Справа № К/9991/16542/12-С
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/16542/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Іваненко
Я.Л., Лиски Т.О.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
Управління Пенсійного фонду України у
Куйбишевському районі м. Донецька до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання України в
Куйбишевському районі м. Донецька про
стягнення сплаченої суми пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2011 року позивач звернувся
до суду із вказаним позовом, в якому
просив стягнути з відповідача витрати,
пов'язані з виплатою пенсії у зв'язку
із втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, за період 1.07.2001 року по
31.10.2011 року в розмірі 13112,79 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що відповідно до статті 21
Закону України від 23 вересня 1999 року
№1105-ХІV «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
(далі - Закон №1105-ХІV) відділення Фонду
повинно відшкодовувати УПФ всі
витрати, пов'язані з виплатами особам,
яким призначено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 26 грудня 2011
року, яку залишено без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 7 лютого 2012
року, у задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами першої
і апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення цих судів і
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позов.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що позивачем за
період з 01.07.2011 року по 31.10.2011 року
нараховані та виплачені кошти у
зв'язку з виплатою пенсії по втраті
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, і на адресу
відповідача були направлені акти
щомісячної звірки по особових справах
потерпілих, яким виплачено пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за вказаний період.

Відповідачем не прийнято до заліку
суму витрат на виплату пенсій
пенсіонерам: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 за
період з 1.07.2011 року до 31.10.2011 року в
розмірі 13112,79 грн.

Позивач вважає, що відшкодуванню
підлягають всі суми пенсій, які
призначені особам по втраті
годувальника, незалежно від того чи
була ця особа працездатною на дату
смерті годувальника.

Пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання,
призначаються відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

Згідно до статті 33 цього Закону у разі
смерті потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті.

Такими непрацездатними особами є: 1)
діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до
18 років, які не працюють, або старші за
цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років; 2) жінки, які
досягли 55 років, і чоловіки, які досягли
60 років, якщо вони не працюють; 3)
інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності; 4) неповнолітні діти,
на утримання яких померлий виплачував
або був зобов'язаний виплачувати
аліменти; 5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку.

Пенсія у разі смерті годувальника
призначається і виплачується згідно із
законодавством.

У відповідності з підпунктом "д" пункту
1 частини першої статті 21 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» у
разі настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні, пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Тобто згідно приписів Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» для здійснення Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків відшкодування Пенсійному
фонду витрат на виплату пенсій у
зв'язку з втратою годувальника особи,
які отримували пенсію по втраті
годувальника повинні досягти певного
віку, перебувати на утриманні та не
працювати, або мати інвалідність. При
цьому факт знаходження на утриманні
повинен бути доведений в установленому
порядку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суди попередніх інстанцій дійшли
правильного висновку, що виплачені
позивачем вказаним особам пенсії не
підлягають відшкодуванню
відповідачем, оскільки на момент
втрати годувальника особи були
працездатними.

Доводи касаційної скарги зроблених
цими судами висновків не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що підстав для скасування чи
зміни оскаржених судових рішень не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Куйбишевському районі м. Донецька
залишити без задоволення, а постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 26 грудня 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 7 лютого 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і :
В.І. Бутенко

Я.Л.Іваненко

Т.О. Лиска