Справа № 806/1782/14
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 травня 2014 р.

м. Житомир

справа № 806/1782/14

категорія 6.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Семенюка М.М. ,

суддів - Капинос О.В., Панкеєвої В.А.

з участю секретаря судового засідання
Лисайчука А.О.,

представника позивача Довжаниці О.С.,

представників відповідача Піхулі О.В.,
Осадчого О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі
адміністративну справу за позовом
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Яроповичі"
до Державної реєстраційної служби
України, Реєстраційної служби
Андрушівського районного управління
юстиції Житомирської області про
визнання протиправним та скасування
рішення №10605077 від 04.02.2014 р.,
зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом
в якому просив визнати протиправним та
скасувати рішення Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України від 04.02.2014 року № 10605077 про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень та зобов'язати
реєстраційну службу Андрушівського
районного управління юстиції
Житомирської області зареєструвати
право власності на об'єкт нерухомого
майна - 1/2 частину магазину складу,
розташованого по вул. Леніна, 132 в с.
Яроповичі Андрушівського району
Житомирської області, загальною площею
130,7 м. кв.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що відповідачем було
безпідставно відмовлено у державній
реєстрації прав на нерухоме майно з
огляду на суперечності в наданих для
реєстрації документів. Зазначає, що
було подано належні документів на
підтвердження того, яке майно та в якій
площі просив зареєструвати позивач.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив суд їх задовольнити в повному
обсязі з підстав викладених в позовній
заяві.

Представники выдповыдачив в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечували, пояснивши, що за
результатом розгляду поданої
позивачем заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень від
29.01.2014 року за реєстраційним номером №
5193721 та документів, поданих для
проведення державної реєстрації права
власності на нерухоме майно,
реєстратором відповідно до вимог
статті 24 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", пунктів 16 та 23
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 року № 703,
прийнято рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень від 04.02.2014 № 10605077. Так, у ході
розгляду заяви встановлено, що подані
для державної реєстрації прав -
рішення господарського суду та
технічний паспорт містять
суперечності та не узгоджуються між
собою, що унеможливлює проведення
державної реєстрації прав.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні матеріали,
всебічно та повно з'ясувавши всі
обставини справи, суд дійшов висновку
про те, що позовні вимоги задоволенню
не підлягають, з наступних підстав.

Правовідносини, що виникли між
сторонами, регулюються Законом України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" від
01.07.2004 року № 1952-IV та Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 №
703 (який діяв на час виникнення спірних
правовідносин (далі - Порядок).

Судом встановлено, що рішенням
Господарського суду Житомирської
області від 14.01.2014 року у справі №
906/1865/13, яка набрала законної сили,
визнано за позивачем право власності
на об'єкт нерухомого майна - 1/2 частину
магазину - складу, розташованого по вул.
Леніна, 132, с. Яроповичі, Андрушівського
району загальною площею 130,70 м. кв.,
балансовою вартістю 56080,00 грн., яка
складається з котельні площею 9,9 кв. м.,
підсобного приміщення площею 3,3 кв. м.,
приміщення площею 58,2 кв. м., приміщення
магазину площею 59,3 кв. м. (а.с.15-17).

29 січня 2014 року позивач звернувся до
Реєстраційної служби Андрушівського
районного управління юстиції
Житомирської області із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (щодо права власності) для
проведення державної реєстрації права
власності на об'єкт нерухомого майна,
зазначену вище 1/2 частину магазину -
складу, про що позивачу надано картку
прийому заяви № 10423903 (а.с.18). До заяви
установленого зразка позивачем, було
додано відповідний перелік документів,
що підтверджують оформлення ним права
власності, зокрема рішення
Господарського суду від 14.01.2014 року,
технічний паспорт № б/н від 19.11.2012 року
та інші документи передбачені
Порядком, а також документ, що
підтверджує внесення плати за надання
витягу з Державного реєстру прав та
документ про сплату державного мита.

За наслідками розгляду вказаних
документів рішенням державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби України Нілової
Ангеліни Олександрівни № 10605077 від
04.02.2014 року позивачу відмовлено в
реєстрації права власності на будівлю
магазин - склад, що розташований за
адресою: Житомирська область,
Андрушівський район, село Яроповичі,
вулиця Леніна, будинок 132. Вказане
рішення мотивоване тим, що подані
позивачем для проведення державної
реєстрації прав документи, зокрема,
рішення суду та технічний паспорт
містять розбіжності та не узгоджуються
між собою, що унеможливлює проведення
державної реєстрації, оскільки як
зазначає державний реєстратор, в
рішенні суду вказана площа об'єкту - 120
м. кв., а в технічному паспорті - 328,8 кв. м.
(а.с.21). При цьому представник Державної
реєстраційної служби України пояснив,
що реєстратором було допущено описку
при зазначенні площі об'єкту 120 кв. м.
замість 130,7 кв. м.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ст.ст. 2, 3 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" від
01.07.2004 року №1952-IV (далі - Закон №1952-IV),
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - це офіційне визнання
і підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно. Державна
реєстрація прав є обов'язковою.
Інформація про права на нерухоме майно
та їх обтяження підлягає внесенню до
Державного реєстру прав.

Державна реєстрація прав є публічною,
проводиться органом державної
реєстрації прав, який зобов'язаний
надавати інформацію про зареєстровані
права та їх обтяження в порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 Закону №1952-IV,
орган державної реєстрації прав:
проводить державну реєстрацію прав та
їх обтяжень або відмовляє у їх
реєстрації; забезпечує ведення
Державного реєстру прав; надає
інформацію про зареєстровані права та
їх обтяження в порядку, встановленому
цим Законом; забезпечує облік
безхазяйного нерухомого майна;
здійснює інші повноваження,
передбачені цим Законом та іншими
законами України.

Державний реєстратор, зокрема:
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями; приймає
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав;
відкриває і закриває розділи
Державного реєстру прав, вносить до них
відповідні записи; веде реєстраційні
справи щодо об'єктів нерухомого майна;
надає інформацію з Державного реєстру
прав або відмовляє у її наданні у
випадках, передбачених цим Законом; у
разі потреби вимагає подання
передбачених законодавством
додаткових документів, необхідних для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень; здійснює інші повноваження,
передбачені цим Законом та іншими
законами України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 15 Закону № 1952-IV,
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:
1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону № 1952-IV,
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: договорів, укладених у
порядку, встановленому законом;
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, рішень судів, що
набрали законної сили; інших
документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою тощо.

Процедуру проведення державної
реєстрації прав, перелік документів,
необхідних для її проведення визначено
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011року № 703
(якій діяв на час виникнення спірних
правовідносин).

Згідно даного Порядку, для проведення
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме майно
необхідними документами є документи,
що підтверджують виникнення, перехід
або припинення права власності та
інших речових прав на нерухоме майно та
інші документи, визначені цим Порядком.
Перелік таких документів для
здійснення державної реєстрації прав
визначено пунктами 27-30 Порядку №703.

Так, відповідно до ч. 11 п. 27 Порядку,
рішення суду, що набрало законної сили,
щодо права власності та інших речових
прав на нерухоме майно є документом, що
підтверджує виникнення чи перехід
права власності на нерухоме майно та є
підставою для реєстрації такого права.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
передбачено, що у державній реєстрації
прав та їх обтяжень може бути
відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене
право, обтяження не підлягає державній
реєстрації відповідно до цього Закону;
2) об'єкт нерухомого майна розміщений на
території іншого органу державної
реєстрації прав; 3) із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень звернулася неналежна особа; 4)
подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; 5) заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 5-1) заяву про державну
реєстрацію обтяжень речових прав на
нерухоме майно щодо попереднього
правонабувача подано після державної
реєстрації права власності на таке
майно за новим право набувачем; 5-2)
заяву про державну реєстрацію речових
прав, похідних від права власності,
подано за відсутності державної
реєстрації права власності, крім
випадків, установлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-3) під
час подання заяви про державну
реєстрацію права власності на
підприємство як єдиний майновий
комплекс, житловий будинок, будівлю,
споруду (їх окремі частини), що виникло
на підставі документа, за яким
правонабувач набуває також право
власності на земельну ділянку, не
подано заяву про державну реєстрацію
права власності на земельну ділянку; 5-4)
після завершення п'ятиденного строку з
дня отримання заявником письмового
повідомлення про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав не
усунено обставин, що були підставою для
прийняття такого рішення; 5-5) заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень під час вчинення нотаріальної
дії з нерухомим майном, об'єктом
незавершеного будівництва подано не до
нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6)
заяву про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень в електронній формі подано
особою, яка не є державним кадастровим
реєстратором або державним виконавцем;
6) заявником подано ті самі документи,
на підставі яких заявлене право та
обтяження такого права вже
зареєстровано у Державному реєстрі
прав.

За наявності підстав для відмови в
державній реєстрації державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень.

Пунктом 23 Порядку передбачено, що
державний реєстратор приймає рішення
про відмову в державній реєстрації
прав та їх обтяжень виключно за
наявності підстав для відмови в
державній реєстрації прав, що
визначені у Законі України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Аналогічні положення закріплені у
діючому на час розгляду справи Порядку
державної реєстрації прав та їх
обтяжень, який затверджений постановою
КМУ № 868 від 17.10.2013 року.

З огляду на вище викладене, суд
зазначає, що Законом передбачений
вичерпний перелік підстав відповідно
до яких державний реєстратор може
відмовити у державній реєстрації прав
та їх обтяжень.

Таким чином в межах спірних
правовідносин необхідно встановити
наявність підстав для відмови позивачу
в державній реєстрації права власності
на будівлю, а саме: на 1/2 магазину -
складу, що розташований за адресою:
Житомирська область, Андрушівський
район, с. Яроповичі, вул. Леніна, 132.

Статтею 15 Закону № 1952-IV, зокрема
передбачено, що перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Пунктом 26 Порядку №703 визначено, що для
проведення державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно та інші
документи, визначені п. 27 цього Порядку.

Як вбачається з матеріалів справи а,
саме: з рішення Господарського суду
Житомирської області від 14.01.2014 року по
справі № 906/1865/13, позивач набув права
власності на об'єкт нерухомого майна, а
саме: на 1/2 частину магазину - складу,
загальною площею 130,70 м. кв., балансовою
вартістю 56080,00 грн., яка складається з
котельні площею 9,9 кв. м., підсобного
приміщення площею 3,3 кв. м., приміщення
площею 58,2 кв. м., приміщення магазину
площею 59,3 кв. м.

Однак з технічного паспорту будівлі,
копія якого надана до матеріалів
справи, вбачається що площа об'єкта
нерухомого майна становить 328,8 кв.м.
(а.с.22-26); також, відповідно до
технічного паспорта, в будинку
відсутнє підсобне приміщення площею 3,3
кв. м., яке зазначене в рішенні
Господарського суду Житомирської
області від 14.01.2014 року по справі №
906/1965/13.

Проаналізувавши зазначені правові
норми та враховуючи докази наявні в
матеріалах справи, суд приходить до
висновку, що позивачем разом із заявою
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень не подано державному
реєстратору документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно, а саме:
на 1/2 магазину - складу площею 130,70 кв. м.,
тобто документів, які б дали змогу
встановити відповідність заявлених
прав документам, що їх посвідчують.

Таким чином, позивачем не доведено, а
судом не встановлено, що подані
документи відповідають вимогам,
встановленим Законом України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" та дають
змогу встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що Державний реєстратор,
приймаючи рішення про відмову
Сільськогосподарському товариству з
обмеженою відповідальністю "Яроповичі"
у державній реєстрації прав та їх
обтяжень на об'єкти нерухомого майна,
яке знаходяться за адресою: вул. Леніна,
132 в с. Яроповичі Андрушівського району
Житомирської області, діяв на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Законом України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

При цьому доведена правомірність дій
Державного реєстратора свідчить про
відсутність підстав для задоволення
решти позовних вимог.

Таким чином суд приходить до висновку,
що позовні вимоги
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Яроповичі"
є необґрунтованими та задоволенню не
підлягають в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись.
ст. ст. 158 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної
сили після закінчення строків
апеляційного оскарження, якщо
апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
М.М. Семенюк

О.В. Капинос

В.А. Панкеєва

Повний текст постанови виготовлено: 02
червня 2014 р.