Справа № 815/777/14
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/777/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стеценко О.О.

за участю секретаря - Царькової К.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Одеського
окружного адміністративного суду
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області, Ізмаїльського
міського відділу (з обслуговування м.
Ізмаїл Ізмаїльського району) Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області про
визнання протиправними та скасування
наказів, поновлення на посаді та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, -

В С Т А
Н О В И В:

До Одеського окружного
адміністративного суду звернувся
ОСОБА_1 (далі - Позивач, або ОСОБА_1) з
адміністративним позовом, з
урахуванням уточнень (а.с.93), до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області (далі - Відповідач-1, або ГУМВС
України в Одеській області),
Ізмаїльського міського відділу (з
обслуговування м. Ізмаїл та
Ізмаїльського району) Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області (далі -
Відповідач-2, або Ізмаїльський МВ) про
визнання неправомірними та скасування
наказів ГУМВС України в Одеській
області № 3334 від 26.12.2013 року та № 15о/с
від 15.01.2014 року в частині звільнення з
органів внутрішніх справ України
оперуповноваженого сектора боротьби з
незаконним обігом наркотиків
Ізмаїльського МВ (з обслуговування м.
Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУМВС
України в Одеській області ОСОБА_1;
зобов'язання ГУМВС України в Одеській
області поновити ОСОБА_1 на посаді, яку
обіймав на момент звільнення з органів
внутрішніх справ України (далі - ОВС
України), а саме: оперуповноваженого
сектора боротьби з незаконним обігом
наркотиків Ізмаїльського МВ; стягнення
з Ізмаїльського МВ на користь ОСОБА_1
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

В обґрунтування позовних вимог Позивач
навів такі доводи.

26.12.2013 року ГУМВС України в Одеській
області було видано наказ № 3334 «Про
покарання працівника Ізмаїльського МВ
ГУМВС України в Одеській області», яким
Позивача за грубе порушення вимог ст. 7
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України,
затвердженого Законом України № 3460-ІV
від 22.02.2006 року, п.п. 1.1, 1.2, 2.2, 2.3, 3.1, 3.2, 4.1
розділу ІІІ та п. 1 розділу IV Правил
поведінки та професійної етики осіб
рядового та начальницького складу ОВС
України, затверджених наказом МВС
України № 155 від 22.02.2012 року, Присяги
працівника ОВС України та зобов'язання,
наданого ним при прийнятті на службу до
ОВС України, що виразилося у
неповідомленні керівництва
Ізмаїльського МВ про причини своєї
відсутності на службі та невиході на
службу 06.12.2013 року та в період з 09.12.2013
року по 25.12.2013 року без поважних причин,
звільнено з ОВС України за п. 64 «є» (за
порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ. 17.01.2014 року до
Позивача було доведено, що наказом
начальника ГУМВС України в Одеській
області № 15 о/с (по особовому складу)
від 15.01.2014 року, з 15.01.2014 року Позивача
звільнено з органів внутрішніх справ
за п. 64 «є» Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ (за порушення
дисципліни), на підставі наказу ГУМВС
України в Одеській області № 3334 від
26.12.2013 року.

Однак, Позивач вважає, що зазначені
накази є незаконними, протиправними,
постановлені з порушенням норм
законодавства України та такими, що
прийняті без встановлення дійсних
обставин справи, без дотримання
процедури звільнення. Так, Позивач
наголосив, що в листопаді місяці 2013
року, він звернувся до поліклініки ВМЗ
ГУМВС України в Одеській області та
перебував на лікарняному до 06.12.2013 року.
З 06.12.2013 року по 20.12.2013 року перебував на
лікарняному в лікарні № 9 в м. Одесі, до
роботи повинен був приступити 21.12.2013
року. 20.12.2013 року в ГУМВС України в
Одеській області Позивачу було видано
направлення на медичний огляд з метою
встановлення придатності до
військової служби за станом здоров'я. З
21.12.2013 року по 17.01.2014 року перебував на
лікарняному в лікарні №1 в м. Одесі. У
зв'язку з дотриманням вимог наказів про
необхідність повідомлення керівництво
про перебування на лікарняному 24.12.2013
року Позивачем було направлено на
адресу Ізмаїльського МВ ГУМВС України
в Одеській області рапорт про
перебування на лікарняному. Проте,
всупереч наявності поважних причин
невиходу на службу, про які було відомо
керівництву, як ГУМВС України в
Одеській області, так і Ізмаїльського
МВ, 17.01.2014 року Позивач, прибувши до
УБНОН в м. Одесі, був повідомлений про
звільнення з органів внутрішніх справ.
Крім того, Позивач зазначив, що в
порушення вимог наказу МВС України № 181
від 22.03.2005 року він не викликався на
засідання атестаційної комісії з
питання його звільнення та взагалі не
повідомлявся про її проведення. Також,
Позивач наголосив, що в порушення вимог
наказу МВС України № 230 від 12.03.2013 року
під час проведення службового
розслідування по факту його невиходу
на службу у нього не було відібрано
пояснень та він не був повідомлений про
проведення відносно нього службового
розслідування. Враховуючи
вищевикладене, Позивач вважає, що
накази ГУМВС України в Одеській
області № 3334 від 26.12.2013 року та № 15о/с
від 15.01.2014 року в частині його
звільнення є незаконними та такими, що
підлягають скасування, а він підлягає
поновленню на раніше займаній посаді з
виплатою середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

У судовому засіданні Позивач заявлені
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі.

Представник Відповідача-1 заперечував
проти задоволення позову в повному
обсязі з підстав, зазначених у
письмових запереченнях на
адміністративний позов (а.с.32-36). В
судовому засіданні представник
Відповідача-1 зазначив, що 09.12.2013 року на
розгляд керівництва міського відділу
надійшов рапорт начальника сектору
кадрового забезпечення міського
відділу капітана міліції Телеуця Я.М.
про те, що з 06.12.2013 року не приступив до
виконання службових обов'язків
оперуповноважений сектору боротьби з
незаконним обігом наркотиків
Ізмаїльського МВ старший лейтенант
міліції ОСОБА_1, на момент звільнення
він мав діюче дисциплінарне стягнення -
догану, оголошену наказом ГУМВС
України в Одеській області № 2855 від
18.11.2013 року. В ході проведення
службового розслідування було
встановлено, що з моменту призначення
на посаду до 10.11.2013 року Позивач
перебував у розпорядженні УБНОН ГУМВС
України в Одеській області. 07.11.2013 року
по 16.11.2013 року та з 18.11.2013 року по 05.12.2013
року Позивач перебував на лікарняному
в ЛзП СМЗ ГУМВС України в Одеській
області, що підтверджується
інформацією, наданою 09.12.2013 року
сектором медичного забезпечення ГУМВС
України в Одеській області. В ході
подальшого проведення службового
розслідування було встановлено, що
ОСОБА_1 10.12.2013 року та 11.12.2013 року до
розташування адміністративної будівлі
Ізмаїльського МВ ГУМВС так і не прибув,
до виконання службових обов'язків на
вищезазначеній посаді не приступив,
наказ про відрядження ОСОБА_1 до УБНОН
ГУМВС України в Одеській області на
адресу Ізмаїльського МВ не надходив. У
зв'язку з такими обставинами 06.12.2013 року
та з 09.12.2013 року по 11.12.2013 року на
мобільний телефон останнього
здійснювалися телефонні дзвінки, однак
ОСОБА_1 їх ігнорував. 06.12.2013 року та
09.12.2013 року, 10.12.2013 року, 11.12.2013 року,
керівництвом Ізмаїльського МВ
складено акти про безпідставний не
вихід на службу старшого лейтенанта
міліції ОСОБА_1 Враховуючи
вищевикладене, оскільки в ході
проведення службового розслідування
було встановлено, що оперуповноважений
сектору боротьби з незаконним обігом
наркотиків Ізмаїльського МВ ОСОБА_1
грубо порушив службову дисципліну, що
виразилося у невиході на службу 06.12.2013
року та з 09.12.2013 по 11.12.2013 року та не
повідомлені керівництва міськвідділу
про причини своєї відсутності на
службі, Відповідач-1, вважає, що ГУМВС
України в Одеській області правомірно
прийнято наказу № 3334 від 26.12.2013 року та
№ 15о/с від 15.01.2014 року про звільнення
Позивача з займаної посади за п. 64 «є»
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ (за порушення
дисципліни). Твердження Позивача
стосовно того, що він нібито повідомив
керівництво Ізмаїльського МВ про своє
знаходження на лікарняному в
позавідомчому медичному закладі 24.12.2013
року представник Відповідача-1 вважає
хибними, оскільки, ці твердження не
спростовують того, що в порушення вимог
п.п. 1.3, 1.4, 1.5 наказу ГУМВС України в
Одеській області № 530 від 30.05.2008 року
«Про додаткові заходи щодо
впорядкування звільнення від
службових обов'язків через тимчасову
непрацездатність особового складу
органів та підрозділів ГУМВС України в
Одеській області», якими встановлено,
що при виході на амбулаторне
(стаціонарне) лікування у позавідомчих
закладах охорони здоров'я співробітник
зобов'язаний написати рапорт на ім'я
безпосереднього керівника, який
візується дільничним лікарем лікарні з
поліклінікою СМЗ. Крім того,
представник Відповідача-1 зазначив, що,
як вбачається з позову ОСОБА_1,
лікарняний він відкрив 21.12.2013 року у
лікарні № 1 м. Одеси, а повідомив
керівництво про своє знаходження на
лікарняному лише 24.12.2013 року поштою.
Враховуючи вищевикладене, оскільки
Позивач безпідставно не виходив на
службу, у встановленому порядку
керівництво ГУМВС України в Одеській
області або керівництво Ізмаїльського
МВ не повідомив про причини своєї
відсутності на службі, на телефонний
зв'язок не виходив, пізніше вийшов на
зв'язок, однак пояснити чому не
з'являється на службу не забажав,
надавати будь-які пояснення з приводу
не виходу на службу, також, не забажав,
Відповідач-1 вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1 до ГУМВС України в Одеській
області є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають.

Представник Відповідача-2 в судове
засідання не прибув, попередньо
звернувшись з заявами про розгляд
справи за його відсутності, при цьому,
зазначивши, що повністю підтримує
позицію ГУМВС України в Одеській
області (а.с.79, 115, 117), викладену у
письмових запереченнях ГУМВС України в
Одеській області проти позову.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши та проаналізувавши
надані сторонами докази у їх
сукупності, судом встановлено
наступне.

З березня 2002 року Позивач проходив
службу в органах внутрішніх справ
України, з грудня 2012 року на посаді
оперуповноваженого сектора боротьби з
незаконним обігом наркотиків
Ізмаїльського МВ (з обслуговування м.
Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУМВС
України в Одеській області, де і
працював по день звільнення.

09.12.2013 року на ім'я начальника
Ізмаїльського МВ ГУМВС України в
Одеській області надійшов рапорт
начальника СКЗ Ізмаїльського МВ
Телеуця Я.М., яким останній доповів про
те, що з 06.12.2013 року не приступив до
виконання службових обов'язків
оперуповноважений сектору боротьби з
незаконним обігом наркотиків
Ізмаїльського МВ старший лейтенант
міліції ОСОБА_1 (а.с.44).

На підставі зазначеного рапорту, у
відповідності до вимог наказу МВС
України № 230 від 12.03.2013 року «Про
затвердження Інструкції про
проведення службових розслідувань в
органах внутрішніх справ України»,
наказом начальника Ізмаїльського МВ №
1512 від 09.12.2013 року, призначено
проведення службового розслідування
за фактом порушення службової
дисципліни оперуповноваженим сектору
боротьби з незаконним обігом
наркотиків Ізмаїльського МВ старшим
лейтенантом міліції ОСОБА_1 (а.с.45).

За результати проведення за вказаним
наказом службового розслідування
12.12.2013 року складено відповідний
висновок (а.с.51-53), зі змісту якого
вбачається, що в ході проведення
службового розслідування було
встановлено, що оперуповноважений
сектору боротьби з незаконним обігом
наркотиків Ізмаїльського МВ старший
лейтенант міліції ОСОБА_1 грубо порушив
службову дисципліну, що виразилось у
невиході на службу 06.12.2013 року та з
09.12.2013 року по 11.12.2013 року та не
повідомлені керівництво міського
відділу про причини своєї відсутності
на службі.

На підставі вказаного висновку
службового розслідування наказом
начальника Ізмаїльського МВ № 1541 від
23.12.2013 року перед керівництвом ГУМВС
України в Одеській області порушено
клопотання про звільнення з органів
внутрішніх справ за п.64 «є» (за
порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ оперуповноваженого
сектору боротьби з незаконним обігом
наркотиків Ізмаїльського МВ ОСОБА_1
(а.с.54-55).

Наказом ГУМВС України в Одеській
області № 3334 від 26.12.2013 року «Про
покарання працівника Ізмаїльського МВ
ГУМВС України в Одеській області
ОСОБА_1», за грубе порушення вимог ст. 7
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України,
затвердженого Законом України № 3460-ІV
від 22.02.2006 року (далі - Дисциплінарний
статут), п.п. 1.1, 1.2, 2.2, 2.3, 3.1, 3.2, 4.1 розділу
ІІІ та п. 1 розділу IV Правил поведінки та
професійної етики осіб рядового та
начальницького складу ОВС України,
затверджених наказом МВС України № 155
від 22.02.2012 року, Присяги працівника ОВС
України та зобов'язання, наданого ним
при прийнятті на службу до ОВС України,
що виразилося у неповідомленні
керівництва Ізмаїльського МВ про
причини своєї відсутності на службі та
невиході на службу 06.12.2013 року та в
період з 09.12.2014 року по 25.12.2013 року без
поважних причин, Позивача звільнено з
органів внутрішніх справ за п.64 «є» (за
порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ (а.с.60-61).

03.01.2014 року начальником ГУМВС України в
Одеській області затверджено
атестаційний лист за період з грудня 2012
року по січень 2014 року, в якому
зазначено, що за результатами
атестування зроблено висновок, що
Позивач підлягає звільненню з органів
внутрішніх справ за п. 64 «є» (за
порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ (а.с.103-104).

Наказом ГУМВС України в Одеській
області № 15 о/с від 15.01.2014 року старшого
лейтенанта міліції ОСОБА_1,
оперуповноваженого сектору боротьби з
незаконним обігом наркотиків
Ізмаїльського МВ (з обслуговування м.
Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУМВС
України в Одеській області, звільнено у
запас Збройних Сил за п. 64 «є» (за
порушення дисципліни) (а.с.7).

Не погодившись з рішеннями
Відповідачів щодо притягнення
Позивача до дисциплінарної
відповідальності у вигляді звільнення
з органів внутрішніх справ Позивач
звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши матеріали справи та
пояснення сторін, оцінивши докази по
справі у їх сукупності, суд приходить
до висновку про те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Порядок та підстави проходження і
припинення служби в органах внутрішніх
справ регулюються Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів УРСР №114
від 29.07.1991 року .

Так, п.п.«є» п. 64 вказаного Положення
однією з підстав для звільнення особи
середнього, старшого і вищого
начальницького складу з огланів
внутрішніх справ визнає порушення
дисципліни.

Сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України стосовно її
дотримання, види заохочень та
дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень,
встановлених Дисциплінарним статутом.

Відповідно до ст.1 Дисциплінарного
статуту службова дисципліна - це
дотримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України, підпорядкованих йому органів
і підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту
визначено поняття дисциплінарного
проступку - невиконання чи неналежне
виконання особою рядового або
начальницького складу службової
дисципліни. Згідно вимог ст.5
Дисциплінарного статуту за вчинення
дисциплінарних проступків особи
рядового i начальницького складу
несуть дисциплінарну
відповідальність. Відповідно до ст.12
Дисциплінарного статуту, на осіб
рядового i начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: усне зауваження; зауваження;
догана; сувора догана; попередження про
неповну посадову відповідність;
звільнення з посади; пониження в
спеціальному званні на один ступінь;
звільнення з органів внутрішніх справ,
згідно з цим Статутом.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту
регулюється порядок накладення
дисциплінарних стягнень, відповідно до
якої з метою з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, учиненого
особою рядового або начальницького
складу, начальник призначає службове
розслідування. Службове розслідування
має бути завершене протягом одного
місяця з дня його призначення
начальником. У разі необхідності цей
термін може бути продовжено
начальником, який призначив службове
розслідування, або старшим прямим
начальником, але не більш як на один
місяць. Перед накладенням
дисциплінарного стягнення начальник
або особа, яка проводить службове
розслідування, повинні зажадати від
порушника надання письмового
пояснення. Небажання порушника
надавати пояснення не перешкоджає
накладенню дисциплінарного стягнення.
Про накладення дисциплінарного
стягнення видається наказ, зміст якого
оголошується особовому складу органу
внутрішніх справ.

Зміст наказу доводиться до відома
особи рядового або начальницького
складу, яку притягнуто до
дисциплінарної відповідальності, під
підпис. У разі звільнення з посади або
звільнення з органів внутрішніх справ
особі рядового або начальницького
складу видається витяг з наказу. За
кожне порушення службової дисципліни
накладається лише одне дисциплінарне
стягнення. У разі порушення службової
дисципліни кількома особами
дисциплінарне стягнення накладається
на кожного окремо.

Аналогічні положення передбачені
Інструкцією про порядок проведення
службових розслідувань в органах
внутрішніх справ України, затвердженої
наказом Міністерства внутрішніх справ
України № 230 від 12.03.2013 року.

Як слідує з матеріалів справи,
підставою для притягнення Позивача до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення з займаної посади,
оскаржуваними Позивачем наказами
ГУМВС України в Одеській області № 3334
від 26.12.2013 року та № 15о/с від 15.01.2014 року,
став встановлений, на думку
Відповідачів, факт порушення Позивачем
вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту, п.п.
1.1, 1.2, 2.2, 2.3, 3.1, 3.2, 4.1 розділу ІІІ та п. 1
розділу IV Правил поведінки та
професійної етики осіб рядового та
начальницького складу ОВС України,
затверджених наказом МВС України № 155
від 22.02.2012 року, Присяги працівника ОВС
України та зобов'язання, наданого ним
при прийнятті на службу до ОВС України,
що виразилось у неповідомленні
керівництва Ізмаїльського МВ про
причини своєї відсутності на службі та
невиході на службу 06.12.2013 року та в
період з 09.12.2014 року по 25.12.2013 року.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами трудових спорів» № 9
від 06.11.1992 року прогулом визнається
відсутність працівника на роботі як
протягом усього робочого дня, так і
більше трьох годин безперервно або
сумарно протягом робочого дня без
поважних причин (наприклад, у зв'язку з
поміщенням до медвитверезника,
самовільне використання без
погодження з власником або
уповноваженим ним органом днів
відгулів, чергової відпустки,
залишення роботи до закінчення строку
трудового договору чи строку, який
працівник зобов'язаний пропрацювати за
призначенням після закінчення вищого
чи середнього спеціального учбового
закладу). При цьому, поважними
причинами слід вважати такі причини, що
виключають вину працівника. При такому
розумінні поважних причин відсутності
працівника на роботі не суперечить п. 24
Типових правил внутрішнього трудового
розпорядку, який кваліфікує поведінку
працівника як порушення трудової
дисципліни (прогул - це різновид такого
порушення) за наявності вини
працівника. Загальним критерієм вини
працівника в здійсненні прогулу є
належна дбайливість про виконання
трудових обов'язків.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що
притягнення працівника до
дисциплінарної відповідальності за
прогул, вважатиметься законним лише в
тому випадку, коли бути встановлений
факт відсутності працівника на роботі
як протягом усього робочого дня, так і
більше трьох годин безперервно або
сумарно протягом робочого дня та при
відсутності поважних причин, за яких
працівником допущено прогул. При цьому,
важливо, щоб у роботодавця були
достовірні докази того, що працівник
був відсутній на роботі більше трьох
годин протягом робочого дня. Одним з
таких доказів є, наприклад, акт про
відсутність працівника на робочому
місці, складений не менш як трьома
працівниками підприємства.

Суд вважає, що приймаючи рішення про
звільнення Позивача з займаної посади
Відповідачами не повно було з'ясовано
обставини дисциплінарного проступку
Позивача, Відповідачі дійшли висновку
про порушення Позивачем службової
дисципліни передчасно та за
відсутності беззаперечних доказів, які
б підтверджували протиправність
поведінки Позивача з огляду на
викладене.

Як встановлено судом, доходячи
висновку, що Позивачем був здійснений
дисциплінарний проступок - прогул,
Відповідачі послались на рапорт
начальника СКЗ Ізмаїльського МВ
Телеуця Я.М., яким останній повідомив,
що з 06.12.2013 року не приступив до
виконання службових обов'язків
оперуповноважений сектору боротьби з
незаконним обігом наркотиків
Ізмаїльського МВ ОСОБА_1, а також акти
про безпідставний невихід на службу
старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1,
складені співробітниками
Ізмаїльського МВ 06.12.2013 року, 09.12.2013
року, 10.12.2013 року та 11.12.2013 року (а.с.44,
46-49).

Поряд з цим, судом встановлено, що з
07.11.2013 року по 16.11.2013 року та з 18.11.2013 року
по 05.12.2013 року Позивач перебував на
лікарняному в ЛзП СМЗ ГУМВС України в
Одеській області, що підтверджується
інформацією наданою 09.12.2013 року
сектором медичного забезпечення ГУМВС
України в Одеській області та не
заперечується Відповідачем-1 (а.с.56).

Також, судом встановлено, що в період з
06.12.2013 року по 20.12.2013 року Позивач був
тимчасово непрацездатний, повинен був
приступити до роботи 21.12.2013 року, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи листком непрацездатності,
виданим КУ міська клінічна лікарня № 9
(а.с.13).

При цьому, суд наголошує, що зі змісту
вказаного листка непрацездатності
вбачається, що він зарахований
сектором медичного забезпечення ГУМВС
України в Одеській області.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи в період з 21.12.2013 року по 17.01.2014
року Позивач перебував в хірургічного
відділенні КУ міська клінічна лікарня
№ 1, що підтверджується наявною в
матеріалах справи довідкою та випискою
з медичної карти стаціонарного хворого
(а.с.14-15).

Також, судом встановлено, що у
відповідності до вимог наказу ГУМВС
України в Одеській області № 530 від
30.05.2008 року «Про додаткові заходи щодо
впорядкування звільнення від
службових обов'язків через тимчасову
непрацездатність особового складу
органів та підрозділів ГУМВС України в
Одеській області» та з метою
повідомлення керівництва про
перебування на лікарняному Позивачем
24.12.2013 року на адресу Ізмаїльського МВ
ГУМВС України в Одеській області був
направлений рапорт, зі змісту якого
вбачається, що Позивач повідомив про
своє перебування на лікарняному у
період з 06.12.2013 року по 20.12.2013 року, та
своє перебування на лікарняному на
момент надіслання рапорту, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи копією зазначеного рапорту та
квитанцією ОА УАППЗ «Укрпошта» від
24.12.2013 року про його відправлення
(а.с.11-12).

Зазначений рапорт Позивача був
отриманий Ізмаїльським МВ ГУМВС
України в Одеській області 25.12.2013 року
за вхід. № 3489/86, що підтверджується
наявними в матеріалах справи витягом з
журналу обліку вхідних документів
Ізмаїльського МВ ГУМВС України в
Одеській області та інформацією ОА
УАППЗ «Укрпошта» (а.с.129-133).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що Відповідачі безпідставно визначили
невихід Позивача на службу 06.12.2013 року
та в період з 09.12.2014 року по 25.12.2013 року,
як прогул, з огляду на поважність
причин такого невиходу Позивача на
службу, а саме перебування на
лікарняному та при наявності
відповідних підтверджуючих листків
непрацездатності.

Посилання представника Відповідача-1, в
обґрунтування правомірності прийняття
спірних наказів щодо звільнення
Позивача з займаної посади, на те, що
Позивач не повідомив керівництво про
перебування на лікарняному, тобто не
повідомив про поважність причин
невиходу на службу, суд вважає
безпідставними, оскільки зазначені
доводи Відповідача-1 спростовуються,
по-перше, відміткою на листкі
непрацездатності Позивача про його
зарахування сектором медичного
забезпечення ГУМВС України в Одеській
області, по-друге, витягом з журналу
обліку вхідних документів
Ізмаїльського МВ ГУМВС України в
Одеській області, з якого чітко
вбачається, що 25.12.2013 року на адресу
Ізмаїльського МВ ГУМВС України в
Одеській області надійшов рапорт
Позивача про його перебування на
лікарняному.

Крім того, суд наголошує, що 20.12.2013 року
Позивачу було видано направлення на
медичний огляд, яке підписано
начальником ВК та ПС УКЗ ГУМВС України
в Одеській області (а.с.16), що ще раз
підтверджує, що керівництву ГУМВС
України в Одеській області було відомо
про перебування Позивача на
лікарняному.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що Відповідачі, не провівши
належним чином перевірку щодо причин
відсутності Позивача на робочому
місці, передчасно, без з'ясування всіх
обставин винесли оскаржувані накази.

За таких обставин, оскільки 06.12.2013 року
та в період з 09.12.2014 року по 25.12.2013 року
Позивач перебував на лікарняному, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи листками непрацездатності з
відмітками про їх зарахування сектором
медичного забезпечення ГУМВС України в
Одеській області, суд вважає, що ГУМВС
України в Одеській області було
безпідставно прийняті рішення про
звільнення Позивача з займаної посади
за п. 64 «є» (за порушення дисципліни)
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, що
виразилось у безпідставному невиході
на службу

Відповідно до ч. 1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
Відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Всупереч наведеним вимогам,
Відповідач-1, як суб'єкт владних
повноважень не надав до суду достатніх
беззаперечних доказів в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення, і не довів правомірності
прийнятих ним спірних наказів.

З урахуванням встановлених фактів, суд
приходить до висновку, що накази ГУМВС
України в Одеській області № 3334 від
26.12.2013 року та № 15о/с від 15.01.2014 року в
частині звільнення з ОВС
оперуповноваженого сектора боротьби з
незаконним обігом наркотиків
Ізмаїльського МВ (з обслуговування м.
Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУМВС
України в Одеській області ОСОБА_1 є
протиправними та підлягають
скасуванню.

Згідно п. 24 Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ у разі
незаконного звільнення або
переведення на іншу посаду особи
рядового, начальницького складу
органів внутрішніх справ підлягають
поновленню на попередній посаді з
виплатою грошового забезпечення за час
вимушеного прогулу або різниці в
грошовому забезпеченні за час
виконання службових обов'язків, але не
більш як за один рік.

Враховуючи викладене, Позивач підлягає
поновленню на попередній посаді та,
відповідно, на його користь підлягає
стягненню середній заробіток (грошове
утримання) за час вимушеного прогулу з
дня звільнення по день поновлення на
посаді.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України
негайно виконуються постанови суду про
присудження виплати пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів у межах суми
стягнення за один місяць, а також
негайно виконуються постанови суду про
поновлення на посаді у відносинах
публічної служби.

На підставі зазначеної норми, суд
вважає необхідним допустити до
негайного виконання постанову суду в
частині поновлення Позивача на посаді
оперуповноваженого сектора боротьби з
незаконним обігом наркотиків
Ізмаїльського МВ (з обслуговування м.
Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУМВС
України в Одеській області та в частині
стягнення з Ізмаїльського МВ (з
обслуговування м. Ізмаїл та
Ізмаїльського району) ГУМВС України в
Одеській області на користь Позивача
середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-163, 256 КАС України,
суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області, Ізмаїльського міського
відділу (з обслуговування м. Ізмаїл
Ізмаїльського району) Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області про
визнання протиправними та скасування
наказів, поновлення на посаді та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
наказ Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області № 3334 від 26.12.2013 року
в частині звільнення з органів
внутрішніх справ України
оперуповноваженого сектора боротьби з
незаконним обігом наркотиків
Ізмаїльського міського відділу (з
обслуговування м. Ізмаїл Ізмаїльського
району) Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області ОСОБА_1.

Визнати протиправним та скасувати
наказ Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області № 15 о/с від 15.01.2014
року в частині звільнення 15.01.2014 року з
органів внутрішніх справ України
оперуповноваженого сектора боротьби з
незаконним обігом наркотиків
Ізмаїльського міського відділу (з
обслуговування м. Ізмаїл Ізмаїльського
району) Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1 на посаді
оперуповноваженого сектора боротьби з
незаконним обігом наркотиків
Ізмаїльського міського відділу (з
обслуговування м. Ізмаїл Ізмаїльського
району) Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області.

Стягнути з Ізмаїльського міського
відділу (з обслуговування м. Ізмаїл
Ізмаїльського району) Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області на
користь ОСОБА_1 середню заробітну плату
за час вимушеного прогулу з 15.01.2014 року
по день поновлення на посаді.

Допустити негайне виконання постанови
суду в частині поновлення ОСОБА_1 на
посаді оперуповноваженого сектора
боротьби з незаконним обігом
наркотиків Ізмаїльського міського
відділу (з обслуговування м. Ізмаїл
Ізмаїльського району) Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області.

Допустити негайне виконання постанови
суду в частині стягнення з
Ізмаїльського міського відділу (з
обслуговування м. Ізмаїл Ізмаїльського
району) Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області на користь ОСОБА_1
середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу за один місяць.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Одеський окружний
адміністративний суд шляхом подання в
десятиденний строк з дня її
проголошення апеляційної скарги. У
разі застосування судом частини
третьої ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Стеценко
О.О.

26 травня 2014 року.