Справа № 824/1244/13-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 824/1244/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Григораш В.О.
Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Залімського І. Г.

секретар судового засідання: Мартинюк
В.В.

за участю представників сторін:

прокурора: Кислова Ю.А.

представників відповідача:Юзків М.І.,
Шведика О.І., Гальчук О.В.

третьої особи: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Чернівецька міська рада на постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 27 вересня
2013 року у справі за адміністративним
позовом В.о. прокурора м. Чернівці до
Чернівецька міська рада за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_5 про
визнання незаконним та скасування
рішення органу місцевого
самоврядування про надання дозволу на
складання проекту відведення
земельної ділянки на умовах земельного
сервітуту для обслуговування
прибудови , -

В С Т А Н О В И В :

В.о. прокурора звернувся до суду першої
інстанції з адміністративним позовом
до Чернівецької міської ради за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_5 про
визнання незаконним та скасування
рішення органу місцевого
самоврядування про надання дозволу на
складання проекту відведення
земельної ділянки на умовах земельного
сервітуту для обслуговування
прибудови.

Відповідно до постанови Чернівецького
окружного адміністративного суду від
27 вересня 2013 року адміністративний
позов задоволено повністю, а саме:
визнано незаконним та скасовано
рішення 33 сесії Чернівецької міської
ради від 28.02.2013 року №744 "Про надання
громадянці ОСОБА_5 дозволу на складання
проекту відведення земельної ділянки
на АДРЕСА_1 на умовах земельного
сервітуту для обслуговування
прибудови".

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, відповідачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні адміністративного
позову відмовити .

В судовому засіданні представники
відповідача та третя особа підтримали
доводи викладені в апеляційній скарзі
та просили її задовольнити.

Прокурор проти доводів апеляційної
скарги заперечив та просив рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення, а постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 27 вересня
2013 року- без змін, виходячи з
наступного.

Як встановлено з матеріалів справи та
підтвердилось при апеляційному
розгляді, звертаючись до суду першої
інстанції та на аргументацію
адміністративного позову, в.о.
прокурора м.Чернівці вказав на те, що
прокуратурою міста Чернівці за
результатами перевірки, проведеної в
порядку нагляду за застосуванням
законів, встановлено, що рішення 33
сесії Чернівецької міської ради від
28.02.2013 року №774 "Про надання гр. ОСОБА_5
дозволу на складання проекту
відведення земельної ділянки на
АДРЕСА_1 на умовах земельного сервітут
для обслуговування прибудови" прийнято
з порушенням вимог чинного
законодавства та підлягає скасуванню.

Так, рішенням Шевченківського
районного суду м. Чернівці від 17.11.2011
року, яке залишено без змін ухвалами
апеляційного суду Чернівецької
області від 28.12.2011року та Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ від
13.07.2012року, задоволено позовні вимоги
виконавчого комітету Шевченківської
районної у м. Чернівці ради до ОСОБА_5
про знесення самочинної прибудови до
квартири АДРЕСА_1. Під час розгляду
вказаної справи Шевченківським
районним судом встановлено, що ОСОБА_5
здійснила прибудову до квартири на
земельній ділянці, розпорядником якої
є Чернівецька міська рада і яка не була
відведена для цієї мети. Всупереч
вказаному рішенню суду про те, що дана
земельна ділянка підлягає звільненню,
Чернівецькою міською радою прийнято
рішення про надання дозволу гр. ОСОБА_5
на складання проекту відведення
земельної ділянки на умовах земельного
сервітуту.

Вказане рішення міської ради
обґрунтовано тим, що в ході комісійних
виїздів за участю посадових осіб
міської ради, депутатів міської ради
Шевченківської у місті Чернівці ради
та інших зацікавлених осіб
встановлено, що знесення прибудови
неможливо без завдання квартири
АДРЕСА_1 в цілому. З даним твердженням
позивач не погоджується, оскільки
вважає, що члени комісії, які проводили
обстеження, не мають спеціальних знань
у галузі будівництва, тобто не є
спеціалістами, які б могли встановити
можливість зносу добудови. Крім того,
під час перевірки відповідач не надав
будь яких документів на підтвердження
висновків роботи комісії здійснених в
ході комісійних виїздів та про склад
такої комісії.

Також позивач зазначив, що при
прийнятті оскаржуваного рішення сесії
не враховано те, що питання про надання
гр. ОСОБА_5 дозволу на складання проекту
відведення земельної ділянки на
АДРЕСА_1 на умовах земельного сервітуту
для обслуговування прибудови винесено
на розгляд сесії з порушенням
Земельного кодексу України, оскільки
зацікавлена особа ОСОБА_5 не зверталась
до Чернівецької міської ради із заявою
про надання земельної ділянки по
АДРЕСА_1 на умовах сервітуту та
необхідними документами, які дають
право на отримання сервітуту.

Враховуючи зазначене, позивач вважає,
що оскаржуване рішення прийнято з
порушенням ст. ст. 42, 98-100 Земельного
кодексу України, що і стало підставою
для звернення позивача до суду першої
інстанції.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
згідно з договором земельного
сервітуту не набувається право
власності або право користування
земельною ділянкою, а набувається
право на користування чужою земельною
ділянкою. Земельний сервітут повинен
задовольняти права громадян у
здійсненні права власності земельними
ділянками, мати можливість провести до
своєї земельної ділянки газопровід,
водогін, мати можливість вільно пройти
до своєї земельної ділянки, або
задовольнити інші господарські
потреби як користувача певними
природними ресурсами, використовуючи
при цьому земельні ділянки інших
землекористувачів та власників.

Таким чином, Земельним кодексом
України визначено, що вимагати
встановлення земельних сервітутів
можуть власники або землекористувачі
суміжних земельних ділянок. Однак, як
свідчать матеріали справи, гр. ОСОБА_5
не була на час прийняття оскарженого у
справі рішення ані власником, ані
землекористувачем суміжної земельної
ділянки, по відношенню до земельної
ділянки по АДРЕСА_1.

Також суд першої інстанції зазначив, що
фактично у справі склались
правовідносини з оренди земельної
ділянки, а тому правові підстави для
надання дозволу гр. ОСОБА_5 на складання
проекту відведення земельної ділянки
по АДРЕСА_1 на умовах платного
земельного сервітуту відсутні.

Крім того, матеріалами справи не
підтверджено обставини, які стали
підставою для прийняття спірного
рішення (матеріали комісійних виїздів
за участю посадових осіб міської ради,
депутатів міської ради, Шевченківської
районної у місті Чернівцях ради та
інших зацікавлених осіб з висновками
роботи цих комісій, поіменний склад
роботи таких комісій), що в свою чергу
свідчить про його необґрунтованість,
тобто без урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до частини 1 ст.195 КАС
України, суд апеляційної інстанції
перевіряє рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Судова колегія апеляційної інстанції
повністю погоджується з даним
висновком суду першої інстанції та
надаючи правову оцінку публічно -
правовому спору, зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції
України зазначено, що органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Статтею 24 Закону України «Про місцеве
самоврядування» (№280/97-ВР
від 21 травня 1997 року) встановлено, що
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Пунктами 2, 8, 9 ст. 33 Закону України «Про
місцеве самоврядування» передбачено
те, що до відання органів виконавчої
влади органів сільських, селищних,
міських рад належать: реєстрація
суб'єктів права власності на землю;
реєстрація права користування землею і
договорів на оренду землі; видача
документів, що посвідчують право
власності і право користування землею;
підготовка висновків щодо надання або
вилучення в установленому законом
порядку земельних ділянок, що
проводиться органами виконавчої влади
та органами місцевого самоврядування;
організація і здійснення землеустрою,
погодження проектів землеустрою.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтвердилось при апеляційному
розгляді, 05.09.2000 року ОСОБА_5 придбала
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею
43,30м2, в тому числі житловою площею 28,0 м2,
що підтверджується Договором
купівлі-продажу квартири АВМ №885284
(а.с.17).

Рішенням Виконавчого комітету
Шевченківської районної у м. Чернівці
ради Чернівецької області від 22.11.2006
року №181/11 зареєстровано будинковий
комітет будинку №?10-А по вул. Стасюка в
м. Чернівці під назвою "Будинковий
комітет будинку №10-А по вулиці Стасюка"
(а.с.15).

Згодом, гр. ОСОБА_5 здійснила
перепланування і добудову до належної
їй на праві власності квартири АДРЕСА_1.
З цією метою на замовлення ОСОБА_5, було
виготовлено наступні дозвільні
документи: експертний висновок Відділу
з питань наглядово-профілактичної
діяльності Управління з питань
наглядово-профілактичної діяльності
захисту ГУ МНС України в Чернівецькій
області №920/10-2006 (зв. а.с.15); технічні
креслення Державного підприємства
"Чернівецький геоінфоцентр" на
перепланування і добудову до квартири
АДРЕСА_1 (а.с.66-73) та Висновок головного
державного санітарного лікаря на
проект будівництва №160/06 від 04.10.2006року
про погодження проекту Технічного
креслення (а.с.16); звіт Міського
комунального бюро технічної
інвентаризації про незалежну оцінку
самочинного будівництва (а.с.21-23);

Також, мешканці квартир АДРЕСА_2 склали
нотаріально посвідчену заяву ВРВ№954071
від 23.10.2010 року в якій дають свою згоду
на узаконення добудови до квартири під
АДРЕСА_1, власником якої є гр. ОСОБА_5
(а.с.61).

Відповідно до ч 6 ст. 118 Земельного
кодексу України громадяни, зацікавлені
в одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри. До клопотання
додаються викопіювання з кадастрової
карти (плану) або інші графічні
матеріали, на яких зазначено бажане
місце розташування земельної ділянки,
погодження землекористувача (у разі
вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.

Відповідно до ч 7 ст. 118 Земельного
кодексу України, Рада міністрів
Автономної Республіки Крим, районна,
Київська чи Севастопольська міська
державна адміністрація або сільська,
селищна, міська рада розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

15.10.2010 року гр. ОСОБА_5 подала на сесію
Чернівецької міської ради заяву у
порядку ст.ст. 402-406 Цивільного кодексу
України та ст.ст. 98-102 Земельного
кодексу України в якій просить надати
та встановити з нею сервітут на
земельну ділянку орієнтовною площею
0,0012 га. біля будинку АДРЕСА_1; укласти з
нею договір земельного сервітуту на
земельну ділянку орієнтовною площею
0,0012 га. для обслуговування добудови до
АДРЕСА_1 (а.с.102).

25.11.2010 року гр. ОСОБА_5 подала на сесію
Чернівецької міської ради заяву у
порядку ст. 134 Земельного кодексу
України в якій просить надати та
укласти з нею договір оренди,
суперфіцію або емфітевзису на земельну
ділянку орієнтованою площею 0,0012 га.
біля будинку АДРЕСА_1 для
обслуговування добудови до АДРЕСА_1 на
платній основі (а.с.100).

24.12.2010 року гр. ОСОБА_5 звернулась до
Департаменту містобудівного комплексу
та земельних відносин Чернівецької
міської ради із заявою в якій просить
розглянути її заяву від 29.11.2010 року та
вирішити питання, надати та укласти з
нею договір суперфіцію або емфітевзису
на земельну ділянку орієнтованою
площею 0,0012 га. біля буд. АДРЕСА_1 для
обслуговування добудови до АДРЕСА_1 на
платній основі (а.с. 101).

27.01.2011 року Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернівецькій області проведено
перевірку прибудови до квартири
АДРЕСА_1. Перевіркою встановлено, що гр.
ОСОБА_5 самовільно, без дозвільної та
затвердженої у встановленому порядку
проектної документації, виконала
прибудову до квартири АДРЕСА_1, на яку
Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 10.12.2009року за гр.
ОСОБА_5 визнано право власності (а.с.62).

За результатами розгляду
неодноразових звернень гр. ОСОБА_5 та
пропозицій Департаменту
містобудівного комплексу та земельних
відносин міської ради п. 6.2. рішенням 7
сесії VI скликання Чернівецької міської
ради від 14.04.2011 року №140 було відмовлено
гр. ОСОБА_5 у наданні дозволу на
складання проекту відведення
земельної ділянки та наданні
містобудівних умов і обмежень забудови
земельної ділянки на реконструкцію
власної квартири АДРЕСА_1, в зв'язку з
самовільно здійсненим будівництвом
(а.с.14).

Як встановлено з матеріалів справи,
Виконавчий комітет Шевченківської
районної у місті Чернівці ради
звертався до Шевченківського
районного суду м. Чернівці із позовом в
якому просив знести за рахунок гр.
ОСОБА_5 самочинну прибудову до квартири
АДРЕСА_1 та привести приміщення цієї
квартири до первісного стану. За
результатами розгляду даної справи,
17.11.2011року Шевченківським районним
судом м. Чернівці прийнято рішення,
яким позов Виконавчого комітету
Шевченківської районної у місті
Чернівці ради задоволено у повному
обсязі (а.с.6). Рішення суду мотивоване
тим, що Чернівецька міська рада, як
власник земельної ділянки, згідно
рішення 7 сесії VI скликання
Чернівецької міської ради від
14.04.2011року №140 заперечує проти визнання
права власності на нерухоме майно за
особою, що здійснила самочинне
будівництво на його земельній ділянці,
а тому позов підлягає задоволенню, а
самочинна прибудова до квартири
АДРЕСА_1 знесенню та приведення
приміщення цієї квартири до первісного
стану за рахунок гр. ОСОБА_5

Ухвалою Апеляційного суду
Чернівецької області від 28.12.2011року та
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13.07.2012року,
рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 17.11.2011року залишено
без змін (а.с.7-9).

16.05.2012року постановою Шевченківського
відділу державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції відкрито виконавчого
провадження по виконанню рішення
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 17.11.2011року (зв.а.с.13).

Під час виконання рішення
Шевченківського районного суду м.
Чернівці, 17.11.2011 року ОСОБА_5 звернулась
до депутата Чернівецької міської ради
VI скликання Білика Р.Р. із заявою щодо
розгляду питання про надання їй
земельної ділянки по АДРЕСА_1 під уже
збудовану прибудову до квартири, у
зв'язку з чим, 22.10.2012 року депутат
Чернівецької міської ради VІ скликання
Білик Р.Р. звернувся до директора
Департаменту містобудівного комплексу
та земельних відносин Чернівецької
міської ради Ніконова В.М. із листом в
якому просить позитивно вирішити
питання щодо виділення земельної
ділянки ОСОБА_5 під уже збудоване майно,
а саме добудови до квартири АДРЕСА_1 (зв.
а.с.12).

Розглянувши вказане звернення,
Департамент містобудівного комплексу
та земельних відносин листом від 31.10.2012
року повідомив депутата міської ради
Білика Р.Р., що наявні документи дають
підставу підготувати проект рішення із
зазначеного питання на розгляд сесії
міської ради (а.с. 13).

Рішенням 33 сесії VI скликання
Чернівецької міської ради від 28.02.2013
року №774 надано дозвіл гр. ОСОБА_5 на
складання проекту відведення
земельної ділянки на АДРЕСА_1 на умовах
платного земельного сервітуту; визнано
таким, що втратив чинність п. 6.2. Рішення
міської ради VI скликання від 14.04.2011 року
№140 щодо відмови у наданні дозволу на
складання проекту відведення
земельної ділянки та наданні
містобудівних умов і обмежень забудови
земельної ділянки на реконструкцію
власної квартири АДРЕСА_1 у зв'язку з
самовільно здійсненим будівництвом;
зобов'язано ОСОБА_5 звернутися в
проектну організацію для укладення
Договору на виконання робіт щодо
виготовлення відповідного проекту
відведення земельної ділянки (а.с.10-12).

Вказане рішення мотивовано тим, що під
час примусового виконання рішення
Шевченківського районного суду
М.Чернівців від 17.11.2011року згідно
виконавчого листа від 04.05.2012р. №2-39 гр.
ОСОБА_5 звернулася до депутата міської
ради VI скликання Білика P.P. із заявою
щодо розгляду питання про надання
земельної ділянки на АДРЕСА_1. Після
звернення гр. ОСОБА_5 неодноразово
здійснювалися комісійні виїзди на
місце за участю посадових осіб міської
ради, депутатів міської ради,
Шевченківської районної у місті
Чернівцях ради та інших зацікавлених
осіб. Під час комісійного огляду було
встановлено, що зазначена прибудова
побудована таким чином, що її знести
без завдання шкоди квартири АДРЕСА_1 в
цілому неможливо. Крім того,
необхідність у будівництві зазначеної
прибудови викликана виключно потребою
житлових поліпшень сім'ї ОСОБА_5, які на
час купівлі квартири АДРЕСА_1 не
відповідали загальноприйнятим вимогам
для житлового приміщення.

Також судом встановлено, що рішенням 49
сесії V скликання Чернівецької міської
ради від 25.01.2010 року №1257 (а.с. 42-43)
затверджено Порядок встановлення
земельного сервітуту на земельні
ділянки, які перебувають у
розпорядженні Чернівецької міської
ради, для будівництва (обслуговування)
прибудованих приміщень різного
функціонального призначення в
багатоквартирних житлових будинках
(а.с.48-50), однак цим Порядком не
регулюються правовідносини пов'язані
із встановленням земельного сервітуту
під вже збудовані прибудови, а тому
його не може бути застосовано до
спірних правовідносин у данній справі.

Однак, відповідно до ст. 102-1 Земельного
кодексу України , право користування
чужою земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис) і право користування чужою
земельною ділянкою для забудови
(суперфіцій) виникають на підставі
договору між власником земельної
ділянки та особою, яка виявила бажання
користуватися цією земельною ділянкою
для таких потреб, відповідно до
Цивільного кодексу України.

Згідно з ч.1 ст. 413 Цивільного кодексу
України власник земельної ділянки має
право надати її в користування іншій
особі для будівництва промислових,
побутових, соціально-культурних,
житлових та інших споруд і будівель
(суперфіцій). Таке право виникає на
підставі договору або заповіту.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу
України встановлено, відповідно до
статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Таким чином судова колегія повністю
погоджується з рішенням суду першої
інстанції , що апелянт порушив вимоги
ч.6,7 ст. 118 Земельного кодексу України
при прийнятті вказаного рішення, у
зв'язку з чим рішення 33 сесії
Чернівецької міської ради від 28.02.2013
року №744 "Про надання громадянці ОСОБА_5
дозволу на складання проекту
відведення земельної ділянки на
АДРЕСА_1 на умовах земельного сервітуту
для обслуговування прибудови" підлягає
скасуванню.

У ст.21 Закону України «Про прокуратуру»
зазначено, що протест на акт, який
суперечить закону, приноситься
прокурором, його заступником до органу,
який його видав, або до вищестоящого
органу. У такому ж порядку приноситься
протест на незаконні рішення чи дії
посадової особи. У протесті прокурор
ставить питання про скасування акта
або приведення його у відповідність з
законом, а також припинення незаконної
дії посадової особи, поновлення
порушеного права. Протест прокурора
зупиняє дію опротестованого акта і
підлягає обов'язковому розгляду
відповідним органом або посадовою
особою у десятиденний строк після його
надходження. Про наслідки розгляду
протесту в цей же строк повідомляється
прокурору. У разі відхилення протесту
або ухилення від його розгляду
прокурор може звернутися з заявою до
суду про визнання акта незаконним.
Заяву до суду може бути подано протягом
п'ятнадцяти днів з моменту одержання
повідомлення про відхилення протесту
або закінчення передбаченого законом
строку для його розгляду. Подача такої
заяви зупиняє дію правового акта.

Згідно матеріалів справи, прокурором
дотримано порядок звернення до суду з
адміністративним позовом за
відхиленим протестом.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 404 Цивільного кодексу
України право користування чужою
земельною ділянкою або іншим нерухомим
майном полягає у можливості проходу,
проїзду через чужу земельну ділянку,
прокладання та експлуатації ліній
електропередачі, зв'язку і
трубопроводів, забезпечення
водопостачання, меліорації, тощо. Особа
має право вимагати від власника
(володільця) сусідньої земельної
ділянки, а в разі необхідності - від
власника (володільця) іншої земельної
ділянки надання земельного сервітуту.

Згідно зі ст. 98 Земельного кодексу
України право земельного сервітуту - це
право власника або землекористувача
земельної ділянки на обмежене платне
або безоплатне користування чужою
земельною ділянкою (ділянками).
Земельні сервітути можуть бути
постійними і строковими. Встановлення
земельного сервітуту не веде до
позбавлення власника земельної
ділянки, щодо якої встановлений
земельний сервітут, прав володіння,
користування та розпорядження нею.
Земельний сервітут здійснюється
способом, найменш обтяжливим для
власника земельної ділянки, щодо якої
він встановлений.

Отже, вимагати встановлення земельного
сервітуту може власник або
землекористувач земельної ділянки,
способом найменш обтяжливим для
власника земельної ділянки, щодо якої
він встановлений.

Натомість, згідно п. 22-2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ № 7 від 16.04.2004
передбачено, що вирішуючи спори про
встановлення сервітуту, суд має
враховувати, що земельний сервітут
встановлюється відносно певного
об'єкта і не залежить від власників цих
об'єктів, оскільки його дія
зберігається у разі переходу прав на
земельну ділянку, щодо якої його
встановлено, до іншої особи (частина
перша статті 401 ЦК, частина перша статті
101 ЗК), а при встановленні особистого
сервітуту права закріплюються за
певною особою і він припиняється
внаслідок її смерті (частина друга
статті 401, пункт 6 частини першої статті
406 ЦК).

Встановлюючи земельний сервітут на
певний строк чи без зазначення строку
(постійний), суд має враховувати, що
метою сервітуту є задоволення потреб
власника або землекористувача
земельної ділянки для ефективного її
використання; умовою встановлення є
неможливість задовольнити такі
потреби в інший спосіб, і в рішенні суд
має чітко визначити обсяг прав особи,
що звертається відносно обмеженого
користування чужим майном.

Отже, позовні вимоги прокурора
визнання незаконним та
скасуваннярішення 33 сесії
Чернівецької міської ради від 28.02.2013
року №744 "Про надання громадянці ОСОБА_5
дозволу на складання проекту
відведення земельної ділянки на
АДРЕСА_1 на умовах земельного сервітуту
для обслуговування прибудови" є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції в повному обсязі встановив
обставини справи, що мають значення для
її вирішення, відповідно визначив
правове регулювання спірних
правовідносин, постановив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статті 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд І
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
процесуального права, а відтак
постанову суду першої інстанції слід
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Чернівецька міська
рада, - залишити без задоволення, а
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 27 вересня
2013 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
03 червня 2014 року .

Головуючий
Полотнянко Ю.П.

Судді
Драчук Т. О.

Залімський І. Г.