Справа № 509/4938/13-а
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 509/4938/13-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Кириченко П.Л.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка
В.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Овідіопольському районі
Одеської області на постанову
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 19 листопада 2013
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Овідіопольському районі Одеської
області про визнання рішення
неправомірним та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

04.11.2013 р. ОСОБА_1 звернувся до
Овідіопольського районного суду
Одеської області з адміністративним
позовом до УПФУ в Овідіопольському
районі Одеської області в якому
просить;

- визнати рішення УПФУ в
Овідіопольському районі Одеської
області № 5723/04 від 14.10.2013 року
протиправним;

- нарахувати та виплати пенсію з 29 липня
2013 року в межах строку позовної
давності.

Постановою Овідіопольського районного
суду Одеської області від 19 листопада
2013 року адміністративний позов
задоволено повністю. Визнано
неправомірними дії Управління
Пенсійного Фонду України в
Овідіопольському районі Одеської
області про відмову ОСОБА_1 в
призначенні пенсії державного
службовця згідно з Законом України
«Про державну службу».

Зобов'язано посадових осіб Управління
Пенсійного Фонду України в
Овідіопольському районі Одеської
області зарахувати до стажу державної
служби ОСОБА_1 період проходження
служби в органах внутрішніх справ з
03.09.1974р. по 20.05.1998р.

Зобов'язано посадових осіб Управління
Пенсійного Фонду України в
Овідіопольському районі Одеської
області призначити ОСОБА_1 пенсію
державного службовця згідно з Законом
України «Про державну службу» з 29.07.
2013року

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду 1-ї інстанції,
представник УПФУ в Овідіопольському
районі Одеської області в своїй
апеляційній скарзі зазначив, що судом,
при винесенні оскаржуваної постанови
порушено норми матеріального та
процесуального права та просить
скасувати постанову Овідіопольського
районного суду Одеської області від
19.11.2013 року та прийняти нову постанову,
якою відмовити у задоволені
адміністративного позову.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю
та/або неприбуття жодної з осіб, які
беруть участь у справі, сповіщених
належним чином про дату, час і місце
судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, та
перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
будь яких законних підстав для її
задоволення.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 03.09.1974 р.
по 20.05.1998 р. працював на різних посадах
в органах внутрішніх справ України.

20.05.1998 року був звільнений в запас
Збройних сил за п.65 «а» (за віком) у
спеціальному званні «майор міліції».
Вислуга років на день звільнення у
календарному обчисленні становить 23
роки 06 місяців 18 днів, що
підтверджується записами в трудовій
книжці та витягом з послужного списку.

20.05.1998 р. позивачу була призначена
пенсія за вислугою років, а не по
досягненню пенсійного віку,
передбачена Законом України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб».

В період з 22.06.1998 р. по 01.06.2009 р. позивач
працював на різних посадах в
Управлінні юстиції в Одеській області,
де йому був наданий 11 ранг державного
службовця.

Вислуга років на день звільнення з
державної служби у календарному
обчисленні становить 10 років 11 місяців
11 днів, що підтверджується записами в
трудовій книжці.

29.07.2013 р. позивач звернувся до УПФУ в
Овідіопольському районі Одеської
області з заявою про переведення з
одного виду пенсії на інший та
призначення пенсії державного
службовця з зарахуванням до 20-ти
річного стажу державної служби періоду
роботи в органах внутрішніх справ
України з 03.09.1974 р. по 20.05.1998 р. що дає
право на пенсію за вислугою років,
відповідно до статті 37 Закону України
«Про державну службу».

Рішенням № 5723/04 від 14.10.2013 р. УПФУ в
Овідіопольському районі Одеської
області, у призначенні та виплаті
пенсії державного службовця, йому було
відмовлено.

Свою відмову УПФУ в Овідіопольському
районі Одеської області мотивувало
тим, що визнає тільки стаж роботи на
посаді державного службовця з 22.06.1998 р.
по 01.06.2009 р., який на 29 липня 2013 р., час
звернення позивача за призначенням
пенсії за вислугою років, складав 10
років 11 місяців 11 днів.

Вирішуючи справу по суті, суд першої
інстанції виходив з обґрунтованості
позовних вимог, а також з того, що
рішення УПФУ в Овідіопольському районі
Одеської області є таким, що прийняте
без достатніх правових підстав.

Колегія суддів апеляційного суду,
уважно дослідивши матеріали справи та
наявні в ній докази, цілком
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції і вважає їх
обґрунтованими та заснованими на
законі, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах та у спосіб
визначений Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України
«Про Державну службу» на одержання
пенсії державних службовців мають
право особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності загального трудового стажу
для чоловіків - не менше 25 років, для
жінок - не менше 20 років, у тому числі
стажу державної служби - не менше 10
років, та які на час досягнення
пенсійного віку працювали на посадах
державних службовців, а також особи,
які мають не менше 20 років стажу роботи
на посадах, віднесених до категорій
посад державних службовців, - незалежно
від місця роботи на час досягнення
пенсійного віку.

Згідно п. 3 Порядку обчислення стажу
державної служби, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.05.1994 № 283, до стажу державної
служби включається час військової
служби у Збройних Силах та інших
військових формуваннях.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону
України «Про військовий обов'язок і
військову службу» час проходження
військової служби зараховується
громадянам України до їх страхового
стажу, стажу роботи, стажу роботи за
спеціальністю, а також до стажу
державної служби.

Також, згідно ч.2 ст.10 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» - особі, яка має
право на довічну пенсію, призначається
один з видів довічної пенсії за її
вибором.

А згідно до ч.3 та ч.5 ст. 45 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», переведення з
одного виду пенсії на інший
провадиться з дня подання заяви з усіма
необхідними документами.

Як вбачається з матеріалів справи,
станом на час звернення до відповідача
з заявою про призначення пенсії
державного службовця, позивач досяг
пенсійного віку.

Разом з тим, обчислення стажу державної
служби здійснюється відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
Порядку обчислення стажу державної
служби, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 03.05.1994р
№ 283 та Методики щодо зарахування
(включення) до стажу державної служби
періодів роботи (служби) колишніх
працівників і осіб рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ, затвердженої наказом
Головного управління державної служби
України, Міністерства праці та
соціальної політики України від 12
жовтня 2007р № 270/551, постановою правління
Пенсійного фонду України від 12 жовтня
2007р № 18- та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 5
листопада 2007 р. №1243/14510.

В п. 3 вказаного Порядку зазначено, що до
стажу державної служби включається час
служби на посадах рядового та
начальницького складу осіб, яким
присвоєно встановлені законодавством
спеціальні звання міліції, в органах
внутрішніх справ, що входили або
входять до структури Міністерства
внутрішніх справ.

Також, п. 4 цього Порядку встановлено, що
документом для визначення стажу
державної служби є трудова книжка та
інші документи, які відповідно до
чинного законодавства підтверджують
стаж роботи.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що в період з 03.09.1974 р. по
20.05.1998 р. позивач працював в органах
внутрішніх справ України, а в період з
22.06.1998 р. по 01.06.2009 р. позивач працював на
різних посадах в Управлінні юстиції в
Одеській області, де йому був наданий 11
ранг державного службовця.

Даний факт підтверджується
відповідними записами в трудовій
книжці та в службовому списку.

При цьому слід зазначити, що посади, які
обіймав позивач відповідають вимогам
ст.37 Закону України «Про державну
службу», віднесених до категорії посад
державних службовців, а тому, стаж
роботи на цих посадах підлягає
включенню до стажу державної служби.

Згідно ст.33 Закону України «Про
державну службу», заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Надбавка за вислугу років виплачується
державним службовцям щомісячно у
відсотках до посадового окладу з
урахуванням доплати за ранг і залежно
від стажу державної служби у таких
розмірах: понад 3 роки - 10 %, понад 5 років
- 15 %, понад 10 років - 20 %, понад 15 років - 25
%, понад 20 років - 30 %, понад 25 років - 40 %.

Як вбачається з довідки Головного
управління юстиції в Одеській області
№ 05.1-1482 від 03.07.2013р «Про складові
заробітної плати (посадовий оклад,
надбавка за вислугу років),
безперервний стаж роботи в органах
внутрішніх справ ( з 03.09.1974р по 20.05.1998р )
був зарахований позивачу до стажу
державної служби, у звязку з чим,
щомісячно до його посадового окладу
нараховувалась 40% процентна надбавка
за вислуги понад 25 років.

Крім того, пунктом 3.2 Методики № 270/551
передбачено, що якщо державним
службовцям час служби в органах
внутрішніх справ на посадах рядового
та начальницького складу був включений
до стажу державної служби, то після
набрання чинності постановою Кабінету
Міністрів України від 24.01.2007р № 36 «Про
внесення змін до п.3 Порядку обчислення
стажу державної служби» цей стаж не
переглядається.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
повністю погоджується з висновком суду
І-ї інстанції, щодо зарахування періоду
проходження ОСОБА_1 служби в органах
внутрішніх справ з 03.09.1974 року по 20.05.1998
рік до 20-річного стажу, що дає право
позивачу на пенсію державного
службовця незалежно від місця роботи
на час досягнення пенсійного віку

До того ж, судова колегія звертає увагу
ще й на те, що відповідно до приписів
ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, а
суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

До того ж, слід звернути увагу й на те,
що аналогічної позиції зі спірного
питання дотримується і Вищий
адміністративний суд України, зокрема,
в своїй ухвалі від 19.07.2011 р. по справі №
К-20813/08.

Таким чином, судова колегія вважає, що
судом першої інстанції при розгляді
даної справи не було порушено норми
матеріального і процесуального права,
а наведені в апеляційній скарзі доводи
не відповідають обставинам справи та
ґрунтуються на невірному тлумаченні
норм діючого у цій сфері законодавства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України,
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Отже, оскільки судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи та ухвалено судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, суд апеляційної
інстанції, відповідно до ст.200 КАС
України, залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову окружного
суду - без змін.

Керуючись ст.ст.183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Овідіопольському районі Одеської
області - залишити без задоволення, а
постанову Овідіопольського районного
суду Одеської області від 19 листопада
2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, є остаточною та
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Ю.В. Осіпов

Судді:
О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко