Справа № 230/3299/14-а
Суддя: Мелещенко Л. В.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 230/3299/14-а
№
провадження: 2-а/230/118/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року Єнакіївський міський
суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

при секретарі - Здебській Т.М.

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1

представників відповідача - Скуба О.О.,
Тулаїнової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Єнакієве
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в місті Єнакієве Донецької
області про зобов'язання вчинити певні
дії та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
відповідача Управління Пенсійного
фонду України в місті Єнакієве
Донецької області про зобов'язання
вчинити певні дії та відшкодування
моральної шкоди. Обґрунтовуючи позовні
вимоги, позивач зазначає, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача та
позивачу призначена пенсія у зв'язку з
втратою годувальника. Після досягнення
18-річного віку позивач продовжував
отримати даний вид пенсії, оскільки у
2008 році поступив до Державного вищого
навчального закладу «Національний
гірничий університет», де навчався з 2008
року по липень 2013 року. 01
листопада 2013 року позивач був
зарахований в аспірантуру за денною
формою навчання. З липня 2013 року
виплата пенсія у зв'язку з втратою
годувальника позивачу була припинена.
У грудні 2013 року позивач звернувся до
відповідача з заявою про виплату
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
з 01 листопада 2013 року. Проте рішенням №
8157 від 03.01.2014 року позивачу у виплаті
такої пенсії відмовлено. Вважаючи
відмову відповідача незаконною,
позивач просить зобов'язати
відповідача призначити та виплатити
пенсію у зв'язку з втратою годувальника
за період навчання в аспірантурі на
денній формі навчання за листопад,
грудень 2013 року, січень, лютий,
березень, квітень 2014 року у сумі 5 964
грн., за період між закінченням
навчання на освітньому рівні
«бакалавр» та початком навчання на
освітньому рівні «спеціаліст» за
червень, липень, серпень 2012 року у сумі 2
814 грн., за період закінчення навчання
на освітньому рівні «спеціаліст» та
початком навчання в аспірантурі за
липень, серпень, вересень та жовтень 2013
року у сумі 3 976 грн., а також
відшкодувати моральну шкоду у сумі 1 500
грн.

У судовому засіданні позивач наполягав
на задоволенні позовних вимог, просив
задовольнити позов у повному обсязі.

Представники відповідача у судовому
засіданні позов не визнали та пояснили,
що у період з 01.08.2009 року по 16.12.2013 року
позивач перебував на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі міста
Дніпропетровська як одержувач пенсії
по втраті годувальника, позивач у
період з вересня по грудень 2013 року
працював у Державному вищому
навчальному закладі «Національний
гірничий університет» та отримував
заробітну плату, тобто в цей період
позивач не мав статусу непрацездатної
особи. Щодо позовних вимог про виплату
пенсії за червень, липень, серпень 2012
року, то положення ст. 36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» були доповнені
Законом України «Про внесення змін до
деяких законів України щодо
призначення та індексації пенсії», що
набув чинності лише з 01.07.2013 року.
Навчання в аспірантурі на дає позивачу
права на отримання пенсії у зв'язку з
втратою годувальника. Позивачем не
надано суду жодних доказів, які б
підтверджували заподіяння позивачу
моральної шкоди. Позивачем пропущений
процесуальний строк звернення до суду
за захистом порушених прав. За таких
підстав просили відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Суд, заслухавши пояснення осіб, що
приймають участь у справі, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення на них, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, застосувавши до спірних
правовідносин відповідні норми
матеріального та процесуального права,
встановив наступні фактичні обставини
та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, який є
батьком позивача (а.с. 7).

Позивач перебував на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі міста
Дніпропетровська та отримував пенсію у
зв'язку з втратою годувальника з жовтня
2009 року по січень 2010 року, з квітня по
серпень 2010 року, з жовтня 2010 року по
січень 2011 року, з березня по
серпень 2011 року, з листопада 2011 року по
січень 2012 року, з березня 2012 року по
травень 2012 року, з листопада 2012 року по
січень 2013 року, з травня по червень 2013
року (а.с. 15).

Відповідно до довідки, виданої
Державним вищим навчальним закладом
«Національний гірничий університет»,
ОСОБА_1 навчається в аспірантурі з
відривом від виробництва при кафедрі
гірничої механіки Державного вищого
навчального закладу «Національний
гірничий університет» з 01.11.2013 року.
Термін закінчення навчання 31.10.2016 року
(а.с. 10-11, 36).

У період з вересня по грудень 2013 року
позивач працював у Державному вищому
навчальному закладі «Національний
гірничий університет» та отримував
заробітну плату (а.с. 31).

Згідно розпорядження Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі міста Дніпропетровська від
16.12.2013 року закрита пенсійна справа
ОСОБА_1 у зв'язку з виїздом до іншого
району (а.с. 30).

27.12.2013 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Єнакієве Донецької області із
заявою про поновлення виплати пенсії
у зв'язку з втратою годувальника.

Рішенням № 8157 від 03.01.2014 року позивачу у
продовженні виплати пенсії у зв'язку з
втратою годувальника (а.с. 8-9).

Згідно з положень ст. 36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», пенсія у зв'язку
з втратою годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї
померлого годувальника, які були на
його утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті
страхового стажу, який був би
необхідний йому для призначення пенсії
по III групі інвалідності, а в разі
смерті пенсіонера або осіб, зазначених
у частині другій статті 32 цього
Закону, - незалежно від тривалості
страхового стажу. При цьому дітям
пенсія у зв'язку з втратою годувальника
призначається незалежно від того, чи
були вони на утриманні годувальника.
Непрацездатними членами сім'ї, зокрема,
вважаються діти (у тому числі діти,
які народилися до спливу 10 місяців з
дня смерті годувальника) померлого
годувальника, які не досягли 18 років
або старші цього віку, якщо вони стали
інвалідами до досягнення 18 років. Діти,
які навчаються за денною формою
навчання у загальноосвітніх
навчальних закладах системи загальної
середньої освіти, а також
професійно-технічних, вищих навчальних
закладах (у тому числі у період між
завершенням навчання в одному із
зазначених навчальних закладів та
вступом до іншого навчального закладу
або у період між завершенням навчання
за одним освітньо-кваліфікаційним
рівнем та продовженням навчання за
іншим за умови, що такий період не
перевищує чотирьох місяців), - до
закінчення такими дітьми навчальних
закладів, але не довше ніж до
досягнення ними 23 років, та
діти-сироти - до досягнення ними 23 років
незалежно від того, навчаються вони
чи ні.

Статтею 53 Закону України «Про вищу
освіту» визначено, що особами, які
навчаються у вищих навчальних
закладах, є студенти (слухачі),
курсанти, екстерни, асистенти-стажисти,
інтерни, клінічні ординатори,
здобувачі, аспіранти (ад'юнкти) та
докторанти. Аспірант (ад'юнкт) -особа,
яка має повну вищу освіту і
освітньо-кваліфікаційний рівень
магістра або спеціаліста, навчається в
аспірантурі (ад'юнктурі) вищого
навчального закладу або наукової
установи для підготовки дисертації на
здобуття наукового ступеня кандидата
наук.

Таким чином, аспірант є особою, яка
навчається у вищому навчальному
закладі, а відповідно має право на
отримання пенсії у зв'язку з втратою
годувальника.

На основі правового аналізу
вищевикладених статей суд приходить до
висновку, що законодавцем було
прирівняно вищі навчальні заклади та
наукові установи при навчанні та
підготовці аспірантів. У такому
випадку аспіранти, які навчаються у
вищих навчальних закладах та наукових
установах не повинні мати різний обсяг
конституційних прав.

Крім того, ч. 1 ст. 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Цим критеріям на час розгляду справи
відповідає статус позивача, який
втратив годувальника і з 01.11.2013 року
навчається в аспірантурі з відривом
від виробництва при кафедрі гірничої
механіки Державного вищого
навчального закладу «Національний
гірничий університет».

Щодо заперечень відповідача про те, що
позивач у період з вересня по грудень
2013 року працював у Державному вищому
навчальному закладі «Національний
гірничий університет» та отримував
заробітну плату, тобто в цей період
позивач не мав статусу непрацездатної
особи, то суд вважає дані заперечення
необґрунтованими, оскільки у
відповідності з положеннями ст. 36
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», пенсія у зв'язку з
втратою годувальника призначається
дітям незалежно від того, чи були вони
на утриманні годувальника.

За таких обставин відмова Управління
Пенсійного фонду України в місті
Єнакієве Донецької області у
поновленні виплати позивачу пенсії у
зв'язку з втратою годувальника є
протиправною.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 25 лютого 2010 року у справі № К-18719/08.

Частиною 2 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 102 Кодексу
адміністративного судочинства
України, пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений, а
процесуальний строк, встановлений
судом, - продовжений судом за
клопотанням особи, яка бере участь у
справі.

Враховуючи те, що позивачем не
зазначені поважні причини пропуску
строку звернення до адміністративного
суду і не надано суду доказів, що
підтверджують поважність причини
пропуску, а також позивачем не заявлено
жодного клопотання про поновлення
строку звернення до адміністративного
суду, суд вважає можливим застосувати
встановлений законом строк звернення
до адміністративного суду, оскільки
позивачу ніщо не заважало регулярно
звертатися до суду.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що позивач має право
нарахування та виплату пенсії у зв'язку
з втратою годувальника за період
навчання в аспірантурі за листопад 2013
року, грудень 2013 року, січень 2014 року,
лютий 2014 року, березень 2014 року, квітень
2014 року, оскільки позов до суду наданий
позивачем 10 квітня 2014 року.

В частині позовних вимог про
призначення та виплату позивачу пенсії
у зв'язку з втратою годувальника за
період між закінченням навчання на
освітньому рівні «бакалавр» та
початком навчання на освітньому рівні
«спеціаліст» за червень, липень,
серпень 2012 року у сумі 2 814 грн., за
період закінчення навчання на
освітньому рівні «спеціаліст» та
початком навчання в аспірантурі за
липень, серпень, вересень та жовтень 2013
року у сумі 3 976 грн., то суд вважає
необхідним відмовити, оскільки
позивачем був пропущений встановлений
законом строк звернення до
адміністративного суду, а також норми
ст. 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», що передбачають те, що
діти померлого годувальника мають
право на пенсію у зв'язку з втратою
годувальника у період між завершенням
навчання в одному із зазначених
навчальних закладів та вступом до
іншого навчального закладу або у
період між завершенням навчання за
одним освітньо-кваліфікаційним рівнем
та продовженням навчання за іншим за
умови, що такий період не перевищує
чотирьох місяців, набрали чинності 01
липня 2013 року.

Щодо позовних вимог про відшкодування
моральної шкоди у сумі 1 500 грн., то суд
виходить з того, що позивачем жодних
належних та допустимих доказів
заподіяння відповідачем моральної
шкоди суду не надано, тому у
задоволенні позовних вимог про
стягнення моральної шкоди слід
відмовити повністю.

Виходячи із вищевикладеного, суд,
оцінивши докази, надані сторонами у
справі, їх належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, приходить до висновку, що
позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до
відповідача Управління Пенсійного
фонду України в місті Єнакієве
Донецької області про зобов'язання
вчинити певні дії та відшкодування
моральної шкоди слід задовольнити
частково.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 3, 19, 46 Конституції України, ст. 53
Закону України «Про вищу освіту» ст.ст.
4, 6-11, 12, 15, 158-163, 185, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Єнакієве Донецької області про
зобов'язання вчинити певні дії та
відшкодування моральної шкоди -
задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в місті Єнакієве
Донецької області нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 пенсію у зв'язку з
втратою годувальника за період
навчання в аспірантурі за листопад 2013
року, грудень 2013 року, січень 2014 року,
лютий 2014 року, березень 2014 року, квітень
2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Єнакіївський міський суд Донецької
області шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення постанови, а у випадку
застосування ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Вступна та резолютивна частини
постанови складені, підписані у
нарадчій кімнаті та проголошені у
судовому засіданні 29 травня 2014 року.

Повний текст постанови суду
виготовлений 02 червня 2014 року.

Суддя Єнакіївського міського суду

Донецької області

Л.В. Мелещенко