Справа № 2а-41/12/1213
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

29 травня 2014 року м. Київ
В/800/2006/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Мороз В.Ф. (доповідач)

Донець О.Є.

Логвиненко А.О.

Сорока М.О.

Чумаченко Т.А.

перевіривши заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Торгівельний дім «Все для шиття» про
перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 04
лютого 2014 року у справі за позовом ТОВ
"Торгівельний дім "Все для шиття" до
управління Луганської міської ради з
питань земельних ресурсів про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
"Все для шиття" звернулось з позовом про
визнання протиправними дій по видачі
даних для розрахунку орендної плати на
2010 рік № 470 від 19 січня 2010 року;
зобов'язання видати нові дані для
розрахунку орендної плати за 2010 рік з
врахуванням нового коефіцієнту
функціонального використання - 1.

Постановою Ленінського районного суду
м. Луганська від 14 серпня 2012 року позов
задоволено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14 листопада
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Вищого адміністративного суду України
від 04 лютого 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

ТзОВ "Торгівельний дім "Все для шиття"
звернулось із заявою про перегляд
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 04 лютого 2014 року на
підставі п.1 ч.1 ст.237 КАС України. У заяві
зроблено посилання на неоднакове
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що призвело до
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, а
саме ст. 21 Закону України «Про оренду
землі», ст. 13 Закону України «Про плату
за землю».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.237 КАС підставою
для подання заяви про перегляд судових
рішень може бути виключно неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

У пункті 4 постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 № 2 «Про судову практику
застосування статей 235- 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України» передбачено, що ухвалення
різних за змістом судових рішень
матиме місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

На підтвердження неоднакового
застосування норм матеріального права
ТзОВ "Торгівельний дім "Все для шиття"
надало копію ухвали Вищого
адміністративного суду України від 02
лютого 2012 року, в якій, задовольняючи
позов, суд виходив з того, що цільовим
використанням орендованих земельних
ділянок є розміщення об'єктів
дорожнього сервісу, а саме
автопавільйонів, розміщення яких
регулюється Законом України „Про
автомобільні дороги". Тоді як згідно
Таблиці 1.1 „Коефіцієнти, які
характеризують функціональне
використання земельної ділянки"
Додатку 1 до п.п. 3.5, 3.7, 3.9, 3.10 Порядку для
земель наземного і підземного
транспорту (землі шляхів, землі
автомобільного, залізничного,
трамвайного і тролейбусного,
трубопровідного транспорту, землі
метрополітену) застосовується
коефіцієнт 1,0.

Залишаючи в силі рішення апеляційної
інстанції у цій справі, касаційний суд
зазначив, що не можливо визнати
незаконними дії управління міськради з
питань земельних ресурсів по видачі
даних для розрахунку орендної плати за
2010 рік з використанням функціонального
коефіцієнту 2,5, оскільки такий
коефіцієнт затверджено рішення
міськради від 28 грудня 2007 року № 28/10.

Різні висновки судів у вказаних
справах стали наслідком встановлення
судами під час розгляду цих справ
різних фактичних обставин, тоді як
питання встановлення обставин справи
врегульовано нормами процесуального
права. Разом з тим підставою перегляду
Верховним Судом України рішень суду
касаційної інстанції є виключно
неоднакове застосування норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Враховуючи вищенаведене, обговоривши
доводи заяви та виходячи з мети
судового перегляду, колегія суддів не
знаходить підстав, встановлених
пунктом 1 частини першої статті 237 КАС
України, для допуску заяви до
провадження.

у х в а л и л а:

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справи для
перегляду ухвали Вищого
адміністративного суду України від 04
лютого 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
В.Ф. Мороз

О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

М.О. Сорока

Т.А. Чумаченко