Справа № 804/7647/13-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2014 р. м. Київ
К/800/2462/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши у попередньому розгляді
справу за касаційною скаргою
управління Пенсійного фонду України в
м.Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
червня 2013 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року у справі № 804/7647/13-а за позовом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м.Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області про
визнання недійсною вимоги, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м.Нікополі та Нікопольському
районі Дніпропетровської області, в
якому просила визнати недійсною вимогу
відповідача про сплату недоїмки №Ф-1074
від 03.05.2013 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
ОСОБА_1 зареєстрована фізичною особою -
підприємцем, перебуває на спрощеній
системі оподаткування, є пенсіонером
за віком та отримує пенсію відповідно
до закону, тому відповідно до ч.4 ст.4
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" вона
звільнена від сплати єдиного внеску.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
березня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 12 грудня 2013 року, позовні вимоги
задоволені. Визнана протиправною та
скасована вимога управління
пенсійного фонду України в м. Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області №Ф-1074 від
03.05.2013р.

Не погоджуючись з ухваленими по справі
рішеннями управління Пенсійного фонду
України в м.Нікополі та Нікопольському
районі Дніпропетровської області
звернулося до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення судів першої і
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
судове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши матеріали касаційної
скарги, проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що відсутні підстави для скасування
судових рішень, а касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована
як фізична особа-підприємець
виконавчим комітетом Нікопольської
міської ради Дніпропетровської
області та є платником єдиного податку.
Крім того, ОСОБА_1 згідно посвідчення є
пенсіонером за віком.

Відповідно до вимоги управління
Пенсійного фонду України в м.Нікополі
та Нікопольському районі № 1074 від
03.05.2013 року ОСОБА_1 не сплатила єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2011, 2012, 2013
роки.

Задовольняючи позовні вимоги суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що оскільки ОСОБА_1 є
пенсіонером за віком, тому вона
звільнена від сплати єдиного внеску.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
і апеляційної інстанцій виходячи з
наступного.

Спір між сторонами виник щодо
законності оскаржуваної вимоги
відповідача щодо сплати фізичною
особою-підприємцем єдиного внеску, яка
являється пенсіонером з віком.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 8 липня 2010
року №2464-VI єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Законом України "Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України" від 7
липня 2011 року №3609-VI, який набув
чинності з 6 серпня 2011 року, статтю 4
Закону №2464-VI доповнено частиною
четвертою, якою встановлено, що особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно ст.1 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від
05.11.1991року, громадяни України мають
право на державне пенсійне
забезпечення за віком, по інвалідності,
у зв'язку з втратою годувальника та в
інших випадках, передбачених цим
Законом. За цим Законом призначаються:
а) трудові пенсії: за віком; по
інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років (статті 2
вказаного закону). Право на пенсію за
віком мають чоловіки - після досягнення
60 років і при стажі роботи не менше 25
років, жінки - після досягнення 55 років
і при стажі роботи не менше 20 років
(статті 12 закону).

Відповідно п. а ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від
05.11.1991 року на пільгових умовах мають
право на пенсію за віком, незалежно від
місця останньої роботи: працівники,
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо
важкими умовами праці, - за списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше
10 років на зазначених роботах; жінки -
після досягнення 45 років і при стажі
роботи не менше 15 років, з них не менше 7
років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам.

Судами встановлено, що позивачу
призначена пенсія за віком зі
зниженням пенсійного віку відповідно
до статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від
05.11.1991 року.

Отже, враховуючи ту обставину, що
позивач має статус пенсіонера за віком,
яка дає йому право сплачувати єдиний
внесок у добровільному порядку, суди
першої та апеляційної інстанцій
прийшли до вірних висновків про
неправомірність вимоги про сплату
боргу № 1074 від 03.05.2013 року.

З огляду на зазначене суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли до вірних
висновків про наявність підстав для
задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами
першої і апеляційної інстанцій
винесені законні і обґрунтовані
рішення, постановлені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для їх скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області відхилити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
червня 2013 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:

(підписи)

З оригіналом згідно

помічник судді
М.В. Дрибас