Справа № 804/1792/14
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2014 р. Справа № 804/1792/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Ляшко О.Б.,
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

27.01.2014 року Фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 (надалі - Позивач) звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровска Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (надалі -
Відповідач), в якому просить визнати
дії відповідача протиправними;
скасувати податкові повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції в Амур - Нижньодніпровсько му
районі м.Дніпропетровська від 04
вересня 2013 року №, від 04 вересня
2013 року №, від 04 вересня 2013 року
№, від 04 вересня 2013 року №.

Позовні вимоги позивач обґрунтував
тим, що вважає безпідставним
проведення оскаржуваної перевірки,
висновки якої є хибними, не ґрунтуються
на дійсних фактичних обставинах та
зроблені у зв'язку з невірним
застосуванням норм податкового
законодавства, а зазначене податкове
повідомлення-рішення є протиправним та
таким, що підлягає скасуванню, оскільки
прийняте податковим органом без
достатніх на те правових підстав.

Представник Позивача подав заяву про
розгляд справи в порядку письмового
провадження.

Представник відповідача в судове
засідання з'явився, надав пояснення,
проти розгляду справи в порядку
письмового провадження не заперечував.

Згідно з частиною 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

В судовому засіданні 20.05.2014 судом було
ухвалено розглядати справу в порядку
письмового провадження.

Розглянувши подані документи і
матеріали справи, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає
встановленими наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з наявних матеріалів
справи, службовими особами державної
податкової інспекції в Амур -
Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська (далі за текстом -
Амур - Нижньодніпровська ОДПІ) з 10.07.2013
року по 13.08.2013 року у ФОП ОСОБА_2
проведено планову виїзну перевірку за
результатами якої складено акт від
20.08.2013 року № 263/173/НОМЕР_1 «Про
результати документальної планової
виїзної перевірки дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 рнокпп НОМЕР_1, за
період 01.01.2010р. по- 31.12.2012р.» (далі за
текстом - Акт перевірки).

27.08.2013 позивачем було подано
заперечення до Начальника державної
податкової інспекції в Амур -
Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська на зазначений акт
перевірки.

Згідно відповіді від 30.08.2013 № 4551/6/173
заперечення ФОП ОСОБА_2 залишено без
задоволення.

Перевіркою встановлено порушення:

- п.44.1. ст.44 Податкового кодексу України
від 2 грудня 2010 року №2755-VI, в частині
відсутності документів, що
підтверджують реалізацію товару за
січень - липень 2011 року;

- п.п. 177.2. cт.177 Податкового кодексу
України від 2 грудня 2010 року №2755-VI, в
результаті чого донараховано податок з
доходів фізичних осіб від
підприємницької діяльності: за 2011 рік у
розмірі 10248,82 грн; за 2012 рік у розмірі
49023,74 грн;

- п. 198.3 ст.198 ПКУ у результаті чого
занижено податок на додану вартість у
періоді, що перевірявся, на загальну
суму 56973,45 грн., у тому числі по періодах:
лютий 2011р. - 2676,96 грн.; вересень 2011р. -
2658,7.; лютий 2012р.- 19246,02.; березень 2012р. 6991,84
грн. вересень 2012р. -12590,8 грн.; листопад
2012р. - 12438,6 грн.; грудень 2012р. - 370,6 грн.

- п.51.1 статті 51 та підпункту 49.1 8.2 пункту
49.18 статті 49, п. 176.2 ст. 176 ПК України. ФОП
ОСОБА_2 не відображено в податкових
розрахунках сум доходу, нарахованого:
(сплаченого) на користь платників
податку, а також сум утриманого з них
податку (форма 1-ДФ) за 4кв.2011р. та 1
кв.2012р. інформацію щодо нарахування та
виплати доходів фізичним
особам-підприємцям за придбані у них
товари.

- пп.164.2.2 п.164.2 ст.164, п.168.1, п.168.4 ст.168.
Податкового Кодексу України, податок з
суми доходу виплаченого гр. ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 не утримано та не перераховано
до бюджету податок з доходів фізичних
осіб у розмірі 2325,45грн.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України від
16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні"
визначено, що первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена підпунктом 1.2
пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.95 р. № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 05.06.95 р. за № 168/704,
первинні документи - це письмові
свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.
статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.99 р. №
996-ХІУ, із змінами та доповненнями,
встановлені вимоги до первинних
документів, які є підставою для
бухгалтерського та податкового обліку.

Згідно з даною нормою, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.

Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Дія контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від
16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні"
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами Податкового
кодексу України.

Відповідно норм ст. пп.177.4. ст. 177
Податкового кодексу України до
переліку витрат, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, що включаються до витрат
операційної діяльності згідно з
розділом III цього Кодексу.Так, згідно з
пунктом 138.2 статті 138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Водночас відповідно до пункту 198.3
статті 198 Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Таким чином, господарські операції для
цілей визначення податку з доходів
фізичної особи та податкового кредиту
з податку на додану вартість мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту
придбання товарів чи послуг відповідні
суми не можуть включатися до складу
витрат для цілей оподаткування
податком на доходи фізичних осіб або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або лише за умови сплати
грошових коштів.

Судом встановлено, що відповідачем
зроблено висновок про порушення ФОП
ОСОБА_2 п.п.44.1. ст.44 Податкового кодексу
України від 2 грудня 2010 року №2755-VI, в
частині відсутності документів, що
підтверджують реалізацію товару за
січень - липень 2011 року.

Аналіз кількості реалізованого товару
за перевіряємий період в асортименті
було зроблено із даних обліку платника
(оборотно - сальдової відомості по
рахункку: 281 - ТМЦ за період 01.01.2010 -
31.12.2012) наданої до перевірки. Аналіз
кількості придбаного товару в
асортименті було зроблено виходячи з
частково наданих документів.

Ревізором безпосередньо аналізувалася
кількість товару, який придбавався та
реалізовувався, а також залишки
товарів на початок та кінець
перевіряємого періоду у розрізі
кожного виду товару.

В ході перевірки було встановлено
розбіжності між даними платника та
даними наданих частково документів у
кількості придбаного та реалізованого
товару, та згідно обліку ФОП ОСОБА_2 по
яких не рахуються залишки товару.

З огляду на викладене вище, в ході
перевірки правильності визначення ФОП
ОСОБА_2 сум валових витрат,
безпосередньо пов'язаних з одержанням
доходу (документально підтверджених),
відображених в деклараціях про доходи
за 2011р. та 2012р. встановлено завищення
витрат, а саме: перевіркою встановлено,
що ФОП ОСОБА_2 протягом перевіряємого
періоду відносив до витрат вартість
товару, який не пов'язаний з отриманням
доходу, що призвело до порушень п.п.177.2
ст.177 ПК України, в результаті чого
донараховано податок з доходів
фізичних осіб від підприємницької
діяльності: за 2011р. у розмірі 10248,82грн.;
за 2012р. у розмірі 49023,74грн., та до
порушень п.198.3 ст.198 ПКУ, в результаті
чого занижено податок на додану
вартість у періоді, що перевірявся, на
загальну суму 56973,45 грн.

Однак, посилання службових осіб Амур -
Нижньодніпровської ОДПІ на
відсутність документів, що
підтверджують реалізацію товару за
січень - липень 2011 року не відповідає
дійсності, оскільки всі необхідні
фінансово-господарські первинні та
інші документи є в наявності у ФОП
ОСОБА_2, були надані відповідачу під час
подання заперечень на акт перевірки та
надані на вимогу суду та долучені до
матеріалів справи. Отже, суд вважає, що
повідомлення - рішення державної
податкової інспекції в Амур -
Нижньодніпровсько му районі
м.Дніпропетровська від 04 вересня 2013
року № є незаконним та підлягає
скасуванню.

З наданих позивачем документів
вбачається відповідність між даними
платника та даними первинних
документів, правильність ведення
обліку доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, зробленого на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, позивачем підтверджено
факт придбання та реалізації товару за
січень - липень 2011 року, відповідність
між даними платника та даними
первинних документів, а отже й
правомірність визначення позивачем
складу витрат та нарахування податку з
доходів фізичних осіб від
підприємницької діяльності та
податкового кредиту з податку на
додану вартість у періоді, що
перевірявся. Натомість, відповідачем
зазначені факти під час розгляду
справи не спростовані.

Судом також встановлено, що обставини
завищення валових витрат ФОП ОСОБА_2 за
2011 рік та за 2012 рік, в результаті чого
йому донараховано податок з доходів
фізичних осіб від підприємницької
діяльності за 2011 рік у розмірі 10248,82 грн.
за 2012 рік у розмірі 49023,74грн., обставини
не відображення ФОП ОСОБА_2 в
податкових розрахунках сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також сум
утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 4
квартал 2011 року та за 1 квартал 2012 року
щодо нарахування та виплати доходів
фізичним особам-підприємцям за
придбані у них товари згідно акту
перевірки № 263/173/НОМЕР_1 від 20.08.2013 року,
та порушень п.51.1 ст.51 та п.п.49.18.2 п.49.18
ст.49, п.176.2 ст.176, п.п.177.2 ст.177 Податкового
кодексу України, було предметом
розгляду в справі №199/10919/13-п (3/199/3640/13)
про адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_2

Постановою Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
14 жовтня 2013 року ОСОБА_2 визняно винним
у вчиненні адміністративного
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ч. 1 ст. 1634 КУпАП, та
накладено на нього стягнення у виді
штрафу в сумі 34.00 гривні.

Разом з тим, Постановою Апеляційного
суду Дніпропетровської області від 30
квітня 2014 року апеляційну скаргу
ОСОБА_2 було задоволено, Постанову
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м.Дніпропетровська від 14 жовтня 2013
року скасовано, а провадження в даній
справі закрито на підставі п.1 ст.247
КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_2
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4
КУпАП.

Згідно ч.1 ст.72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких
беруть участь ті самі особи або особа,
щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладені вище обставини,
суд вважає необґрунтованими
твердження відповідача про порушення
позивачем п.п. 177.2. cт.177 Податкового
кодексу України від 2 грудня 2010 року
№2755-VI, в результаті чого донараховано
податок з доходів фізичних осіб від
підприємницької діяльності: за 2011 рік у
розмірі 10248,82 грн; за 2012 рік у розмірі
49023,74 грн; п.51.1 статті 51 та підпункту 49.1
8.2 пункту 49.18 статті 49, п. 176.2 ст. 176 ПК
України (ФОП ОСОБА_2 не відображено в
податкових розрахунках сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також сум
утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за
4кв.2011р. та 1 кв.2012р. щодо нарахування та
виплати доходів фізичним
особам-підприємцям за придбані у них
товари), та пп.164.2.2 п.164.2 ст.164, п.168.1, п.168.4
ст.168. Податкового Кодексу України
(податок з суми доходу виплаченого гр.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не утримано та не
перераховано до бюджету податок з
доходів фізичних осіб у розмірі
2325,45грн.).

У зв'язку з чим, суд приходить до
висновку про протиправність
податкових повідомлень - рішень
державної податкової інспекції в Амур -
Нижньодніпровсько му районі
м.Дніпропетровська від 04 вересня 2013
року №, від 04 вересня 2013 року
№ та від 04 вересня 2013 року
№та про необхідність їх
скасування.

Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України зазначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У зв'язку з викладеним вище, суд вважає
за необхідне задовольнити позовні
вимоги Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції в Амур-Нижньодніпровському
районі м.Дніпропетровска Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень.

Згідно частини 1 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

З огляду на викладену вище норму, суд
вважає за необхідне стягнути з
Державного бюджету України на користь
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
судовий збір у розмірі 297,13 грн.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровска Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень -
задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції в Амур - Нижньодніпровсько му
районі м Дніпропетровська від 04
вересня 2013 року №.

Скасувати податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції в Амур - Нижньодніпровсько му
районі м Дніпропетровська від 04
вересня 2013 року №.

Скасувати податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції в Амур - Нижньодніпровсько му
районі м. Дніпропетровська від 04
вересня 2013 року №.

Скасувати податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції в Амур - Нижньодніпровсько му
районі м. Дніпропетровська від 04
вересня 2013 року №.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 297,13 грн.
(двісті дев'яносто сім гривень 13 коп.).

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії повного
тексту постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова суду, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.Б. Ляшко