Справа № 805/4802/14
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2014 р.
Справа № 805/4802/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 10 година 38
хвилин

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Бабіча
С.І., розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом прокурора
Жовтневого району міста Маріуполя в
інтересах держави в особі Жовтневої
об'єднаної державної податкової
інспекції міста Маріуполя Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 11 847,25
гривень,

В С Т А Н О В
И В:

Прокурор Жовтневого району міста
Маріуполя звернувся до суду в
інтересах держави в особі Жовтневої
об'єднаної державної податкової
інспекції міста Маріуполя Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області (далі - позивач, Жовтнева ОДПІ) з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі -
відповідач, ФОП ОСОБА_1) про стягнення
заборгованості зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 11 847,25
гривень.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що проведеною
прокуратурою перевіркою встановлено,
що відповідач - фізична
особа-підприємець ОСОБА_1, в порушення
вимог частини 8 статті 9 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 року
№ 2464-VI (далі - Закон № 2464), станом на
17.03.2014 року, має заборгованість зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 11 847,25
гривень. Дана заборгованість
утворилась в період з 2011 року по 20.01.2014
року. З метою погашення заборгованості
Жовтневою ОДПІ була винесена вимога №
Ф-27793-17 від 20.02.2014 року про сплату
недоїмки зі сплати єдиного внеску в
розмірі 11 847,25 гривень, з яких: 11 507,25
гривень - недоїмка, 340 гривень - штрафні
(фінансові) санкції. Проте відповідач
суму недоїмки та фінансових санкцій не
сплатив, у зв'язку з чим позивач просить
суд стягнути борг у судовому порядку.

Прокурор у судовому засіданні надав
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження, в
якому він підтримав позовні вимоги у
повному обсязі.

23 травня 2014 року, через відділ
діловодства та документообігу
Донецького окружного
адміністративного суду, представник
позивача надав додаткові пояснення, в
яких просив задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі та розглянути
справу без участі представників
Жовтневої ОДПІ.

Відповідач у судове засідання не
з'явилась, причини неявки суду не
повідомила, уповноваженого
представника до суду не направила,
клопотань про відкладення розгляду
справи або про розгляд справи без її
участі до суду не надала, хоча про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлялась судом належним чином.

Частиною 4 статті 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) визначено, що особа,
яка бере участь у справі, має право
заявити клопотання про розгляд справи
за її відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Згідно частини 6 статті 128 КАС України,
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи відсутність потреби
заслухати, свідка чи експерта, суд
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження на
підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши обставини, що мають значення
для вирішення спору та перевіривши їх
доказами, наданими сторонами,
визначившись із правовими нормами, які
слід застосувати до спірних відносин,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Пунктом 2 статті 121 Конституції України
визначено, що Прокуратура України
становить єдину систему, на яку
покладається представництво інтересів
громадянина або держави в суді у
випадках, визначених законом.

Відповідно до статті 36-1 Закону України
«Про прокуратуру», представництво
прокуратурою інтересів громадянина
або держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом.

Прокурор Жовтневого району міста
Маріуполя представляє інтереси
держави в особі Жовтневої об'єднаної
державної податкової інспекції міста
Маріуполя Головного управління
Міндоходів у Донецькій області,
оскільки його дії спрямовані на захист
інтересів держави шляхом пред'явлення
вимог про стягнення заборгованості зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за
правопорушення Закону № 2464.

Відповідач - ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1)
зареєстрована в якості фізичної
особи-підприємця 28.08.2008 року за № 2 021016. З 29.08.2008 року по 09.04.2014 року
відповідач знаходився на обліку
Жовтневої ОДПІ, що підтверджується
ідентифікаційними даними, які надані
позивачем.

Єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
сплачується в порядку, визначеному
Законом № 2464, як передбачено пунктом
307.2 статті 307 Податкового кодексу
України (далі - ПК України).

Пунктом 2 частини 2 статті 1 Закону № 2464
визначено, що єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до пунктів 1 та 4 частини 2
статті 6 Закону № 2464, платник єдиного
внеску зобов'язаний своєчасно та в
повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок; подавати звітність до органу
доходів і зборів за основним місцем
обліку платника єдиного внеску у
строки, порядку та за формою,
встановленими центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, за
погодженням з Пенсійним фондом та
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Згідно з частиною 8 статті 9 Закону № 2464,
платники єдиного внеску, крім
платників, зазначених у пунктах 4 і 5
частини першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця, крім
гірничих підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 28
числа наступного місяця.

Платники єдиного внеску, зазначені у
пункті 4 частини першої статті 4 цього
Закону, зобов'язані сплачувати єдиний
внесок, нарахований за календарний рік,
до 10 лютого наступного року, крім
фізичних осіб - підприємців, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
членів сімей таких осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, які
сплачують єдиний внесок, нарахований
за календарний квартал, до 20 числа
місяця, що настає за кварталом, за який
сплачується єдиний внесок.

Періодом, за який платники єдиного
внеску подають звітність до
територіального органу Пенсійного
фонду (звітним періодом), є календарний
місяць, крім платників, зазначених у
пунктах 4 і 5 частини першої статті 4
цього Закону, для яких звітним періодом
є календарний рік.

Таким чином, базовим звітним періодом
для відповідача у 2011 - 2012 роках був
календарний рік, а з 2013 року - квартал.

20 лютого 2014 року, відповідачем була
винесена вимога № Ф-27793-17 від 20.02.2014 року
про сплату недоїмки зі сплати єдиного
внеску в розмірі 11 847,25 гривень, з яких: 11
507,25 гривень - недоїмка, 340 гривень -
штрафні (фінансові) санкції.

Частиною 4 статті 25 Закону № 2464
визначено, що орган доходів і зборів у
порядку, за формою і в строки,
встановлені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний
протягом десяти календарних днів з дня
надходження вимоги про сплату недоїмки
сплатити суми недоїмки та штрафів
разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми
недоїмки платник єдиного внеску
узгоджує її з органом доходів і зборів
шляхом оскарження вимоги про сплату
єдиного внеску в адміністративному або
судовому порядку.

У разі якщо згоди з органом доходів і
зборів не досягнуто, платник єдиного
внеску зобов'язаний сплатити суми
недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею протягом десяти
календарних днів з дня надходження
рішення відповідного органу доходів і
зборів або оскаржити вимогу до органу
доходів і зборів вищого рівня чи в
судовому порядку.

Відповідач вказану вимогу не
оскаржувала, суми, визначені у ній, у
зазначені строки у повному обсязі не
сплатила.

Станом на 22.04.2014 року заборгованість
ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску
становила 11 847,25 гривень, що
підтверджується розрахунком боргу та
карткою особового рахунку відповідача.

Дана заборгованість складається з
недоїмки - 11 507,25 гривень (за 2011 рік - 4 010,30
гривень, за період з 01.06.2012 року по 31.12.2012
року - 2 696,19 гривень, за період з 01.01.2013
року по 20.01.2014 року - 5 140,76 гривень) та -
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
- 340 гривень (за неподання звітності за
2011 - 2012 роки).

Таким чином, станом на момент звернення
позивача до суду із адміністративним
позовом, відповідач мав заборгованість
зі сплати єдиного внеску в розмірі 11
847,25 гривень.

Відповідно до частини 12 статті 9 Закону
№ 2464, єдиний внесок підлягає сплаті
незалежно від фінансового стану
платника.

Згідно з пунктом 1.2 Порядку розгляду
органами доходів і зборів скарг на
вимоги про сплату недоїмки зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та на
рішення про нарахування пені та
накладення штрафу, затвердженого
Наказом Міністерства доходів і зборів
України від 09.09.2013 року № 452 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 16.09.2013 року за №
1593/24125, не підлягає оскарженню
платником єдиного внеску відповідно до
цього Порядку вимога, сформована на
підставі зобов'язання зі сплати
єдиного внеску, самостійно визначеного
платником єдиного внеску у звіті про
суми нарахованої заробітної плати
(доходу, грошового забезпечення,
допомоги, компенсації) застрахованих
осіб та суми нарахованого єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування до органів
доходів і зборів, а також рішень про
нарахування пені та накладення
штрафів, які оскаржувались та були
розглянуті згідно з вимогами цього
Порядку.

Станом на момент розгляду справи,
відповідач визначену у вимозі суму не
сплатив, що підтверджується карткою
особового рахунку платника.

Абзацом 10 частини 4 статті 25 Закону № 2464
визначено, що орган доходів і зборів
має право звернутися до суду з позовом
про стягнення недоїмки.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення заявлених позивачем вимог
у повному обсязі.

Згідно до частини 4 статті 94 КАС
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2, 4, 6, 9, 25 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», статтями 2, 7-12,
69-72, 87-98, 122-163, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

П О С Т А Н О
В И В:

Адміністративний позов прокурора
Жовтневого району міста Маріуполя в
інтересах держави в особі Жовтневої
об'єднаної державної податкової
інспекції міста Маріуполя Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 11 847,25
гривень - задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь
Жовтневої об'єднаної державної
податкової інспекції міста Маріуполя
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області заборгованість зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 11 847
(одинадцять тисяч вісімсот сорок сім)
гривень 25 (двадцять п'ять) копійок.

Постанова прийнята, складена і
підписана в нарадчій кімнаті 26 травня
2014 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України
(проголошення вступної та резолютивної
частин постанови), а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Бабіч С.І.