Справа № 2а/217/10/12
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року м. Київ
В/800/2233/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О., Гончар Л.Я.,Маслія
В.І.,Чалого С.Я.,Черпіцької Л.Т.,

розглянувши заяву ОСОБА_6 про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого адміністративного суду України
від 19 березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_6 до
Немирівської районної ради Вінницької
області, третя особа - ОСОБА_7 про
скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Немирівського районного
суду Вінницької області від 22 березня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 12 вересня
2012 року, позов задоволено.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 19 березня 2014 року
касаційну скаргу ОСОБА_7 задоволено.
Постанову Немирівського районного
суду Вінницької області від 22 березня
2012 року і ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 12 вересня 2012 року скасовано.
Прийнято нове судове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Не погоджуючись з постановою суду
касаційної інстанції, ОСОБА_6 звернувся
до Вищого адміністративного суду
України із заявою про допуск до
перегляду її Верховним Судом України.

У заяві ОСОБА_6 порушує питання про її
скасування з підстав, передбачених
пунктом 1 частини 1 статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Посилається на неоднакове
застосування Вищим адміністративним
судом України, як судом касаційної
інстанції, одних і тих самих норм
матеріального права, що, на його думку,
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

У заяві зазначає, що постанова Вищого
адміністративного суду України від 19
березня 2014 року у справі № К/9991/62082/12
прийнята з неоднаковим застосуванням
одних і тих самих норм матеріального
права, ніж у постанові Вищого
адміністративного суду України від 12
листопада 2012 року № П/9991/1165/12.

На думку ОСОБА_6, застосовуючи одні і ті
ж норми матеріального права у подібних
правовідносинах, суд ухвалив різні за
змістом судові рішення.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, заява про перегляд судових
рішень в адміністративних справах
може бути подана виключно з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом;
порушення норм матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення Вищим адміністративним
судом України незаконного судового
рішення з питань, передбачених статтею
171-1 цього Кодексу.

Пленум Вищого адміністративного суду
України у пункті 5 постанови від 13
грудня 2010 року № 2 "Про судову практику
застосування статей 235- 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України" роз'яснив судам, що судовими
рішеннями, на які можуть робитися
посилання для підтвердження підстав,
установлених пунктом 1 частини 1 статті
237 КАС України, можуть бути рішення
таких касаційних судів (інстанцій):
Вищого адміністративного суду України,
Вищого господарського суду України,
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, колегії суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України як касаційної (третьої)
інстанції, Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України як
касаційної (третьої) інстанції, а також
рішення апеляційних судів загальної
юрисдикції як судів касаційної
інстанції в цивільних справах, яким
право на перегляд у касаційному
порядку цивільних справ було надано
Законом України від 22 лютого 2007 року №
697-V „Про внесення змін до Закону
України „Про судоустрій України" щодо
забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ". Зазначений перелік
таких судових рішень є вичерпним.

Між тим, постанова Вищого
адміністративного суду України від 12
листопада 2012 року, на яку посилається
заявник як підтвердження неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
прийнята Вищим адміністративним судом
України як судом першої, а не
касаційної інстанції.

З урахуванням описаного у даному
випадку відсутнє неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Враховуючи наведене, обговоривши
доводи заяви та виходячи з мети
судового перегляду, колегія суддів не
знаходить підстав для допуску заяви до
провадження.

Керуючись статтями 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_6 у допуску до
перегляду Верховним Судом України
постанови Вищого адміністративного
суду України від 19 березня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_6 до Немирівської районної ради
Вінницької області, третя особа -
ОСОБА_7 про скасування рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Сорока М.О.

Гончар Л.Я.

Маслій В.І.

Чалий С.Я.

Черпіцька Л.Т.