Справа № 822/1441/14
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1441/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКозачок І.С.
при секретаріНетичай Ю.В. за
участі:представника позивача: Конусь
О.М., представника відповідача:
Ковальчука П.П.розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду адміністративну справу за позовом
Дочірнього підприємства
"Старокостянтинівський молочний завод"
до Житомирської митниці Міндоходів
про визнання протиправними та
скасування рішень і карток відмови, -

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство
"Старокостянтинівський молочний завод"
звернулось до суду з позовом до
Житомирської митниці Міндоходів, у
якому просить визнати протиправними та
скасувати рішення про коригування
митної вартості товарів від 27.12.2013 року
№101060000/2013/300896/2, від 28.12.2013 року
№101060000/2013/300900/2, №101060000/2013/300899/2, та
визнати протиправними та скасувати
картки відмови в митному оформленні
від 27.12.2013 року №101060000/2013/01047, від 28.12.2013
року №101060000/2013/01051, №101060000/2013/01050.

В обґрунтування позову зазначає, що
Житомирською митницею Міндоходів при
митному оформленні товару ДП
"Старокостянтинівський молочний завод"
безпідставно визначено митну вартість
за методом 2а та видані картки відмови
в митному оформленні за ціною договору.

Зазначає, що відповідачу були надані
усі передбачені законом та наявні у
підприємства документи для визначення
митної вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються. На думку
позивача, витребування митницею у
подальшому додаткових документів є
необґрунтованим, оскільки встановлені
нею розбіжності жодним чином не
стосуються числових значень складових
митної вартості товарів.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримує.

Представник відповідача
адміністративний позов не визнає,
надав письмові заперечення. У
запереченнях зазначає, що Житомирська
митниця Міндоходів діяла на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
визначений вимогами чинного
законодавства України.

Під час перевірки наданих для митного
оформлення товарів встановлено, що
документи, подані позивачем містять
розбіжності - Контракт від 09.08.2013 року
та інвойси підписані різними особами.
Саме це стало підставою для
витребування додаткових документів та
прийняття у подальшому оскаржуваних
рішень.

Крім того, представник посилається на
базу даних ЄАІС ДМСУ, де міститься
інформація про митне оформлення інших
ідентичних або аналогічних товарів.

Зважаючи на це, відповідач просить у
позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 09.08.2013 року між ДП
"Старокостянтинівський молочний завод"
(покупець) та компанією Interfood Inc. ( США,
продавець) укладений контракт №1256, за
яким продавець зобов'язується продати,
а покупець купити товар ( зневоднений
молочний жир) на умовах правил
тлумачення торгових термінів
Інкотермс - 2010.

27.12.2013 року та 28.12.2013 року ДП
"Старокостянтинівський молочний завод"
подані вантажно-митні декларації та
інші документи для здійснення митного
оформлення трьох частин партії товару.

Декларування митної вартості товару
проведене за основним методом
визначення митної вартості товару - за
ціною договору.

Відповідач, встановивши у документах
розбіжність, яка полягає у тому, що
Контракт від 09.08.2013 року та інвойси за
вказаними поставками підписані
різними особами, витребував додаткові
документи.

Разом з тим, зі змісту запиту митного
органу не вбачається, які конкретні
числові значення (складові) митної
вартості, використані позивачем при
розрахунку митної вартості, не
підтверджуються, є помилковими, або
які числові значення взагалі відсутні.

На вимогу митниці підприємством
наданий прайс - лист компанії продавця.
Інші документи, а саме виписка з
бухгалтерської документації, копія
експортної декларації, висновки про
якісні та кількісні характеристики
товарів надані не були.

Зважаючи на ненадання підприємством
додаткових документів, відповідачем
прийняті картки відмови у митному
оформленні та рішення про коригування
митної вартості товарів, в яких митний
орган самостійно визначив митну
вартість товару за методом 2а, яка
ґрунтується на раніше визнаних
(визначених) митними органами митних
вартостях.

Суд не погоджується із прийнятими
рішеннями митного органу.

Митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари (ст. 49
Митного кодексу України - надалі МК
України).

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України, у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення. Відповідно до переліку
даних документів, наведеного в частині
другій даної статті, такими
документами є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні (ч.2 ст.58 МК України).

В силу п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України митний
орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів,
зокрема, у разі неподання декларантом
або уповноваженою ним особою
документів згідно з переліком та
відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Судом встановлено, що підставою для
непогодження з основним методом
визначення митної вартості товару,
обраним позивачем, стали розбіжності у
підписах осіб, які знаходяться у
Контракті та інвойсах.

Контракт підписаний керівником
компанії Interfood Inc. Mr. Jason Medcalf, у той час
як інвойси підписані особою,
відповідальною за логістику.

Разом з тим, інвойси містять печатку
компанії продавця, будь-які інші
зауваження стосовно їх форми у митного
органу відсутні.

Контракт ( з додатками) та інвойси не
містять будь-які розбіжності в частині
числових значень складових митної
вартості товару, що відповідачем не
заперечується.

Встановлено, що предметом контракту є
купівля - продаж зневодненого
молочного жиру. Ціна на товар
визначається у доларах США та
фіксується у окремих Додатках до
Контракту для кожної партії товару.
Страхування, завантаження, митне
оформлення в США, доставка в порт Одеса,
упаковка та маркування входять в ціну
товару.

Відповідно до Доповнення № 1 від 09.08.2013
р. до Контракту продавець продав, а
Покупець купив на умовах
вищезазначеного Контракту товар - 54
метричні тони нетто зневодненого
молочного жиру. Ціна за одиницю товару
складає 5 150,00 ( п'ять тисяч сто п'ятдесят)
дол. США за 1 метричну тону для партії 54
т.

Оплата згідно з умовами Контракту
повинна відбуватись протягом 30
календарних днів з дати вивантаження
товару в порту Одеси.

Суд звертає увагу на те, що інформація,
яка міститься у Доповненні до
контракту та інвойсах стосовно ваги,
вартості за одну тону та загальної
вартості кожної з трьох частин партії
товару, та аналогічна інформація про
них, зазначена у деклараціях митної
вартості, поданих підприємством для
митного оформлення, відповідають між
собою.

Вказані інвойси видані іноземною
компанією. У суду не виникає сумнівів у
їх достовірності та наявності у них
реквізитів, оформлення яких
відповідає діловій практиці. Ознаки
підробки цих документів не
встановлені.

В усіх зазначених документах відсутні
будь-які розбіжності щодо цифрових
значень складових митної вартості
товару.

Попередня оплата та страхування не
проводились, транспортні витрати
включені до вартості товару.

Під час митного оформлення
декларантом були надані і інші
документи, в яких містилась необхідна
інформація щодо числових значень
складових митної вартості товару,
зокрема, коносамент, пакувальний лист,
сертифікати походження та інші.

На думку суду, документи, надані
позивачем для митного оформлення,
містять вичерпну інформацію щодо
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів а також іншу необхідну
інформацію.

Стосовно додатково запитуваних
документів, суд виходить з того, що
орган митниці має право витребувати у
декларанта додаткові документи для
підтвердження правильності обрання
ним методу визначення митної вартості
товару.

Разом з тим, таке право не є абсолютним
і може бути реалізоване лише тоді, коли
наданих декларантом документів дійсно
недостатньо для підтвердження
задекларованої ним митної вартості.

Право митного органу витребувати
додаткові документи у разі виявлення
розбіжностей, слід розуміти так, що
можуть бути витребувані лише такі
документи, які безумовно усувають
сумніви (розбіжності) стосовно
заявленої митної вартості товару та
інших обставин, які мають суттєве
значення.

Згідно із ч. 3 ст. 53 МК України у разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Аналіз цієї норми дозволяє виокремити
наступні обставини, за наявності яких
митний орган має право зобов'язати
декларанта подати додаткові документи
для підтвердження митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими
документами;

2) наявність ознак підробки певних
документів;

3) відсутність достатніх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Відповідачем не доведено, а судом не
встановлено, що існування у Контракті
та інвойсах підписів різних осіб
будь-як впливає на правильність
визначення митної вартості товару. У
той же час розбіжність, яка
встановлена відповідачем, не
стосується митної вартості товару і
жодним чином не впливає на спосіб її
визначення.

На вимогу митного органу декларантом
наданий прайс - лист компанії продавця.

Оскільки попередня оплата за
відвантажений товар покупцем
відповідно до умов Контракту не
проводилась, суд вважає, що обов'язок
надавати виписку з бухгалтерської
документації у підприємства був
відсутнім.

На ухвалу суду про надання копії
експортної декларації, позивачем
надана відповідь від 12.05.2014 р.
компанії-контрагента про те, що такий
документ у паперовому вигляді не може
бути наданий. Надання документу у
електронному вигляді можливе після
приєднання України до Конвенції про
спрощення формальностей у сфері
торгівлі товарами.

Таким чином, як встановлено судом,
неподання митному органу вказаного
документа обумовлене об'єктивними
причинами.

Стосовно висновків про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, слід
зазначити, що вказані документи не
можуть безпосередньо підтвердити
або спростувати заявлену митну
вартість товару.

Отже, зважаючи на надання позивачем
усіх необхідних документів, на
підставі яких можна чітко визначити
митну вартість товару за основним
методом, у митного органу були відсутні
підстави для витребування додаткових
документів, та як наслідок, для
висновків про не підтвердження митної
вартості товару, задекларованої
позивачем.

Суд погоджується з тим, що орган
митниці має право використовувати
інформацію з бази даних Єдиної
автоматизованої інформаційної системи
ДМС України.

Разом з тим, у випадку підтвердження
митної вартості товару належними та
необхідними згідно з законом
документами, саме наведена у них
інформація має значення для обрання
методу визначення митної вартості.

У той же час інформація з бази даних
ЄАІС ДМС України сама по собі не може
бути підставою для зміни методу
визначення митної вартості у разі,
якщо наданими декларантом документами
підтверджується правомірність
застосування основного методу.

Інакше кажучи, митний орган міг
використати наявні у нього відомості з
ЄАІС ДМС України лише у разі не
підтвердження документами числових
значень складових митної вартості
товару.

Згідно зі статтею 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку суду, відповідачем не
доведено, що оскаржувані рішення про
коригування митної вартості та картки
відмови в митному оформленні прийняті
відповідно до вимог закону, об'єктивно
та неупереджено, зважаючи на що їх не
можна вважати правомірними.

Тому суд вважає, що позов є
обґрунтованим та підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправними та скасувати
рішення Житомирської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості

від 27.12.2013 р. № 101060000/2013/300896/2

від 28.12.2013 р. № 101060000/2013/300900/2,

від 28.12.2013 р. № 101060000/2013/300899/2

Визнати протиправними та скасувати
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, видані Житомирською
митницею Міндоходів ДП
«Старокостянтинівський молочний
завод»

від 27.12.2013 р. № 101060000/2013/01047

від 28.12.2013 р. № 101060000/2013/01051

від28.12.2013 р. № 101060000/2013/01050.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 16
травня 2014 року о 17 год. 50 хв.

Суддя/підпис/І.С. Козачок"Згідно з
оригіналом" Суддя І.С. Козачок