Справа № 813/6379/13-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2014 р. м. Київ
К/800/7774/14

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 02 вересня
2013 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 23 січня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до житлової комісії
Дрогобицького МВ ГУ МВС України в
Львівській області, Виконавчого
комітету Дрогобицької міської ради про
визнання протиправними дій, скасування
списку, рішення та протоколу,

установив:

14 серпня 2013 року ОСОБА_4 звернувся з
позовом до житлової комісії
Дрогобицького МВ ГУ МВС України в
Львівській області, Виконавчого
комітету Дрогобицької міської ради про
визнання протиправними дій, скасування
списку працівників Дрогобицького МРВ
УМВС України у Львівській області,
скасування рішення про затвердження
вказаного списку, скасування протоколу
житлової комісії Дрогобицького МРВ
УМВС України в Львівській області № 1
від 06 лютого 2006 року, скасування
рішення Виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради № 62 від 23
лютого 2006 року, скасування рішення
Виконавчого комітету Дрогобицької
міської ради № 140 від 15 травня 2008 року.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 02 вересня
2013 року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 23 січня 2014
року, позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
позивач звернувся з касаційною
скаргою, у якій просить їх скасувати, а
справу направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Заперечення не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із пунктом 5 частини першої
статті 107 КАС України суддя після
одержання позовної заяви з'ясовує, чи
подано адміністративний позов у строк,
установлений законом (якщо
адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними).

Згідно із частинами 1, 2, 3 статті 99 КАС
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів
особи цим Кодексом та іншими законами
можуть встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Статтею 100 КАС України передбачено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Залишаючи без розгляду позовну заяву,
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився суд апеляційної
інстанції, виходив з того, що позивач
знав або повинен був дізнатись про
порушення своїх прав, свобод чи
інтересів із рішення Дрогобицького
районного суду Львівської області від
20 березня 2012 року та ухвали
Апеляційного суду Львівської області
від 08 жовтня 2012 року по справі № 2-2547/11
за його ж позовом до Виконавчого
комітету Дрогобицької міської ради про
визнання протиправним та скасування
рішення № 62 від 23 лютого 2006 року.

Суди попередніх інстанцій із доданих
позивачем до позовної заяви матеріалів
не знайшли підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, а
тому позов залишили без розгляду.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій.

Як вбачається із рішення Дрогобицького
районного суду Львівської області від
20 березня 2012 року, яке залишене без змін
ухвалою Апеляційного суду Львівської
області від 08 жовтня 2012 року, ОСОБА_4
оскаржував рішення Виконавчого
комітету Дрогобицької міської ради № 62
від 23 лютого 2006 року «Про надання
дозволу Дрогобицькому міськрайонному
відділу УМВС України у Львівській
області на проведення реконструкції та
переобладнання нежитлової споруди по
вул. Козловського, 53 під
житлові квартири».

Спірним рішенням відповідач дозволив
діючим працівникам Дрогобицького МРВ
УМВС України у Львівській області за
власні кошти вести ремонтно-будівельні
роботи з влаштування квартири згідно з
встановленою черговістю відповідно до
контрольного списку працівників
міськрайонного відділу, які потребують
поліпшення житлових умов, протоколу
засідання житлової комісії
Дрогобицького МРВ.

Із цього слідує, що спірному рішенню
передувало прийняття контрольного
списку та протоколу засідання житлової
комісії.

Такі обставини досліджені та
обумовлені в судових рішеннях, на які
посилаються суди попередніх інстанцій.

Окрім того, із списком працівників
Дрогобицького МРВ УМВС України у
Львівській області, рішення про
затвердження вказаного списку,
протоколом житлової комісії
Дрогобицького МРВ УМВС України в
Львівській області № 1 від 06 лютого 2006
року, рішенням Виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради № 62 від 23
лютого 2006 року, рішенням Виконавчого
комітету Дрогобицької міської ради №
140 від 15 травня 2008 року позивач міг
ознайомитись в суді під час розгляду
адміністративної справи № 2-2547/11.

Отже, позивач повинен був дізнатись про
порушення своїх прав, свобод чи
інтересів ще у березні 2012 року, тоді як
з позовом до суду ОСОБА_4 звернувся у
серпні 2013 року, тобто з пропуском
строку, встановленого статті 99 КАС
України.

Доводи скаржника щодо того, що він
дізнався про порушене право лише із
запитів в порядку Закону України "Про
доступ до публічної інформації", не
спростовують фактів, що про ці
обставини позивач знав або міг
дізнатися раніше, про що суд зазначив
вище.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій не
порушені норми процесуального права, а
отже їх рішення підлягають залишенню
без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а ухвалу Львівського
окружного адміністративного суду від 02
вересня 2013 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 23 січня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: