Справа № 816/1620/14
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/1620/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Єресько Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Мекенченко М,А.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Яковенка
Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України у Полтавській
області про визнання неправомірною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

30 квітня 2014 року ОСОБА_1 (надалі -
позивач) звернувся до Полтавського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Пенсійного фонду України у
Полтавській області (надалі -
відповідач або ГУ ПФУ у Полтавській
області) , яким просив:

- зобов'язати відповідача надати йому
повну та достовірну інформацію на його
інформаційний запит від 18.02.2014 про те,
скільки пенсіонерів, які стоять на
пенсійному обліку в ГУ ПФУ у
Полтавській області отримували до
01.11.2011 пенсію на підставі та у розмірах
передбачених статтею 22 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб»;

- визнати протиправною бездіяльність
відповідача щодо ненадання позивачу
вказаної інформації на його письмовий
запит від 18.02.2014.

В обґрунтування своїх позовних вимог
посилався на грубе порушення ГУ ПФУ у
Полтавській області вимог Закону
України «Про доступ до публічної
інформацію», чим порушено його права на
інформацію.

В судовому засіданні позивач вимоги
своєї позовної заяви підтримав в
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог, посилаючись на правомірність
наданої відповіді та на відсутність
порушень норм Закону України «Про
доступ до публічної інформацію» в їх
діях.

Заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачем 18.02.2014
електронною поштою розпоряднику
інформації ГУ ПФУ у Полтавській
області направлено запит на отримання
публічної інформації, суть якого
полягала в проханні надати йому
інформацію щодо кількості пенсіонерів,
які стоять на пенсійному обліку в ГУ
ПФУ у Полтавській області та
отримували до 01.11.2011 пенсію на підставі
та у розмірах передбачених статтею 22
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» (а.с. 11).

24.02.2014 відповідачем у тому ж порядку
(електронною поштою) направлено
відповідь, за змістом якої позивачу
відмовлено у наданні запитуваної
інформації посилаючись на відсутність
в управлінні такої інформації через
існуючу міграцію пенсіонерів, яка
пройшла за період з 01.11.2011, а також на ту
обставину, що ці дані не передбачені
також затвердженою в установленому
порядку статистичною звітністю (а.с. 12).

Позивач не погодився із даною
відповіддю, вважає своє на інформацію
порушеним, у зв'язку з чим звернувся до
суду із даним позовом.

Надаючи оцінку оскаржуваному висновку,
суд виходить із наступного.

Порядок здійснення та забезпечення
права кожного на доступ до інформації,
що знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом, та інформації,
що становить суспільний інтерес
регламентується Законом України «Про
доступ до публічної інформації» від
13.01.2011 № 2939-VI (надалі - Закон № 2939-VI),
метою якого є забезпечення прозорості
та відкритості суб'єктів владних
повноважень і створення механізмів
реалізації права кожного на доступ до
публічної інформації.

Згідно визначення, наданого у ч. 1 ст. 1
цього Закону, публічна інформація - це
відображена та задокументована
будь-якими засобами та на будь-яких
носіях інформація, що була отримана або
створена в процесі виконання
суб'єктами владних повноважень своїх
обов'язків, передбачених чинним
законодавством, або яка знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, визначених цим
Законом.

Право на доступ до публічної
інформації гарантується, зокрема,
обов'язком розпорядників інформації
надавати та оприлюднювати інформацію,
крім випадків, передбачених законом (п.1
ч.1 ст. 3 Закон № 2939-VI).

Доступ до інформації забезпечується
шляхом, зокрема, надання інформації за
запитами на інформацію (ч. 2 ст. 5 цього ж
Закону).

Статтею 12 вищевказаного Закону
суб'єктами відносин у сфері доступу до
публічної інформації визначено: 1)
запитувачів інформації - фізичні,
юридичні особи, об'єднання громадян без
статусу юридичної особи, крім суб'єктів
владних повноважень; 2) розпорядників
інформації - суб'єкти, визначені у
статті 13 цього Закону та 3) структурній
підрозділи або відповідальні особи з
питань запитів на інформацію
розпорядників інформації.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону № 2939-VI
розпорядниками інформації для цілей
цього Закону визнаються, зокрема,
суб'єкти владних повноважень - органи
державної влади, інші державні органи,
органи місцевого самоврядування,
органи влади Автономної Республіки
Крим, інші суб'єкти, що здійснюють
владні управлінські функції
відповідно до законодавства та рішення
яких є обов'язковими для виконання.

Відповідно до п. 1.1 Положення про
головні управління Пенсійного фонду
України в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 27.06.2002 №
11-2 у редакції постанови правління
Пенсійного фонду України від 25.02.2008 №
5-5, зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 12.07.2002 за № 581/6869,
Головні управління Пенсійного фонду
України в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі
разом з управліннями Пенсійного
фонду України в районах, містах,
районах у містах, а також у містах та
районах утворюють систему
територіальних органів Пенсійного
фонду України, який є центральним
органом виконавчої влади.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2.2 розділу
ІІ зазначеного Положення Управління
відповідно до покладених на нього
завдань, зокрема, здійснює призначення
(перерахунок) та виплату пенсій
військовослужбовцям, особам рядового
і начальницького складу та іншим
особам (крім військовослужбовців
строкової служби та членів їх сімей),
які мають право на пенсію згідно із
Законом України "Про пенсійне
забезпечення осіб звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб".

Таким чином, відповідач, в розумінні
Закону України «Про доступ до
публічної інформації», є розпорядником
інформації, на якого покладено
обов'язок надавати достовірну, точну та
повну інформацію, а також у разі
потреби перевіряти правильність та
об'єктивність наданої інформації
відповідно до пункту 6 статті 14 цього
Закону.

Відповідно до статті 20 даного Закону,
розпорядник інформації має надати
відповідь на запит на інформацію не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту.

Судом встановлено, що відповідачем в
установлені строки надано відповідь
позивачу, що виразилася у формі відмови
(а.с. 12), у зв'язку з цим бездіяльності
суд не вбачає, у зв'язку з чим відсутні і
правові підстави для задоволення
позову в цій частині.

Однак, надаючи оцінку правомірності
вищевказаної відмови суд виходить із
наступного.

Згідно статті 22 вказаного Закону
розпорядник інформації має право
відмовити в задоволенні запиту в таких
випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і
не зобов'язаний відповідно до його
компетенції, передбаченої
законодавством, володіти інформацією,
щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить
до категорії інформації з обмеженим
доступом відповідно до частини другої
статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію,
не оплатила передбачені статтею 21
цього Закону фактичні витрати,
пов'язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на
інформацію, передбачених частиною
п'ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про
те, що інформація може бути одержана
запитувачем із загальнодоступних
джерел, або відповідь не по суті запиту
вважається неправомірною відмовою в
наданні інформації (ч. 2 ст. 22 Закон №
2939-VI).

За змістом листа відповідача від 24.02.2014
позивачу відмовлено у наданні
запитуваної інформації посилаючись на
відсутність в управлінні такої
інформації через існуючу міграцію
пенсіонерів, яка пройшла за період з
01.11.2011, а також на ту обставину, що ці
дані не передбачені затвердженою в
установленому порядку статистичною
звітністю.

Очевидно, що такі підстави відсутні
серед переліку допустимих підстав для
відмови розпорядником інформації у
задоволенні інформаційного запиту,
який є вичерпним і не підлягає
розширеному тлумаченню.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що відмова Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області від 24.02.2014 № 1202/03-24 у наданні
позивачу інформації на його
інформаційний запит від 18.02.2014 є
незаконною та такою, що порушує право
позивача на інформацію.

У зв'язку із вищезазначеним, суд і
відповідності до ч. 2 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за необхідне вийти за межі
позовних вимог для повного захисту
права позивача, про захист якого він
просить, та визнати протиправною
відмову Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області від 24.02.2014 № 1202/03-24 у наданні
позивачу інформації на його
інформаційний запит від 18.02.2014, при
цьому, задовольнивши позовні вимоги
про зобов'язання останнього надати
позивачу повну та достовірну
інформацію на його запит від 18.02.2014, яка
повинна бути надана позивачу без
невиправданих зволікань.

Отже позов підлягає частковому
задоволенню.

Вирішуючи клопотання позивача про
розподіл судових витрат (а.с. 36), суд
виходить із наступного.

Згідно ч. 1 ст. 87 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові витрати складаються із судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. Частиною другою цієї ж статті
наведено перелік витрат, які належать
до витрат, пов'язаних з розглядом
справи: 1) витрати на правову допомогу; 2)
витрати сторін та їхніх представників,
що пов'язані із прибуттям до суду; 3)
витрати, пов'язані із залученням
свідків, спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз; 4)
витрати, пов'язані з проведенням огляду
доказів на місці та вчиненням інших
дій, необхідних для розгляду справи.

Згідно матеріалів справи позивач при
зверненні до суду не сплачував судовий
збір, оскільки звільнений від його
сплати у відповідності із нормами
Закону України «Про судовий збір» у
зв'язку з тим, що є інвалідом ІІ групи і
має право на пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів
війни - інвалідів війни, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1, виданим 09.10.2009 Управлінням
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Автозаводської
районної ради м. Кременчука (копія на
а.с. 6).

Про понесення витрат на правову
допомогу позивач не заявляв та
відповідного документального
підтвердження не надавав, в ході
судового розгляду пояснював, що
самостійно відстоює свої права.

Документального підтвердження
понесених позивачем витрат, пов'язаних
із прибуттям до суду також не надано.

Інших доказів про понесення витрат, які
входили б до вищенаведеного переліку
судових витрат, пов'язаних із розглядом
справи, які б реально були понесені
відповідачем та які б підлягали
розподілу в порядку ст. 94 КАС України,
позивачем не надано, а судом не
встановлено.

У зв'язку із вищевказаним клопотання
позивача задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України у Полтавській області про
визнання бездіяльності протиправною,
зобов'язання вчинити певні дії
задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову
Головного управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області від
24.02.2014 №_1202/03-24 у наданні позивачу
інформації на його інформаційний запит
від 18.02.2014.

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області надати позивачу повну та
достовірну інформацію на запит від
18.02.2014, а саме, скільки пенсіонерів, які
стоять на пенсійному обліку в
Головному управлінні Пенсійного фонду
України в Полтавській області
отримували до 01.11.2011 пенсію на підставі
та у розмірах передбачених статтею 22
Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб".

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови в повному обсязі.

Повний текст постанови складено 02
червня 2014 року.

Суддя
Л.О. Єресько