Справа № 826/5796/14
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2014 року 15:29
№ 826/5796/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Кобилянського К.М., розглянувши у
порядку письмового провадження
адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1до Відділу державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції у місті
Києві третя особа без самостійних
вимог на предмет споруПублічне
акціонерне товариство «Укрсоцбанк»про
скасування постанови,ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовною заявою до
відділу державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у місті Києві (далі -
відповідач) третя особа без
самостійних вимог на предмет спору
Публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк» (далі - третя особа), у
якій, з урахуванням уточнених позовних
вимог, просить суд скасувати повністю
рішення відповідача - постанову про
відкриття виконавчого провадження
№41774995 від 31.01.2014.

Під час судового розгляду справи
представник позивача зазначив, що
відповідач в порушення положень Закону
України «Про виконавче провадження»
порушив строк направлення постанови
про відкриття виконавчого провадження
№41774995 від 31.01.2014 на адресу позивача,
оскільки позивач отримала її тільки
17.04.2014. Дана обставина, на думку
позивача, є підставою для скасування
постанови відповідача №41774995 від 31.01.2014.
Згідно пояснень представника позивача,
це єдина підстава для скасування
оскаржуваної постанови.

Відповідач проти задоволення позивних
вимог заперечив. Зазначив, що державний
виконавець при винесенні оскаржуваної
постанови діяв у відповідності до
вимог чинного законодавства. Зазначив,
те, що позивач отримала постанову про
відкриття виконавчого провадження
№41774995 від 31.01.2014 тільки 17.04.2014 не
порушило її прав. Вважає позовні вимоги
необґрунтованими та просить відмовити
у їх задоволенні.

Третя особа явку свого представника в
судове засідання не забезпечила, про
дату, час та місце судового засідання
повідомлена належним чином. Позиції
щодо заявлених позовних вимог суду не
повідомила.

Згідно з частиною 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Суд, встановивши відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта,
керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ухвалив розглядати справу у
порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
та вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва
встановив наступне.

Між ОСОБА_1 (Позичальник) та
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»
(Кредитор) укладено Договір про надання
відновлювальної кредитної лінії
№195/60183 від 26.05.2006 (далі - Договір №195/60183).

Для забезпечення виконання всіх
зобов'язань за Договором №195/60183, між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»
(Іпотекодержатель) та ОСОБА_1
(Іпотекодавець) укладено Договір
іпотеки №35.02-09/318 від 26.05.2006, відповідно
до умов якого Іпотекодавець передає
Іпотекодержателю нерухоме майно:
трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (далі -
предмет іпотеки).

16.12.2013 приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
видано виконавчий напис
(зареєстрований в реєстрі за №3615) (далі
- виконавчий напис №3615), яким
запропоновано звернути стягнення на
предмет іпотеки за Договором іпотеки
№35.02-09/318 від 26.05.2006 у якості
забезпечення виконання зобов'язань за
Договором №195/60183, строк платежу за яким
настав 23.06.2013.

ПАТ «Укрсоцбанк», як правонаступник
Акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку «Укрсоцбанк»,
звернувся до відповідача із заявою про
відкриття виконавчого провадження б/н
від 10.01.2014 та просив прийняти до
виконання виконавчий напис №3615.

На підставі вказаної заяви відповідач
виніс оскаржувану постанову про
відкриття виконавчого провадження
№41774995 від 31.01.2014.

Вважаючи протиправною постанову
відповідача від 10.02.2014 про відкриття
виконавчого провадження №41964878,
позивач оскаржив її до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, Окружний
адміністративний суд міста Києва
вважає, що позов не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Основною функцією державної
виконавчої служби є задоволення вимог
виконавчого документа, забезпечення
дотримання при цьому прав та законних
інтересів громадян та юридичних осіб,
сприяння їм у реалізації своїх
процесуальних прав.

У відповідності до частини 1 статті 19
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
відкриває виконавче провадження на
підставі виконавчого документа,
зазначеного в статті 17 цього Закону,
зокрема, за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Частинами 1, 2 статті 25 Закону України
«Про виконавче провадження»
встановлено, що державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

На заяві ПАТ «Укрсоцбанк» про
відкриття виконавчого провадження від
10.01.2014 б/н наявна відмітка про отримання
відповідачем 29.01.2014 вх. №996/0334/3 (а.с. 40).

Оскаржувану постанову про відкриття
виконавчого провадження відповідач
прийняв 31.01.2014, тобто в межах строку,
встановленого вимогами законодавства.

Згідно з частиною 5 статті 25 Закону
України «Про виконавче провадження»,
копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Частиною 1 статті 31 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
копії постанов державного виконавця та
інші документи виконавчого
провадження (далі - документи
виконавчого провадження), що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Позивач надала до матеріалів справи
копію поштового конверту, у якому до
неї надійшла копія постанови №41774995 від
31.01.2014. Згідно відтисків штампів
поштового відділення, даний лист був
направлений на адресу ОСОБА_1 15.04.2014.

Таким чином, відповідач не дотримався
строку направлення копії постанови про
відкриття виконавчого провадження,
встановленого частиною 5 статті 25
Закону України «Про виконавче
провадження».

Водночас, суд зазначає, що несвоєчасне
направлення боржнику копії постанови
про відкриття виконавчого провадження
не може бути самостійною підставою для
скасування такої постанови, у разі якщо
вона винесена у відповідності до вимог
законодавства.

Дослідивши наявні матеріали справи, а
також норми чинного законодавства
України, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
суд дійшов до висновку, що оскаржувана
постанова відповідача про відкриття
виконавчого провадження №41774995 від
31.01.2014 винесена у межах вимог
законодавства.

Інших доводів, окрім вищенаведених, які
б вказували на протиправність
оскаржуваної постанови про відкриття
виконавчого провадження №41774995 від
31.01.2014, позивач не навів.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності до частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України зазначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
усіх форм дискримінації; пропорційно,
зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення (дія); з
урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, повно та
всебічно дослідивши наявні матеріали
справи, а також норми чинного
законодавства України, суд дійшов до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог позивача та відсутність
підстав для задоволення позову.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71,
160-163, 181, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
К.М.
Кобилянський