Справа № 2а-8783/12/2670
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Ісаєнко
У Х В А Л А

Іменем України

27 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Ісаєнко
Ю.А.;

суддів: Епель О.В.,
Федотова І.В.,

за участю секретаря:
Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві, Головного
управління Міндоходів у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 31 березня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві, Головного управління Міндоходів
у м. Києві про визнання протиправними
дій, зобов'язання вчинити певні дії,
поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі м. Києва, Державної податкової
служби у м. Києві, в якому просив суд:

- визнати причину пропуску строку
звернення до суду поважною та поновити
строк звернення до суду з
адміністративним позовом;

- визнати протиправними дії ДПА у м.
Києві щодо видання наказу від 11.08.2010
року №389-о «Про звільнення ОСОБА_2»;

- визнати протиправними дії ДПІ у
Святошинському районі м. Києва ДПС щодо
видання наказу від 21.08.2010 року №255-о
«Про звільнення ОСОБА_2»;

- зобов'язати ДПА в м. Києві скасувати
наказ від 11.08.2010 року №389-о «Про
звільнення ОСОБА_2»;

- зобов'язати ДПІ у Святошинському
районі м. Києва скасувати наказ від
21.08.2010 року №255-о «Про звільнення
ОСОБА_2»;

- поновити ОСОБА_2 на посаді заступника
начальника ДПІ у Святошинському районі
м. Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 14 серпня 2012 року
залишено без розгляду позовну заяву.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 квітня 2013
року ухвалу Окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
серпня 2012 року скасовано, справу
направлено для продовження розгляду.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 27
червня 2013 року, що залишена без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 серпня 2013
року, позов задоволено частково,
зобов'язано відповідачів скасувати
оскаржувані накази, поновлено позивача
на посаді.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 05 лютого 2014 року зазначені
рішення судів скасовано, а справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києві від 31
березня 2014 року позов задоволено
частково, зобов'язано відповідачів
скасувати оскаржувані накази в частині
звільнення ОСОБА_2, поновлено ОСОБА_2 на
посаді заступника начальника ДПІ у
Святошинському районі м. Києва з 22
серпня 2010 року.

Не погоджуючись із вказаною
постановою, відповідачі подали
апеляційні скарги з підстав порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
в яких просять скасувати постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 31 березня 2014 року та ухвалити
нове судове рішення про відмову у
задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали вимоги
апеляційної скарги та просили їх
задовольнити.

В судовому засіданні представники
відповідачів підтримали вимоги
апеляційної скарги та просили їх
задовольнити.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, постанову
суду першої інстанції - без змін, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
наказом Державної податкової
адміністрації у місті Києві від 01.08.2007
року №465-о позивача призначено на
конкурсній основі на посаду заступника
начальника Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
міста Києва.

Наказом Державної податкової
адміністрації у місті Києві від 11.08.2010
№389-о «Про звільнення ОСОБА_2», позивача
звільнено з посади заступника
начальника Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
міста Києва у зв'язку з систематичним
невиконанням без поважних причин
обов'язків, відповідно до пункту 3
статті 40 КЗпП України.

Наказом Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
міста Києва від 21.08.2010 №255-0 «Про
звільнення ОСОБА_2» позивача звільнено
з посади заступника начальника
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі міста Києва за
систематичне невиконання без поважних
причин обов'язків відповідно до пункту
3 статті 40 Кодексу законів про працю
України.

Відповідно до положень статті 99 КАС
України, в редакції, яка діяла на час
звернення позивача до суду,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів
особи цим Кодексом та іншими законами
можуть встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби встановлюється місячний строк.

Згідно статті 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Згідно матеріалів справи, позивач
фактично ознайомлена з наказом від 11
серпня 2010 року №389-о 26.03.2012 року, про що
свідчить її підпис, до суду звернулася
27.06.2012 року, тобто з пропущенням
місячного строку.

В обґрунтування пропущеного строку
позивач послалася на те, що наказ від
11.08.2010 року №389-о отримала 26.03.2012 року
про що свідчить її відповідний підпис.
Причиною подачі позовної заяви лише
27.06.2012 року є загострення хвороб та
перебування на амбулаторному
лікуванні з 24.04.2012 року по 26.06.2012 року.

Суд першої інстанції, з яким
погоджується колегія суддів, визнаючи
зазначенні причини поважними, виходив
з наступного.

В обґрунтування поважності причин
пропущення строку звернення до суду
позивачем надані: листок
непрацездатності АВК №058068 з 09.07.2010 року
по 10.08.2010 року; листок непрацездатності
АВК№171271 з 20.08.2010 року по 28.08.2010 року;
листок непрацездатності АВК№171302 з
30.08.2010 року по 10.09.2010 року; листок
непрацездатності АВК №170747 з 13.09.2010 року
по 11.10.2010 року; листок
непрацездатності АВК№171566 з 12.10.2010 року
по 22.10.2010 року; листок непрацездатності
АВК №171612 з 25.10.2010 року по 05.11.2010 року;
листок непрацездатності АВК№170974 з
08.11.2010 року по 03.12.2010 року; листок
непрацездатності АВК№171830 з 06.12.2010 року
по 17.12.2010 року; листок
непрацездатності АВК№525692 з 20.12.2010 року
по 29.12.2010 року; листок непрацездатності
АВК№506576 з 04.01.2011 року по 21.01.2011 року;
листок непрацездатності АВК№512370 з
24.01.2011 року по 04.02.2011 року; листок
непрацездатності АВК№513829 з 07.02.2011 року
по 25.02.2011 року; листок непрацездатності
АВІ№553579 з 11.03.2011 року по 18.03.2011 року;
копії виписок із медичної картки
амбулаторного, стаціонарного хворого,
з якої вбачається, що позивач
перебувала на лікуванні: з 20.03.2011 року
по 15.04.2011 року, з 18.05.2011 року по 02.06.2011
року, з 07.08.2011 року по 10.09.2011 року, 09.12.2011
року по 30.12.2011 року, з 07.02.2012 року по
28.02.2012 року.

При цьому, позивач зазначила, що в
періоди з 16.04.2011 року по 18.05.2011 року, з
03.06.2011 року по 07.08.2011 року, з 11.09.2011 року
по 09.12.2011 року, з 31.12.2011 року по 07.02.2012
року та після знаходження на
стаціонарному лікуванні по 31.03.2012, не
зважаючи на відсутність листків
непрацездатності за ці періоди, вона
продовжувала лікування, стан її
здоров'я був вкрай незадовільний, про
що свідчать численні листки
непрацездатності та виписка з картки
амбулаторного хворого.

Також, позивач пояснила, що 24.04.2012 року
(тобто в межах місячного строку після
ознайомлення з оскаржуваними наказами
26.03.2012 року) вона зверталась з
аналогічним позовом до Святошинського
районного суду міста Києва. Після
отримання ухвали Святошинського
районного суду міста Києва від 28.05.2012
року про закриття провадження в
цивільній справі за її позовом до
Державної податкової служби в місті
Києві, Державної податкової інспекції
у Святошинському районі міста Києва
Державної податкової служби про
поновлення на роботі, позивач одразу,
27.06.2012 року, звернулась до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
аналогічним позовом.

На виконання вимог ухвали Вищого
адміністративного суду України від
05.02.2014 року позивач надала виписку з
картки амбулаторного хворого, видану
20.03.2014 року лікарем Київського міського
пологового будинку №3, відповідно до
якої остання перебувала на
амбулаторному лікуванні з 01.03.2011 року
по липень 2012 року в зв'язку з хворобою,
яка була наслідком
нервово-психологічного
перенапруження. Представник позивача
зазначив, що такий стан був пов'язаний,
у тому числі із загибеллю її чоловіка.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції,
що позивачем зазначено поважні
підстави для поновлення строку
звернення до адміністративного суду.

Крім того, ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25 квітня 2013 року встановлено, що
згідно виписки із медичної картки,
позивач з 01.03.2011 року по липень 2012 року
знаходилась на лікуванні, що є поважною
причиною пропуску строку звернення до
адміністративного.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з яким погоджується колегія
суддів, виходив з наступного.

На підставі наказу від 23.02.2010 року №108
Державної податкової адміністрації у
місті Києві «Про проведення
комплексної перевірки роботи
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі міста Києва»
проведено відповідну перевірку, за
результатами якої складено акт від
25.03.2010 року №36/14-012/57 про результати
комплексної перевірки стану
організації роботи підрозділів
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі міста Києва за
період з 01.11.2006 року по 01.02.2010 року.

Комплексною перевіркою встановлені
порушення, зокрема щодо оподаткування
фізичних осіб. Порушення та недоліки
стали можливими внаслідок відсутності
належного та дієвого контролю за
роботою з боку заступника начальника
Державної податкової інспекції
ОСОБА_2, яка здійснювала контроль за
роботою підрозділу оподаткування
фізичних осіб.

Наказом Державної податкової
адміністрації у місті Києві від 11.08.2010
№389-о «Про звільнення ОСОБА_2», позивача
звільнено з посади заступника
начальника Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
міста Києва у зв'язку з систематичним
невиконанням без поважних причин
обов'язків, відповідно до пункту 3
статті 40 КЗпП України.

У наказі Державної податкової
адміністрації у місті Києві від 11.08.2010
№389-о «Про звільнення ОСОБА_2»
зазначено, що відповідно до наказу
Державної податкової адміністрації у
місті Києві від 07.04.2010 року №213 «Про
результати комплексної перевірки
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі міста Києва» на
підставі статей 147, 148, 149 КЗпП України,
статті 13 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» та
враховуючи не зняте дисциплінарне
стягнення, накладене наказом Державної
податкової адміністрації у місті Києві
від 05.03.10 року №135, позивач
заслуговувала на звільнення з займаної
посади заступника начальника
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі міста Києва за
неналежну організацію роботи щодо
оподаткування доходів громадян та
контролю за повнотою нарахування і
сплати податку з доходів фізичних осіб,
податку з власників транспортних
засобів та інших машин і механізмів,
плати за землю фізичних осіб, що
призвело до суттєвих порушень та
недоліків, виявлених перевіркою.

Зазначене рішення не було реалізовано
в зв'язку з тим, що згідно з листом
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі міста Києва від
09.08.2010 року №8698/8/04-059 ОСОБА_2 була
відсутня на робочому місці з 07.04.2010
року. Позивачем особисто, 11.08.2010 року,
надано листок непрацездатності серії
АВК№058068, виданий Київською міською
клінічною лікарнею №1, в якому
зазначено стати до роботи 11.08.2010 року.

В подальшому наказом Державної
податкової інспекції у
Святошинському районі міста Києва від
21.08.2010 №255-0 «Про звільнення ОСОБА_2»
позивача звільнено з посади заступника
начальника Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
міста Києва за систематичне
невиконання без поважних причин
обов'язків відповідно до пункту 3
статті 40 Кодексу законів про працю
України.

Відповідно до пункту 3 частини першої
статті 40 КЗпП України трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть
бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом лише у
випадку систематичного невиконання
працівником без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника раніше
застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення.

Так, з наказу Державної податкової
адміністрації у місті Києві від 05.03.2010
№135 «Про підсумки роботи органів
державної податкової служби міста
Києва за 2009 рік і січень 2010 року;
стратегічні напрями діяльності у 2010
році та заходи, спрямовані на
забезпечення виконання органами
Державної податкової служби міста
Києва доведених завдань» вбачається,
що ОСОБА_2 за низький рівень
організації проведення документальних
перевірок суб'єктів господарювання -
юридичних та фізичних осіб; низький
показник донарахувань на одне
порушення при проведенні перевірок
суб'єктів господарської діяльності -
фізичних осіб, які здійснюють
підприємницьку діяльність у сфері
оптової і роздрібної торгівлі та
орендують приміщення у великих
торгових центрах; відсутність
відповідної роботи з кадрами та
неналежний контроль за діями підлеглих
під час виконання службових обов'язків;
формальне виконання наданих ДПА у м.
Києві доручень в частині видачі
приватним підприємцям, які здійснюють
господарську діяльність з продажу
коштовної групи товарів, свідоцтв про
сплату єдиного податку на 2010 рік -
оголошено догану.

З акта про результати комплексної
перевірки стану організації роботи
підрозділів Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
міста Києва від 25.03.2010 року №36/14-012/57
вбачається, що зазначена перевірка
проводилась за період з 01.11.2006 року по
01.02.2010 року.

Разом з тим, згідно матеріалів справи,
позивач призначена на посаду
заступника начальника Державної
податкової у Святошинському районі
міста Києва з 01.08.2007 року.

Наказом Державної податкової
інспекції у Святошинському районі м.
Києва від 02.08.2007 року №566 «Про розподіл
обов'язків по керівництву роботою
структурних підрозділів і заміщення
службових посад» за позивачем
встановлено обов'язок з керівництва
управлінням погашення прострочених
податкових зобов'язань та управління
оподаткування фізичних осіб.

Згідно з наказом Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
міста Києва від 20.11.2007 року №776 «Про
розподіл обов'язків по керівництву
роботою структурних підрозділів і
заміщення службових посад» за
позивачем встановлено обов'язок з
керівництва управлінням аудиту
юридичних осіб та відділом контролю за
фінансовими установами та операціями у
сфері ЗЕД.

Відповідно до наказу Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі м. Києва від 12.05.2008 року №286 «Про
розподіл обов'язків по керівництву
роботою структурних підрозділів і
заміщення службових посад» за
позивачем встановлено обов'язок з
керівництва управлінням оподаткування
фізичних осіб, управлінням реєстрації
та обліку платників податків,
управлінням інформатизації процесів
оподаткування.

Наказом Державної податкової
інспекції у Святошинському районі м.
Києва від 21.07.2008 року №376 «Про розподіл
обов'язків по керівництву роботою
структурних підрозділів і заміщення
службових посад» за позивачем
встановлено обов'язок з керівництва
управлінням реєстрації та обліку
платників податків.

Згідно з наказом Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
міста Києва від 15.08.2008 року №419 «Про
розподіл обов'язків по керівництву
роботою структурних підрозділів і
заміщення службових посад» за
позивачем встановлено обов'язок з
керівництва управлінням
інформатизації процесів
оподаткування, управлінням реєстрації
та обліку платників податків, відділом
масово-роз'яснювальної роботи та
звернень громадян, відділом апеляцій.

Відповідно до наказу Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі міста Києва від 08.12.2008 року №700
«Про розподіл обов'язків по
керівництву роботою структурних
підрозділів і заміщення службових
посад» за позивачем встановлено
обов'язок з керівництва управлінням
інформатизації процесів
оподаткування, управлінням реєстрації
та обліку платників податків, відділом
апеляцій.

Наказом Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
міста Києва від 05.05.2009 року №399 «Про
розподіл обов'язків по керівництву
роботою структурних підрозділів
Державної податкової у Святошинському
районі міста Києва» за ОСОБА_2
встановлено обов'язок з керівництва
управлінням реєстрації та обліку
платників податків, відділом
масово-роз'яснювальної роботи та
звернень громадян, відділом апеляцій.

Згідно з наказом Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
міста Києва від 28.05.2009 року №478 «Про
розподіл обов'язків по керівництву
роботою структурних підрозділів
Державної податкової у Святошинському
районі міста Києва» за позивачем
встановлено обов'язок з керівництва
відділом масово - роз'яснювальної
роботи та звернень громадян.

Відповідно до наказу Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі м. Києва від 12.11.2009 року №1039 «Про
розподіл обов'язків з керівництва
роботою структурних підрозділів
Державної податкової у Святошинському
районі міста Києва» за позивачем
встановлено обов'язок з керівництва
управлінням оподаткування фізичних
осіб та відділом
масово-роз'яснювальної роботи та
звернень громадян.

При цьому, як вірно зазначено судом
першої інстанції, акт про результати
комплексної перевірки стану
організації роботи підрозділів
Державної податкової у Святошинському
районі міста Києва від 25.03.2010 року
№36/14-012/57 не містить врахування
зазначених вище наказів про розподіл
обов'язків з керівництва роботою
структурних підрозділів Державної
податкової у Святошинському районі
міста Києва, зокрема, щодо позивача.
Натомість, зазначений акт містить
порівняння показників роботи 2008 року
порівняно з 2007 роком, 2009 року порівняно
з 2008 роком та відповідного періоду 2010
року.

Також, зазначений акт містить
інформацію як про недоліки у роботі
протягом 2006 року, тобто за період, у
якому позивач не працювала, а також про
допущені порушення позивачем, за які її
було притягнуто до відповідальності у
вигляді догани наказом Державної
податкової адміністрації у місті Києві
від 05.03.2010 року №135.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції,
що обставини відображені в акті не
доводять порушення позивачем своїх
посадових обов'язків,
нормативно-правових актів, наслідком
чого були низька організація з
проведення документальних перевірок
суб'єктів господарювання-юридичних та
фізичних осіб, низький показник
донарахувань на одне порушення при
проведенні перевірок суб'єктів
підприємницької діяльності - фізичних
осіб, які здійснюють підприємницьку
діяльність у сфері оптової і
роздрібної торгівлі та орендують
приміщення у великих торгових центрах,
відсутність відповідної роботи з
кадрами та неналежний контроль за
діями підлеглих під час виконання
службових обов'язків, формальне
виконання наданих Державною
податковою адміністрацією у місті
Києві доручень в частині видачі
приватним підприємцям, які здійснюють
господарську діяльність з продажу
коштовної групи товарів, свідоцтв про
сплату єдиного податку на 2010 рік.

Відповідно до частини першої статті 147
КЗпП України за порушення трудової
дисципліни до працівника може бути
застосовано тільки один з таких
заходів стягнення: догана, звільнення.

Згідно з частиною першою статті 1471 КЗпП
України дисциплінарні стягнення
застосовуються органом, якому надано
право прийняття на роботу (обрання,
затвердження і призначення на посаду)
даного працівника.

Статтею 149 КЗпП України встановлено, що
до застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення (частина перша). За
кожне порушення трудової дисципліни
може бути застосовано лише одне
дисциплінарне стягнення (частина
друга). При обранні виду
дисциплінарного стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника (частина третя). Стягнення
оголошується в наказі (розпорядженні) і
повідомляється працівникові під
розписку (частина четверта).

Колегія суддів погоджується з думкою
суду першої інстанції, що жодних
доказів вчинення проступку після
застосування до позивача
дисциплінарного стягнення у вигляді
догани на підставі наказу від 05.03.2010
року №135, відповідачі не надали, а
результати комплексної перевірки
стану організації роботи підрозділів
Державної податкової у Святошинському
районі міста Києва, викладені у акті
від 25.03.2010 року №36/14-012/57, які стали
підставою для звільнення, як
зазначалось вище, стосуються періоду з
01.11.2006 року по 01.02.2010 року, тобто до
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності
наказом від 05.03.2010 року №135.

Також, не надано відповідачами, серед
іншого, й доказів про врахування під
час застосування дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення
позивача обставин, за яких вчинено
проступок, попередньої роботи
позивача, яка згідно матеріалів справи
перебувала на службі у податкових
органах з 1990 року, її пояснень, зокрема,
у частині неможливості виконання на 50%
плану-графіку січня 2010 року з перевірок
фізичних осіб-підприємців у зв'язку з
тим, що до плану у січні 2010 року були
включені фізичні особи - підприємці
ОСОБА_6, ОСОБА_5, які мали
взаємовідносини з ПП «Аванта-М», у
зв'язку з порушенням проти посадових
осіб цього підприємства кримінальної
справи за ознаками злочину,
передбаченого частиною першою статті
358 Кримінального кодексу України,
об'єктивної неможливості проведення
перевірки цих осіб, оскільки вони
знаходились у розшуку. Водночас, станом
на 25.03.2010 року перевірки зазначених
підприємців закінчені й за їх
результатами донараховано 24,5 млн. грн.

Крім того, одержавши лист Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі м. Києва від 09.08.2010 року №8698/8/04-059,
у якому йшлося про відсутність
позивача на роботі з 07.04.2010 року та про
повідомлення останньою про її
перебування на лікарняному, Державною
податковою адміністрацією у м. Києві
прийнято наказ від 11.08.2010 року №389-о про
звільнення позивача, що є порушенням
частини третьої статті 40 КЗпП України,
за якою не допускається звільнення
працівника з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в період
його тимчасової непрацездатності (крім
звільнення за пунктом 5 цієї статті), а
також у період перебування працівника
у відпустці. Це правило не поширюється
на випадок повної ліквідації
підприємства, установи, організації. Як
уже зазначалось, оскаржувані накази
видані під час тимчасової
непрацездатності позивача, що
підтверджується листком
непрацездатності серія АВК№171271,
виданого 20.08.2010 року Київським міським
пологовим будинком №3.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції,
що Державною податковою
адміністрацією у місті Києві порушені
вимоги КЗпП України під час звільнення
позивача.

Окрім цього, як вірно зазначено судом
першої інстанції, ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
05.02.2014 року не встановлено помилковість
висновків судів першої та апеляційної
інстанції, порушення ними норм
матеріального права.

За таких обставин, суд першої інстанції
обґрунтовано задовольнив позов
частково.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, з повним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстави для
скасування або зміни постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві, Головного
управління Міндоходів у м. Києві
залишити без задоволення, постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 31 березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено
28.05.2014 року)

Головуючий суддя:
Ю.А. Ісаєнко

Суддя:
О.В. Епель

Суддя:
І.В. Федотов

Головуючий суддя
Ісаєнко Ю.А.

Судді:
Епель О.В.

Федотов І.В.