення і
сплати єдиного внеску, стягуються в
такому самому порядку, що і суми
недоїмки із сплати єдиного внеску.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону, єдиний
внесок нараховується на суму
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України "Про оплату праці", та
суму винагороди фізичним особам за
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно-правовими договорами.

13 лютого 2014 року Державною податковою
інспекцією у Волноваському районі
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області було прийнято
рішення № , яким до Відкритого
акціонерного товариства
«Транспортник» застосовані штрафні
санкції в розмірі 2226,23 грн. (10%) та
нарахована пеня в розмірі 2130,30 грн. (0,1 %
на суму недоїмки) за період з 23.04.2013 року
по 24.12.2013 року за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату єдиного внеску.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів
справи, постановою заступника
начальника Відділу державної
виконавчої служби Волноваського РУЮ
від 08.02.2013 року був накладений арешт на
всі рахунки товариства, що підтверджує
неможливість здійснення позивачем
будь-яких розрахунків.

Арешт був знятий 16.10.2013 року постановою
заступника начальника Відділу
державної виконавчої служби
Волноваського РУЮ.

Позивачем суми внесків були сплачені
разом з перерахуванням заробітної
плати, що підтверджується наданими
представником позивача платіжними
дорученнями.

Приписами статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Вирок суду у кримінальному провадженні
або постанова суду у справі про
адміністративний проступок, які
набрали законної сили, є обов'язковими
для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Волноваського районного
суду Донецької області від 19.12.2013 року
було скасовано постанову начальника
Управління Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області від 18.06.2013 року про притягнення
до адміністративної відповідальності
Алпєєва А.Є. за ч.5 ст.165-1 КУпАП і
накладений штраф в розмірі 1700 грн. та
провадження у справі було закрито.

Постановою Волноваського районного
суду Донецької області від 21.02.2013 року
було скасовано постанову заступника
начальника Управління Пенсійного
фонду України у Волноваському районі
Донецької області від 16.01.2014 року про
притягнення до адміністративної
відповідальності Алпєєва А.Є. за ч.5
ст.165-1 КУпАП і накладений штраф в
розмірі 1700 грн. та провадження у справі
було закрито.

При прийнятті даних постанов суд
виходив з того, що відсутня вина
керівника ВАТ «Транспортник» у
несвоєчасній сплаті єдиного
соціального внеску в зв'язку з
накладенням арешту на рахунки
товариства.

Згідно до абз. 2 ч. 8 ст. 9 Закону платники,
зазначені у пункті 1 частини першої
статті 4 цього Закону, під час кожної
виплати заробітної плати (доходу,
грошового забезпечення), на суми
якої (якого) нараховується єдиний
внесок, одночасно з видачею зазначених
сум зобов'язані сплачувати нарахований
на ці виплати єдиний внесок у розмірі,
встановленому для таких платників
(авансові платежі).

За таких обставин, суд вважає
безпідставним спірне рішення та
задовольняє позовні вимоги Відкритого
акціонерного товариства
«Транспортник» до Державної
податкової інспекції у Волноваському
районі Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання протиправним та скасування
рішення № від 13.02.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб,єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Позивач під час подачі позовної заяви
сплатив судовий збір у сумі 73,08 грн., що
підтверджується квитанцією.

Витрати по сплаті судового збору у сумі
73,08 грн. підлягають стягненню з коштів
Державного бюджету на користь
позивача.

Керуючись статтями 69-71, 94, 160-163, 167, 254, 257
Кодексу адміністративного судочинства
України суд, -

П О С Т А Н О В И
В:

Позов Відкритого акціонерного
товариства «Транспортник» до
Державної податкової інспекції у
Волноваському районі Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання протиправним та
скасування рішення № від 13.02.2014
року - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Державної податкової
інспекції у Волноваському районі
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області № від 13.02.2014
року про застосування штрафних санкцій
та нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску, відповідно до якого на
Відкрите акціонерне товариство
«Транспортник» накладений штраф в
розмірі 2226,23 грн. та нарахована пеня в
сумі 2130,30 грн. за період з 23.04.2013 року по
24.12.2013 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Відкритого акціонерного
товариства «Транспортник» витрати по
сплаті судового збору у розмірі 73,08 грн.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Вступну та резолютивну частини
постанови проголошено в судовому
засіданні 13 травня 2014 року, повний
текст постанови виготовлений 19 травня
2014 року.

Суддя
Бабаш Г.П.