Справа № 2а-10332/11
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року № 9104/145863/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді
Сапіги В.П.

суддів:
Обрізка І.М., Левицької Н.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м.Луцьку Волинської області
на постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 30 грудня 2011
року у адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської області про виплату
заборгованості, -

В С Т А Н О
В И В :

06.12.2011 року позивач звернувся в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м.Луцьку Волинської області в
якому просить зобов'язати відповідача
нарахувати і виплатити підвищення до
пенсії як дитині війни в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком за період з
червня 2011 року до змін в законі та
зобов'язати відповідача виплатити
підвищення до пенсії як дитині війни за
період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з
22.05.2008 року по 30.11.2008 року відповідно до
постанови суду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
враховуючи положення ст. 1 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" позивач є дитиною війни, а тому у
відповідності до ст. 6 даного Закону
останньому повинна виплачуватись
щомісячна соціальна допомога в розмірі
30% мінімальної пенсії за віком. Однак
така допомога не виплачувалась в
повному обсязі.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 30 грудня 2011
року адміністративний позов
задовольнено.

Зобов'язано відповідача нарахувати і
виплатити підвищення до пенсії як
дитині війни в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком за період з 06.06.2011 року
та зобов'язано відповідача виплатити
підвищення до пенсії як дитині війни за
період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з
22.05.2008 року по 30.11.2008 року відповідно до
постанови суду.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, Управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської області оскаржило його в
апеляційному порядку, вважає, що судом
першої інстанції при винесенні
постанови порушено норми
матеріального й процесуального права,
а тому просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову в повному обсязі з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

У відповідності до ч.1 ст. 197 КАС України,
суд вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
суд апеляційної інстанції вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних міркувань.

Щодо вимоги про виплату нарахованого
підвищення то слід зазначити, що
постановою про закінчення виконавчого
провадження (а.с.9) встановлено, що на
користь ОСОБА_1 проведено нарахування
підвищення до пенсії як дитині війни за
період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з
22.05.2008 року по 30.11.2008 року в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.46 Закон України "Про
загальнобов"язкове державне пенсійне
страхування" нараховані суми пенсії, не
отримані з вини органу, що призначає і
виплачує пенсію, виплачуються за
минулий час без обмеження будь-яким
строком.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
в цій частині погоджується з висновком
суду першої інстанції про задоволення
заявлених вимог позивача щодо
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в м.Луцьку Волинської
області здійснити виплату підвищення
до пенсії на користь позивача як дитині
війни за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007
року та з 22.05.2008 року по 30.11.2008 року в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є дитиною війни, а відтак має
право на встановлене ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" підвищення до пенсії.

Суд апеляційної інстанції вважає
підставними заявлені позовні вимоги в
частині зобов'язання відповідача
нараховувати і виплачувати підвищення
до пенсії в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, оскільки дія норм ст.6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" не була зупинена чи
обмежена нормативними актами.

Задовольняючи позовні вимоги, судом
першої інстанції не враховано, що з
23.07.2011 року спірні правовідносини
почали регулюватися постановою
Кабінету Міністрів України "Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету" № 745 від 06.07.2011 р., а
тому колегія суддів приходить до
висновку про підставність задоволення
позовних вимог щодо зобов'язання
відповідача провести нарахування та
виплату на користь позивача підвищення
до пенсії в період по 22.07.2011 року.

Положення ч.3 ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", на думку колегії суддів
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

У відповідності до ст.99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Вимоги позивача задоволені судом
першої інстанції в межах строку
звернення до суду з адміністративним
позовом.

За таких обставин колегія суддів
приходить до переконання про
підставність позовних вимог позивача
щодо зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської області провести
нарахування та виплату на його користь
підвищення до пенсії за період з 06.06.2011
року по 22.07.2011 року.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати пенсії позивачу
здійснює Пенсійний фонд України в
особі Управління Пенсійного фонду
України в м.Луцьку Волинської області,
обов'язок щодо нарахування і виплати
спірної допомоги правильно покладено
на відповідача у справі.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивача у
передбаченому ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" розмірі
колегія суддів не вбачає.

Беручи до уваги, що правові положення,
які передбачали виплату підвищення до
пенсії особам, на яких поширюється дія
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", на час виникнення спірних
правовідносин були чинними, а позивач
належить до вказаної групи осіб і має
право на її отримання, органи державної
влади не могли свідомо зменшувати
розмір такої допомоги без законних на
те підстав.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Відтак, оскаржувана постанова
підлягає скасуванню з прийняттям
нової, якою позовні вимоги
задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 160, 183-2, 195, 197, п. 3 ч. 1 ст.
198, п.4 ч.1 ст. 202, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської області задовольнити
частково, постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 30 грудня 2011 року у справі №
2а-10332/11 скасувати та прийняти нову.

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.Луцьку Волинської
області нарахувати та виплатити на
користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
передбаченої ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", в
період з 06.06.2011 року по 22.07.2011 року з
врахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування" та виплачених
сум.

Постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 30 грудня 2011
року в частині зобов'язання управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської області виплатити на
користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії
передбаченої ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", в
період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з
22.05.2008 року по 30.11.2008 року залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі , є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
В.П.Сапіга

Судді:
І.М.Обрізко

Н.Г.Левицька