Справа № 2а-2601/10/0770
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 р.
Справа № 9104/40093/11

Колегія Львівського апеляційного
адміністративного суду в складі:

судді-доповідача - Богаченка С.І.,

суддів - Рибачука А.І., Старунського
Д.М.,

при секретарі судового засідання -
Щерби С.Б.,

за участю представника позивача -
Піцури О.З.,

за участю представника відповідача -
Бондарєва С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у місті
Ужгород на постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від 24
січня 2011 року в справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Центр комплектації»
до Державної податкової інспекції у
місті Ужгороді про скасування
податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н
О В И Л А:

30 червня 2010 року ТОВ «Центр
комплектації» звернулося до суду з
позовом до ДПІ у м.Ужгород про
скасування податкового
повідомлення-рішення № /0, яким
визначено до сплати податок на
прибуток в сумі 75732 грн від 23 квітня 2010
року та № 1/0, яким визначено до
сплати податок на додану вартість в
сумі 11731 грн від 23 квітня 2010 року.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 24 січня 2011
року позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення -рішення ДПІ у
М.Ужгороді від 23 квітня 2010 року №
/0 та № 1/0.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції її оскаржила ДПІ у
місті Ужгороді. Апелянт по справі
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог
відмовити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд
першої інстанції не з'ясував всіх
обставин справи, а саме те, що позивачем
не наведено жодних аргументів та не
надано жодних доказів, які б
спростували висновки перевірки в
частині збільшення валових доходів.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
працівниками ДПІ у м. Ужгороді
проведено виїзну планову перевірку
товариства з обмеженою
відповідальністю «Центр комплектації»
з питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2006 року по 30.06.2009 року, в
результаті якої встановлено ряд
порушень, що відповідно зафіксовано в
акті №802/23-1/34547281 від 15.04.2010 року.

На підставі вказаного акту
відповідачем 23.04.2010 року було винесені
оскаржувані податкові повідомлення -
рішення про порушення ТОВ «Центр
комплектації» положень пп.1.22.1 п.1.22
статті 1, пп.,4.1.1.,4.1.6 1.4.1. ст.4, п.5.1., пп..5.2.1
п.5.2.,пп..5.3.9 п.5.3. ст.5, пп. 11.3.1. п.11.3. ст.
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» № 283/97 від 22.05.1997
р. та пп..7.3.1. п.7.3.,пп..7.4.1. п.7.4. ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» № 168/97-ВР від 03.04.1997 р., із
змінами та доповненнями.

Щодо податкового повідомлення-рішення
№ /0, яким визначено до сплати
податок на прибуток в сумі 75732 грн від 23
квітня 2010 року, колегія суддів зазначає
наступне.

Як вбачається з р. 3.1.2. «Валові витрати»
Акта перевірки № 802/23-1/34547281 від 15.04.2010
року, на стор. 7 зазначено, що ТОВ «Центр
комплектацій» неправомірно віднесено
до складу валових витрат за 4 квартал 2007
р. та 3 квартал 2009 р. витрати по
проведенню рекламних робіт,
маркетингових досліджень та винагород
виконавцям згідно угод на загальну
суму 178 580 гривень, а саме по Договору
про надання послуг від 01 березня 2007 р.
укладеного ТОВ «Центр комплектації» з
Приватним підприємством «ТАУР», м.
Одеса, по якому виконавець взяв на себе
зобов'язання надавати Замовнику
наступні послуги - розповсюджувати
інформацію і рекламну продукцію щодо
товару, який продається Замовником,
пошук будівельних і ремонтних об'єктів,
при виконанні робіт на яких виникає
потреба в товарах, що продає Замовник,
інформування потенційних клієнтів
Замовника про переваги товару, який
продається Замовником та інші заходи,
які стимулюють зростання обсягу продаж
Замовника.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що за
надані послуги Замовник сплачує
Виконавцеві винагороду в розмірі 12 %
від обсягу продаж без урахування ПДВ,
організованих Виконавцем за звітний
період згідно поданого Виконавцем
звіту про продаж товарів затвердженого
Замовником.

Відповідно п.2 ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції
і правильність її оформлення;
особистий підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Як вбачається із матеріалів справи, на
виконання умов Договору Виконавцем
надавались послуги за період дії
договору і 24 грудня 2007 р., між сторонами
був підписаний Акт №1 прийому-здачі
робіт згідно Договору про надання
послуг від 01.03.2007 р. З вказаного Акту
вбачається, що загальний обсяг продажу
товарів за сприянням Виконавця у
зв'язку з наданням ним послуг
товариству за період з 01.03.2007 р. по 24.12.2007
р. склав 1 610 809.20 грн., з ПДВ. При цьому
відповідно до положень Договору
винагорода Виконавця склала суму 161 080,92
грн., ПДВ -32219,18 грн., всього загальна
сума винагороди з ПДВ становила 193 297,10
грн. Виконавцем також був складений та
наданий Замовнику Звіт №1 про виконані
роботи по розповсюдженню товарів
згідно договору від 01.03.2007 р. в якому
було зазначено, що за період з 01.03.2007 р.
по 24 грудня 2007 р. підприємством було
здійснено заходи по пошуку нових
покупців та будівельних об'єктів,
розповсюдження інформації про товар
Замовника, а також збір інформації та
замовлень на нові види товарний
одиниць Замовника і завдяки проведеній
роботі Виконавцем за вказаний період
було здійснено продаж товарів ТОВ
«Егрікалчерел М і Т» по 8 видаткових
накладних на загальну суму 1 342 341,00
гривень без врахування ПДВ , з якої і
було проведено нарахування винагороди
Виконавця в розмірі 12 % передбаченої п.
2.1 Договору .

Отже, колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про
необґрунтованість тверджень Державної
податкової інспекції у місті Ужгороді
про не представлення будь-яких
підтверджуючих документів, що свідчать
про розповсюдження інформації і
рекламної продукції, усних і письмових
опитувань споживачів, зведених даних
(результатів) досліджень попиту на
продукцію.

Аналогічні обставини вбачаються і по
висновку осіб, які здійснювали
перевірку викладених в Акті перевірки
в частині неправомірності віднесення
до валових витрат суми коштів,
сплачених по Договору про надання
маркетингових послуг від 01 липня 2009
року укладеного ТОВ «Центр
комплектації» з ПП «Апекс-Агро і Ко» за
надані Виконавцем послуги по
проведенню маркетингових досліджень
ринку Львівської і Закарпатської
області щодо потенційних можливостей
по просуванню товарів виробництва
компанії «Хенкель». На виконання умов
вищезазначеного Договору Виконавцем
надавались послуги за період дії
договору і 07 серпня 2009 р. між сторонами
був підписаний Акт здачі-приймання
робіт згідно Договору про надання
маркетингових послуг від 01.07.2009 р. З
вказаного Акту вбачається, що
Виконавець згідно з умовами Договору
надав послуги Замовнику у сфері
маркетингових досліджень ринку
Львівської та Закарпатської області,
вивчивши потенційні можливості по
просуненню товарів виробництва
компанії «Хенпкель» на ринку
зазначених областей. При цьому
відповідно до положень 6.1 Договору
розмір винагороди Виконавця
визначається обсягом виконаних
досліджень і фіксується Актом
здачі-приймання робіт.

Як вбачається із матеріалів справи, а
саме із п.2 Акту здачі-приймання робіт
по Договору сторони визначили розмір
винагороди в розмірі 21 000 грн., в тому
числі ПДВ 3 500 грн. З цього вбачається, що
винагорода Виконавця складає суму 17 500
грн.. ПДВ - 3 500 грн., всього загальна сума
винагороди з ПДВ становила 21 000 грн.
Відповідно до платіжного доручення №
448 від 07 серпня 2009 р. ТОВ «Центр
комплектації» оплатив Виконавцю по
Договору винагороду в розмірі 21 000 грн.,
в т.ч. ПДВ - З 500 грн. у підтвердження чого
Виконавцем була видана Замовнику по
Договору податкова накладна № 2590 від
07.08.2009 р. на суму наданих послуг 21 000 грн.,
в т. ч. ПДВ- 3 500 грн., що додатково
підтверджує обставини, що платник
податків отримав послуги від Виконавця
відповідно до положень Договору і
фактично сплатив за надані послуги
кошти і поніс витрати, у зв'язку з
підготовкою і організацією продажу
продукції, що дає йому право віднести
ці витрати до валових витрат
відповідного звітного періоду.

Отже, колегія суддів зазначає, що
згідно Акту перевірки № 802/23-1/34547281 від
15.04.2010 р. безпідставно було виключено із
валових витрат (п. 3.1.2 п.п. 1) суми по
наданим послугам ПП «ТАУР» - 161 080,92 грн.,
та ПП «Алекс-Агро і КО» - 17 500 грн. (п.3.2.2)
та відповідно зменшено суми
податкового кредиту товариства по
сплаченим цим підприємствам податку на
додану вартість в ціні послуг для цих
підприємств відповідно в сумах - 32 216,18
грн. ПП «ТАУР» та 3 500 грн. ПП «Алекс-Агро
і КО ».

Щодо податкового повідомлення-рішення
№ 1/0, яким визначено до сплати
податок на додану вартість в сумі 11731
грн від 23 квітня 2010 року, колегія суддів
зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, в
податковому повідомлення-рішенні №
/0 від 23 квітня 2010 року Державна
податкова інспекція у м. Ужгороді
визначила до сплати податок на додану
вартість в сумі 11731 грн. ( в т.ч. 7821 грн.
основного платежу та 3910 грн. штрафних
санкцій). Податок на додану вартість
донараховано за періоди: грудень 2006
року в сумі 793 грн, лютий 2007 року - 117 грн,
травень 2007 року - 271 грн, липень 2007 року -
820.0 грн., грудень 2008 року - 570,0 грн., лютий
2009 року - 220,0 грн, червні 2009 року - 3305 грн,
серпні 2009 року - 606 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що
застосовані до ТОВ «Центр
комплектації» штрафні санкції за своєю
природою є
адміністративно-господарськими
санкціями і їх застосування
врегульоване нормами глави 27
Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 250 ГК України
адміністративно - господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніше як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності.

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про те,
що враховуючи зміст статті 250 ГК
України, строк накладення штрафних
санкцій відповідно до пп.17.1.3 пункту 17.1
статті 17 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» за не донарахування
податку на додану вартість за періоди:
грудень 2006 року в сумі 793 грн, лютий 2007
року - 117 грн, травень 2007 року - 271 грн,
липень 2007 року - 820.0 грн., грудень 2008 року
- 570,0 грн., лютий 2009 року - 220,0 грн -
пропущений.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства, всебічно перевіривши
обставини справи, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, та постановив обґрунтоване
рішення, що повно відображає обставини,
які мають значення для справи.

Висновки суду є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються доказами,
дослідженими у судовому засіданні, а
тому підстав для їх скасування, з
мотивів викладених в апеляційній
скарзі, не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст.ст. 195, 196, ст. 198, ст. 200,
ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, колегія
суддів Львівського апеляційного
адміністративного суду, -

У Х В А Л И
Л А :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у місті Ужгороді -
залишити без задоволення, а постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 24 січня 2011
року по справі № 2а-2601/10/0770 - без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного
суду набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів після набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
С.І. Богаченко

Суддя
А.І. Рибачук

Суддя
Д.М. Старунський

Повний текст ухвали виготовлений 30.05.14
року.