Справа № 2а/2370/4434/12
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 року
м. Київ К/800/27021/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г. розглянувши у
попередньому судовому засіданні
адміністративну справу за касаційною
скаргою Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 24 грудня 2012
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 березня
2013 року у справі за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю "Проект-Т"
до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови та припису, -

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Проект-Т" звернулось
в суд з позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області, в якому просило:
скасувати постанову від 05 листопада 2012
року № 1303 про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності; скасувати припис № 416 від 31
жовтня 2012 року про усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил в
частині вимоги про приведення робочого
проекту у відповідність до вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності та будівельних норм до 30
листопада 2012 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
постанова про накладення штрафу та
припис про усунення недоліків
порушення вимог містобудівної
діяльності є незаконними, оскільки
перевірка проведена з порушення
передбаченого порядку, зокрема
позивачу направлення про проведення
перевірки позивачеві не направлялось,
перевірка позивача фактично не
проводилась, пояснення не відбирались,
акт перевірки і протокол складались
без участі керівника позивача,
відповідач здійснив перевірку з
перевищенням повноважень, а виявлені
під час перевірки порушення не
відповідають дійсності.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 24 грудня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 березня
2013 року, позовні вимоги задоволено:
визнано протиправною та скасовано
постанову від 05 листопада 2012 року №1303
про накладення на позивача штрафу за
порушення у сфері містобудівної
діяльності у сумі 100620,00 грн.; визнано
протиправним та скасовано припис від 31
жовтня 2012 року №416 про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Черкаській області
звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати та відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, головним
державним інспектором інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Черкаській області
Безкровною К.В. на підставі направлення
від 25 жовтня 2012 року №708 проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
товариством з обмеженою
відповідальністю "Україна-Центр"
(замовника будівництва) при здійсненні
реконструкції існуючих приміщень
магазину-кафе з добудовою магазину та
надбудовою другого поверху під кафе по
вул. Леніна, 2 в м. Черкаси, за
результатами якої складено акт
перевірки від 31 жовтня 2012 року.

Перевіркою встановлено, що будівництво
проводилось згідно робочого проекту,
розробленого позивачем, при
розробленні якого, на думку
відповідача, допущені ряд порушень.

Зокрема позивачем не передбачені
пристрої вертикального підйому для
безперешкодного доступу маломобільних
груп населення до приміщення кафе на
другому поверсі та не улаштовані
сангігієнічні приміщення на другому
поверсі, що є порушенням пунктів 12.1.1,
12.2.5, 12.6.12 ДБН В.2.2-9-2009 "Будинки і споруди.
Громадські будинки та споруди. Основні
положення", пунктів 4.1, 6.1.5, 7.2.1 ДБН
В.2.2-17:2006 "Будинки і споруди. Доступність
будинків і споруд для маломобільних
груп населення", пункт 6.1.2 ДБН В.2.2-25:2009
"Будинки і споруди. Підприємства
харчування (заклади ресторанного
господарства)".

Крім того, будівля, в якій розміщується
кафе, розташовується на відстані менше
6 м (1.2 м згідно містобудівних умов,
розділу 6 загальної пояснювальної
записки робочого проекту) від червоної
лінії, що є порушенням пункту 5.2.8 ДБН В.
2.2-25:2009 "Будинки і споруди. Підприємства
харчування (заклади ресторанного
господарства)".

31 жовтня 2012 року головним державним
інспектором інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області Безкровною К.В.
складено протокол №1023 про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, яким встановлені допущені
позивачем у робочому проекті вказані
порушення та призначено розгляд справи
про порушення у сфері містобудівної
діяльності на 05 листопада 2012 року. У
протоколі зазначено, що він складений у
присутності головного інженера
проекту Тостановської Т.П., яка від
підпису у протоколі та отримання його
копії відмовилась.

31 жовтня 2012 року на підставі акта
перевірки відповідачем винесено
припис № 416 про усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил,
яким від позивача вимагається привести
робочий проект у відповідність до
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності та
будівельних норм до 30 листопада 2012
року.

05 листопада 2012 року начальником
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області Захарченком A.B. на
підставі акта перевірки від 31 жовтня 2012
року, протоколу №1023 від 31 жовтня 2012
року та припису № 416 від 31 жовтня 2012
року прийнято постанову № 1303, якою
позивача визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого абзацом
1 пункту 1 статті 2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності" та
накладено штраф у розмірі 100620,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що оскаржувані припис
та постанова прийняті безпідставно, а
позивачем не порушувались державні
стандарти та норми.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, виходячи з
наступного.

Статтями 9, 26 Закону України "Про
архітектурну діяльність" визначено, що
будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) об'єкта
архітектури здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України "Про регулювання
містобудівної діяльності".

Архітектор, інші проектувальники, які
здійснюють роботи по створенню
об'єктів архітектури, зобов'язані
додержуватися державних стандартів,
норм і правил, вимог вихідних даних на
проектування.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, на думку відповідача,
позивачем порушено вимоги діючого
законодавства, зокрема в одному з
замовлених кафе позивач не влаштував
пристрої вертикального підйому до
приміщення кафе на другому, поверсі по
вул. Леніна 2, м. Черкаси та
сангігієнічне приміщення,
пристосоване для інвалідів, на другому
поверсі, чим порушив приписи норм
законодавства.

Відповідно до пунктів 12.1.1, 12.2.5, 12.6.12 ДБН
В.2.2-9-2009 "Будинки і споруди. Громадські
будинки та споруди. Основні положення"
при проектуванні громадських будинків,
споруд та груп приміщень, як правило,
слід створювати рівні можливості
одержання послуг усіма категоріями
населення, у тому числі і
маломобільними. Перелік об'єктів
(будинків, споруд, приміщень, місць
обслуговування), доступних
маломобільним відвідувачам,
встановлюється завданням на
проектування.

За відсутності у будинку ліфтів і
неможливості влаштування пандуса слід
передбачити встановлення спеціального
підйомника або ліфта, пристосованого
для індивідуального користування
відвідувачами на кріслах-колясках.

Розміри кабін вбиралень для
відвідувачів на кріслі-колясці повинні
мати ширину не менше 1,65м та глибину 1,8м,
двері мають відчинятись назовні.

Пунктами 4.1, 6.1.5, 7.2.1 ДБН В.2.2-17:2006 "Будинки
і споруди. Доступність будинків і
споруд для маломобільних груп
населення" визначено, що при
проектуванні та реконструкції
громадських і житлових будинків слід
передбачати для інвалідів і громадян
інших маломобільних груп населення
умови життєдіяльності, однакові з
рештою категорій населення.

Приміщення, де можуть перебувати
інваліди на кріслах-колясках, слід
розміщувати на рівні входу,
найближчого до поверхні землі. При
іншому розміщенні приміщень по висоті
будинку, крім сходів, слід передбачати
пандуси, ліфти, піднімальні платформи,
вертикальні підйомники або інші
пристрої для переміщення інвалідів.

При проектуванні громадських будинків
та споруд слід керуватися положеннями,
зокрема, ДБН В.2.2-9, забезпечуючи потреби
інвалідів та інших маломобільних груп
населення. У зоні обслуговування
відвідувачів громадських будинків і
споруд різного призначення слід
передбачати місця для інвалідів і
інших маломобільних груп населення із
розрахунку не менше 5% загальної
місткості закладу або розрахункової
кількості відвідувачів, у тому числі і
при виділенні зон спеціалізованого
обслуговування маломобільних груп
населення у будинку.

Пунктом 6.1.2 ДБН В.2.2-25:2009 "Будинки і
споруди. Підприємства харчування
(заклади ресторанного господарства)"
визначено, що для маломобільних
відвідувачів слід передбачати
пристрої і заходи для безперешкодного
доступу і зручного користування
приміщеннями цією категорією
відвідувачів: пандуси при входах в
будинок; належні двері і тамбури;
пристрої вертикального підйому в
будинках заввишки більше ніж один
поверх (за відсутності в них
пасажирських ліфтів); пристрої і
пристосування для інвалідів.

Відповідно до пункту 12.1.2 ДБН В.2.2-9-2009
"Будинки і споруди. Громадські будинки
та споруди. Основні положення" якість
проектних рішень громадських будинків,
доступних до маломобільних груп
відвідувачів, повинна досягатися при
дотриманні наступних обов'язкових
вимог: обов'язкової досяжності місця
обслуговування, забезпечення
безперешкодного переміщення
відвідувачів; безпеки шляхів ручу,
місць обслуговування і відпочинку
відвідувачів; забезпечення
своєчасного одержання повноцінної і
якісної інформації відвідувачами;
комфортності середовища перебування й
обслуговування відвідувачів.

Проектні вирішення, проектовані
пристрої і заходи, призначені для
маломобільних відвідувачів, не повинні
знижувати ефективності експлуатації
будинків, а також зручності одержання
послуги іншими категоріями
відвідувачів.

Відповідно до підпункту 1 пункту 12.2 ДБН
В.2.2-9-2009 "Будинки і споруди. Громадські
будинки та споруди. Основні положення"
у проектах повинно бути передбачене
згідно з містобудівними вимогами
безперешкодне і зручне переміщення
маломобільниїх відвідувачів по
ділянці установи, закладу чи
підприємства.

Пунктами 4.2, 4.4, 7.2.2 ДБН В.2.2-17:2006 "Будинки
і споруди. Доступність будинків і
споруд для маломобільних груп
населення" передбачено, що перелік
об'єктів, доступних для інвалідів і
інших маломобільних груп населення,
розрахункова кількість і категорія
інвалідів, а також група мобільності
маломобільних груп населення
встановлюються у завданні на
проектування.

Проектні рішення об'єктів, доступних
для інвалідів, не повинні обмежувати
умови життєдіяльності інших груп
населення, а також ефективність
експлуатації будинків. З цією метою
слід проектувати адаптовані для потреб
інвалідів універсальні елементи
будинків і споруд, які
використовуються усіма групами
населення. Необхідність застосування
спеціалізованих елементів, що
враховують специфічні потреби
інвалідів, установлюються завданням на
проектування.

За наявності декількох ідентичних
місць (приладів, пристроїв тощо)
обслуговування відвідувачів 5% їхньої
загальної кількості, але не менше
одного повинні бути запроектовані так,
щоб інвалід міг ними скористатися.

Таким чином, доступність
маломобільних груп населення до
послуг, що надаються, забезпечується
шляхом їх надання підприємством в
цілому чи на певній його ділянці, а при
наявності декількох ідентичних місць
надання послуги - не менше ніж одним
таким місцем. Відтак, діючими ДБН
передбачені вимоги щодо забезпечення
доступності послуги, а не доступності
всіх місць, де така послуга надається.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, робочим проектом позивача
передбачена реконструкція існуючих
приміщень магазину-кафе по вул. Леніна,
2 в м. Черкаси шляхом добудови магазину
та надбудови кафе на другому поверсі.
Після реконструкції приміщення кафе
знаходиться як на першому, так і на
другому поверхах. При цьому при вході в
кафе на першому поверсі встановлені
пандуси для маломобільних груп
населення.

З огляду на наведене, суди попередніх
інстанцій дійшли вірного висновку, що
доступність маломобільних груп
населення до послуг громадського
харчування в приміщенні кафе по вул.
Леніна, 2 в м. Черкаси забезпечена
шляхом доступу до послуг, що надаються
на першому поверсі, тому порушення
вимог ДБН щодо відсутності пристроїв
вертикального підйому на другий поверх
приміщення кафе та влаштування
сангігієнічних приміщень на другому
поверсі при проектуванні
реконструкції кафе відсутні.

Пунктом 5.2.8 ДБН В. 2.2-25:2009 "Будинки і
споруди. Підприємства харчування
(заклади ресторанного господарства)"
визначено що будинки і споруди, в яких
розміщуються підприємства харчування
(заклади ресторанного господарства),
повинні розташовуватися не менше ніж в
6 м від червоної лінії.

Відповідно до частини першої статті 31
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності" проектна
документація на будівництво об'єктів
розробляється у порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування, з
урахуванням вимог містобудівної
документації та вихідних даних і
дотриманням вимог законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил та затверджується замовником.

Відповідно до частини третьої,
четвертої статті 29 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
основними складовими вихідних даних є
містобудівні умови та обмеження, які
надаються відповідними спеціально
уповноваженими органами
містобудування та архітектури, і
завдання на проектування, які
видаються замовником.

Відповідно до пункту 9 частини першої
статті 31 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" надання
відповідно до закону містобудівних
умов і обмежень забудови земельних
ділянок належить до компетенції
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад.

Частиною другою статті 26 Закону
України "Про архітектурну діяльність"
визначено, що проектна організація, яка
розробляла проектну документацію, а
також головний архітектор та головний
інженер проекту несуть
відповідальність за відповідність
проектної документації вихідним даним
на проектування, вимогам державних
стандартів, норм і правил.

За змістом вказаних норм дотримання
проектною організацією та головним
архітектором містобудівних умов та
обмежень є обов'язковим.

Відповідно до абзацу першого частини
першої статті 2 Закону України "Про
відповідальність підприємств, їх
об'єднань, установ та організацій за
правопорушення у сфері містобудування"
проектні організації несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
передачу замовнику проектної
документації для виконання
будівельних робіт на об'єкті
будівництва, розробленої з порушенням
вимог законодавства, містобудівної
документації, вихідних даних для
проектування об'єктів містобудування,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, у тому числі за не створення
безперешкодного життєвого середовища
для осіб з обмеженими фізичними
можливостями та інших маломобільних
груп населення, у розмірі дев'яноста
мінімальних заробітних плат.

Згідно зі статтею 239 Господарського
кодексу України органи державної влади
та органи місцевого самоврядування
відповідно до своїх повноважень та у
порядку, встановленому законом, можуть
застосовувати до суб'єктів
господарювання
адміністративно-господарські санкції,
зокрема,
адміністративно-господарський штраф.

Передбачені Законом України "Про
відповідальність підприємств, їх
об'єднань, установ та організацій за
правопорушення у сфері містобудування"
штрафні санкції є
адміністративно-господарськими
санкціями, а тому повинні
застосовуватись у порядку,
передбаченому Господарським Кодексом
України.

Відповідно до статті 241 Господарського
кодексу України
адміністративно-господарський штраф -
це грошова сума, що сплачується
суб'єктом господарювання у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що містобудівні умови та
обмеження, затверджені рішенням
виконавчого комітету Черкаської
міської ради від 29 листопада 2011 року
№1837, однак вони видані з порушенням
підпункту 5.2.8 ДБН В.2.2-20092.2-25:2009 "Будинки
і споруди. Підприємства харчування
(заклади ресторанного господарства)"
щодо розміщення приміщення
магазину-кафе на відстані менш ніж 6 м
до червоних ліній, проте вони є
обов'язковими для позивача, а тому суди
попередніх інстанцій дійшли вірного
висновку про те, що позивач не допустив
порушення вимог вказаних ДБН.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Згідно частини 3 статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області відхилити.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 24 грудня 2012
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 березня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:

з оригіналом згідно

помічник судді
А.О. Кулеша