Справа № 810/1041/14
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/1041/14
інстанції: Колеснікова І.С.
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

29 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Шурка О.І.,

суддів
Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, без фіксування його за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41
КАС України, апеляційну скаргу
Тетіївської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 26
лютого 2014 р. у справі за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Тетіївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області про
скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 26 лютого 2014
року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на його
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, вимогою від 10.02.2014 року
№Ф-132-17 Тетіївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області зобов'язано позивача
сплатити недоїмку у сумі 1218,67 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
позивач звернувся до суду із
адміністративним позовом, в якому
просив визнати протиправним та
скасувати вказану вище вимогу.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
у відповідності до чинного
законодавства, позивач звільнений від
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, внаслідок чого
сплачувати єдиний внесок не
зобов'язаний.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Так, правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування визначає Закон
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закон України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», платниками
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності.

Згідно з ч. 4 ст. 4 Закон України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», особи,
зазначені у п. 4 ч. 1 цієї статті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно свідоцтва платника єдиного
податку серії НОМЕР_1 виданого
Ставищенським відділенням Тетіївської
МДПІ ОСОБА_2 з 26.05.2012 року є платником
єдиного податку за ставкою 10 % МЗП.

Позивачка має статус громадянина, який
постійно проживає на території зони
посиленого радіоекологічного контролю
(категорія 4), що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_2.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що позивач отримує пенсію
за віком відповідно до положень ст. 26
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» із заниженням пенсійного
віку на 5 років відповідно до вимог ст. 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що виходячи з аналізу
зазначених положень Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», законодавчими
підставами для звільнення фізичної
особи - підприємця, яка обрала спрощену
систему оподаткування, від сплати за
себе єдиного внеску є та обставина, що
він є пенсіонером за віком або
інвалідом та отримання відповідно до
закону пенсії або соціальної допомоги.

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги спростовуються встановленими
судом першої інстанції обставинами,
наявними в матеріалах справи доказами
та нормами права, зазначеними в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно
ст. 200 КАС України залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, з урахуванням того, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206
КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Тетіївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області -
залишити без задоволення, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 26 лютого 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя
Шурко О.І.

Судді:
Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.