Справа № 1715/19473/12
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року
м. Київ К/800/22653/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги С.В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне
Рівненської області на постанову
Рівненського міського суду
Рівненської області від 14 лютого 2013
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 03 квітня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м. Рівне Рівненської області
про перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом управління Пенсійного
фонду України в м. Рівне Рівненської
області про перерахунок пенсії.

Постановою Рівненського міського суду
Рівненської області від 14 лютого 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 03 квітня 2013
року, позов задоволено. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України
м.Рівне провести ОСОБА_2 перерахунок та
виплату пенсії відповідно до Закону
України "Про державну службу" з 01 червня
2012 року, включивши винагороду за
вислугу років в розмірі 40% згідно із
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1013 від 12 вересня 1997 року "Про порядок
виплати винагороди за вислугу років
посадовим особам органів державної
податкової служби, які мають
спеціальне звання" та включивши
матеріальну допомогу на вирішення
соціально побутових питань та
матеріальну допомогу на оздоровлення
за період з 01 червня 2007 року по 31 травня
2009 року в сумі 12798,14 грн, відповідно до
довідок Державної податкової служби у
Рівненській області від 08 травня 2012
року № 05-25/115 та № 05-25116.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій, ухваливши
нове рішення про відмову в задоволення
позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі в
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 37 Закону
України «Про державну службу» пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, без
обмеження граничного розміру пенсії

Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України «Про порядок
винагороди за вислугу років посадовим
особам органів державної податкової
служби, які мають спеціальні звання»
від 12.09.1997 № 1013, надбавка позивачу за
вислугу років була встановлена в
розмірі 40%.

Враховуючи, що надбавка за вислугу
років в розмірі 40% отримувалася
позивачем під час проходження служби
та на неї нараховувалися страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, суди першої та
апеляційної інстанції дійшли вірного
висновку щодо неправомірних дій
відповідача в частини не включення
даної надбавки при перерахунку пенсії
саме в такому розмірі.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржуване рішення суду апеляційної
інстанції постановлене з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, доводами касаційної скарги не
спростовуються висновки, викладені в
судовому рішенні, підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне
Рівненської області залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
міського суду Рівненської області від
14 лютого 2013 року та ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 03 квітня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Рівне Рівненської області про
перерахунок пенсії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді С.В.
Білуга

А.Ф.
Загородній

З оригіналом згідно