Справа № 2а/2570/6355/2011
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 травня 2014 року
Чернігів Справа №
2а/2570/6355/2011

Чернігівський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючої судді
Соломко І.І.,

за участю секретаря
Розмовенко А.О.,

представника ПАТ «Українська

автомобільна корпорація»
Кудрявцева Г.А.,

представника ПАТ «Українська

страхова компанія «Гарант-Авто»
Ендоурової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Чернігівавтотранссервіс» до
Комунального підприємства
«Чернігівське міжміське бюро
технічної інвентаризації»
Чернігівської обласної ради, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору - приватне
комерційно-виробниче підприємство
«Літо», приватне підприємство
«Аір-систем», приватне підприємство
«Гарант-автосервіс», публічне
акціонерне товариство «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто»,
публічне акціонерне товариство
«Українська автомобільна корпорація»
про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Чернігівавтотранссервіс» (далі -
позивач, ТОВ
«Чернігівавтотранссервіс») звернулось
до суду з адміністративним позовом до
Комунального підприємства
«Чернігівське міжміське бюро
технічної інвентаризації»
Чернігівської обласної ради (далі -
відповідач, КП «Чернігівське МБТІ»),
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
приватне комерційно-виробниче
підприємство «Літо», приватне
підприємство «Аір-систем», приватне
підприємство «Гарант-автосервіс»,
публічне акціонерне товариство
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто», публічне акціонерне
товариство «Українська автомобільна
корпорація», в якому з урахуванням
уточнень остаточно просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність
КП «Чернігівське МБТІ» щодо
непроведення скасування запису про
реєстрацію права власності ПП
«Аір-систем» на 1, 5, 6, 7 поверхи
адмінбудівлі по вул. Пушкіна, 16 в м.
Чернігові від 18.02.2005 в Реєстрі прав
власності на нерухоме майно та
зобов'язати КП «Чернігівське МБТІ
скасувати даний запис;?

- визнати протиправним та
скасувати рішення про державну
реєстрацію права власності ПП
«Аір-систем» на 1, 5, 6, 7 поверхи
адмінбудівлі по вул. Пушкіна, 16 в м.
Чернігові від 18.02.2005;

- визнати протиправною
бездіяльність КП «Чернігівське МБТІ»
щодо непроведення скасування запису
про реєстрацію права власності ВАТ
«Українська автомобільна корпорація»
на 1 поверх адмінбудівлі по вул.
Пушкіна, 16 в м. Чернігові від 22.02.2005 р. в
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно та зобов'язати КП «Чернігівське
МБТІ» скасувати даний запис;

- визнати протиправним та
скасувати рішення про державну
реєстрацію права власності ВАТ
«Українська автомобільна корпорація»
на 1 поверх адмінбудівлі по вул.
Пушкіна, 16 в м. Чернігові від 22.02.2005;

- визнати протиправною
бездіяльність КП «Чернігівське МБТІ»
щодо непроведення скасування запису
про реєстрацію права власності ПП
«Гарант-автосервіс» на 5, 6 та 7 поверхи
адмінбудівлі по вул. Пушкіна, 16 в м.
Чернігові від 22.02.2005 р. в Реєстрі прав
власності на нерухоме майно та
зобов'язати КП «Чернігівське МБТІ»
скасувати даний запис;

- визнати протиправним та
скасувати рішення про державну
реєстрацію права власності ПІІ
«Гарант-автосервіс» на 5, 6 та 7 поверхи
адмінбудівлі по вул. Пушкіна, 16 в м.
Чернігові від 22.02.2005;

- зобов'язати КП «Чернігівське
МБТІ» зареєструвати право власності
ТОВ «Чернігівавтотранссервіс» на 1, 5, 6,
7 поверхи адмінбудівлі по вул. Пушкіна,
16 в м. Чернігові на підставі договору
міни від 03.06.2003,(т.5, а.с.24-25).

Вимоги мотивує тим, що відповідачем
прийнято рішення про реєстрацію права
власності на об'єкт нерухомого майна
(1,5,6,7 поверхи) по вул. Пушкіна, 16 в м.
Чернігові за юридичними особами: ПП
«Аір-систем», ПАТ «Українська
автомобільна корпорація» та ПП
«Гарант-автосервіс» при наявності
арешту на зазначене майно. Рішенням
Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.05.2013
визнано протиправним та скасовано
рішення про державну реєстрацію права
власності ВАТ «УСК «Гарант-Авто» на
1,5,6,7 поверхи адмінбудівлі по вул.
Пушкіна, 16 в м. Чернігові, реєстраційний
номер 1035950 від 17.02.2005 року, номер запису
348 в книзі 11, яке продало майно ПП
«Аір-систем», а останнє іншим особам. За
таких обставин вважає, що скасоване
рішення реєстратора тягне за собою
недійсність (скасування) рішень,
прийнятих на підставі нього, тобто
рішення про державну реєстрацію права
власності, прийняті реєстратором з
урахуванням попередньої реєстрації не
можуть, на думку позивача, залишатись
чинними, якщо попередня реєстрація
скасована.

Представник позивача та представник
відповідача в судове засідання не
з'явилися, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, надали заяви про розгляд справи
без їх участі. Представник відповідача
надав додаткові пояснення, в яких
виклав свою позицію щодо обставин
справи та при вирішенні справи
покладався на розсуд суду(т.5, а.с.75-75).

Представники третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору - приватного
комерційно-виробничого підприємства
«Літо», приватного підприємства
«Аір-систем», приватного підприємства
«Гарант-автосервіс» в судове засідання
не з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, до суду від приватного
підприємства «Гарант-автосервіс»
надійшла заява про розгляд справи без
їх участі та письмові заперечення.
Представник ПП «Гарант-автосервіс» в
письмових поясненнях зазначив, що
постановою Вищого господарського суду
України від 22.06.2011по справі №18/38
(11/137(14/34(9/38/15) встановлено, що державна
реєстрація прав власності на спірне
майно була проведена відповідно до
положень чинного законодавства, а тому
в силу частини першої статті 72 КАС,
вказані обставини не доказуються. Крім
того вказав, що на момент проведення
реєстрації прав власності, інформація
про будь-які обтяження на 1,5,6,7 поверхи
адмінбудівлі по вул. Пушкіна,16 м.
Чернігів в Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
була відсутня, тому підстав для
скасування державної реєстрації на
вказане майно немає. (т.5а.с.18)

Представники третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору - ПАТ «Українська автомобільна
корпорація» та ПАТ «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» в
судовому засіданні проти позовних
вимог заперечували та просили суд
відмовити в задоволенні позову. Надали
письмові пояснення, в яких вказали, що
на момент укладення та посвідчення
договору купівлі-продажу спірне
нерухоме майно під забороною та
арештом не перебувало(т.5,а.с.21,22,77), тому
жодних законних підстав для скасування
державної реєстрації прав власності на
1,5,6,7 поверхи будівлі по вул. Пушкіна,16,
м.Чернігова, на їх думку, немає.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників ПАТ
«Українська автомобільна корпорація»
та ПАТ «Українська страхова компанія
«Гарант-Авто», всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступне.

17.02.2005 року відповідачем зареєстровано
право власності на нежитлову будівлю
по вул. Пушкіна, 16 у м. Чернігові за ВАТ
«УСК «Гарант-Авто», реєстраційний
номер 1035950, номер запису 348 в книзі 11 на
підставі рішення господарського суду
Чернігівської області від 31.01.2005 (т. 1,
а.с.151).

18.02.2005 відповідачем зареєстровано
право власності на нежитлову будівлю
по вул. Пушкіна, 16 у м. Чернігові за ПП
«Аір-систем», реєстраційний номер 1035950,
номер запису 348 в книзі 11 на підставі
договору купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Чернігівського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
від 18.02.2005 за реєстровим №735, що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно(т. 1, а.с.152).

22.05.2005 відповідачем зареєстровано
право власності на нежитлову будівлю
по вул. Пушкіна, 16 у м. Чернігові за ВАТ
«Українська автомобільна корпорація»,
реєстраційний номер 1035950, номер запису
348 в книзі 11 на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Чернігівського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
від 19.02.2005 за реєстровим №766, що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно (т. 1, а.с.153).

22.05.2005 відповідачем зареєстровано
право власності на нежитлову будівлю
по вул. Пушкіна, 16 у м. Чернігові 22.02.2005
за ПП «Гарант-автосервіс»,
реєстраційний номер 1035950, номер запису
348 в книзі 11 на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Чернігівського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
від 19.05.2005 за реєстровим №760, що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно (том 1, а.с.154).

08.11.2011 та 11.11.2011 до КП «Чернігівське
МБТІ» звернувся позивач - ТОВ
«Чернігівавтотранссервіс» із заявами
про скасування реєстрації права
власності, а саме: ВАТ «Українська
страхова компанія «Дженералі-гарант»
(на сьогодні публічне акціонерне
товариство «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто») на 1,5,6,7 поверхи
адмінбудівлі по вул. Пушкіна, 16 в м.
Чернігові, здійсненої 17.02.2005; ПП
«Аір-систем» на 1,5,6,7 поверхи
адмінбудівлі по вул. Пушкіна, 16 в м.
Чернігові, здійсненої 18.02.2005; ВАТ
«Української автомобільної
корпорації» (на сьогодні публічне
акціонерне товариство «Українська
автомобільна корпорація») на 1 поверх
адмінбудівлі по вул. Пушкіна, 16 в м.
Чернігові, здійсненої 22.02.2005 та ПП
«Гарант-автосервіс» на 5,6,7 поверхи
адмінбудівлі по вул. Пушкіна, 16 в м.
Чернігові, здійсненої 22.02.2005 (т. 1,
а.с.37-41).

Листами від 18.11.2011 №1456 та від 21.11.2011 №1462
КП «Чернігівське МБТІ» повідомило
позивача, що заява ТОВ
«Чернігівавтотранссервіс» не може
бути підставою для скасування
зареєстрованого права власності на
нежитлові приміщення 1,5,6,7 поверхів за
адресою: вул. Пушкіна, 16, м. Чернігів та
роз'яснило порядок оскарження дій
державного реєстратора в судовому
порядку (т. 1, а.с.42, 43).

Позивач звернувся до Чернігівського
окружного адміністративного суду про
визнання протиправною бездіяльності
відповідача щодо непроведення
скасування державної реєстрації права
власності на вищевказане майно та
скасування її.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 26.09.2012 в
задоволенні позову відмовлено
повністю (т. 2, а.с.197-203).

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.05.2013
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 26.09.2012
скасовано та прийнято нову постанову,
якою визнано протиправним та скасовано
рішення про державну реєстрацію права
власності ВАТ «УCK «Гарант-Авто» на 1, 5, 6,
7 поверхи адмінбудівлі по вул. Пушкіна,
16 в м. Чернігові, реєстраційний номер
1035950 від 17.02.2005 року, номер запису 348 в
книзі 11; визнано протиправною
бездіяльність КП «Чернігівське МБТІ»
щодо непроведения скасування запису №
348 в книзі 11 про реєстрацію права
власності ВАТ «УCK «Гарант-Авто» на 1, 5, 6,
7 поверхи адмінбудівлі по вул. Пушкіна,
16 в м. Чернігові від 17.02.2005 року в
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно та зобов'язано КП «Чернігівське
МБТІ», в установленому законом порядку,
скасувати даний запис. В решті позовних
вимог відмовлено (т. 3, а.с.19-21).

Ухвалою Вищого адміністративного суду
від 26.03.2014 постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від
26.09.2012 та постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22.05.2013 в частині відмови в позові
скасовано, направивши справу на новий
судовий розгляд до суду першої
інстанції. У решті постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.05.2013
залишено без змін. (т. 4, а.с.249-254).

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, суд зважає на
наступне.

Згідно статті 41 Конституції України
ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушеним.

Правовідносини, пов'язані з державною
реєстрацією речових прав на нерухоме
майно всіх форм власності, їх обтяжень
та правочинів щодо нерухомості на час
виникнення спірних правовідносин
регулювалися Законом України від 01.07.2004
№ 1952 «Про державну реєстрацію речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень»
(далі - Закон № 1952) та Тимчасовим
положенням про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно,
затверджене наказом Міністерства
юстиції України 07.02.2002 №7/5,
зареєстроване в Міністерстві юстиції
України 18 лютого 2002 року за №157/6445 (далі
- Тимчасове Положення №7/5).

Приписами статті 2 Закону № 1952
визначено, що державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно (далі -
державна реєстрація прав) - це офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно статті 15 Закону № 1952 державна
реєстрація прав та їх обтяжень
проводиться згідно встановленого
порядку.

Пункт 1 Тимчасового положення № 7/5
передбачає, що до 1 січня 2012 року
державна реєстрація, зокрема права
власності на об'єкти нерухомого майна,
розташовані на земельних ділянках
проводиться реєстраторами бюро
технічної інвентаризації (далі - БТІ),
створеними до набрання чинності
Законом України від 11.02.2010 № 1878 «Про
внесення змін до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень» та інших
законодавчих актів України» та
підключеними до Реєстру прав власності
на нерухоме майно.

Згідно із статтею 16 Закону № 1952 разом
із заявою про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень подаються документи, що
підтверджують виникнення, перехід,
припинення відповідних прав, та
документ, що підтверджує оплату послуг
з державної реєстрації прав та їх
обтяжень.

Відповідно до частини першої статті 19
Закону № 1952 державна реєстрація прав
проводиться на підставі, зокрема
договорів, укладених у порядку,
встановленому законом; рішень судів, що
набрали законної сили.

Пунктами 2.1., 2.2. Тимчасового положення
№ 7/5 встановлено, що для проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу або припинення права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно власник (власники),
інший правонабувач (правонабувачі) або
уповноважена ним (ними) особа подає
реєстратору БТІ заяву про державну
реєстрацію прав. До заяви про державну
реєстрацію прав додаються
правовстановлювальні документи
(додаток 2), їх нотаріально засвідчені
копії, документи, що підтверджують
оплату за проведення державної
реєстрації прав та видачу витягу про
державну реєстрацію прав, а також інші
документи, визначені Положенням.

Згідно пунктів 1 та 10 Додатку № 2 до
Положення №7/5 договір купівлі-продажу
є правовстановлюючим документом, на
підставі якого здійснюється
реєстрація права власності.

Згідно статті 657 Цивільного кодексу
України договір купівлі-продажу
земельної ділянки, єдиного майнового
комплексу, житлового будинку (квартири)
або іншого нерухомого майна
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню,
крім договорів купівлі-продажу майна,
що перебуває в податковій заставі.

Як встановлено судом, відповідачу на
державну реєстрацію були надані
договори купівлі-продажу на приміщення
нежитлової будівлі по вул. Пушкіна, 16,
які укладені у письмовій формі та
посвідчені нотаріально.

Згідно частини другої статті 55 Закону
України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425
(в редакції, на час виникнення спірних
правовідносин) при посвідченні угод
про відчуження або заставу жилого
будинку, квартири, дачі, садового
будинку, гаража, земельної ділянки,
іншого нерухомого майна перевіряється
відсутність заборони відчуження або
арешту майна.

До 01.01.2013 реєстрація обтяжень
нерухомого майна проводилась в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна (далі - Реєстр заборон)
відповідно до Положення про Єдиний
реєстр заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, затвердженого
наказом Міністерства юстиції 09.06.1999 №
31/5 (у редакції наказу Міністерства
юстиції від 18.08.2004 № 85/5),
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції 10.06.1999 за № 364/3657. Згідно
вказаного Положення до 31.12.2012
Реєстраторами Реєстру заборон були
державні нотаріальні контори, державні
нотаріальні архіви, приватні
нотаріуси, які мали повний доступ до
Реєстру заборон через комп'ютерну
мережу.

Судом встановлено, що факт відсутності
заборон та будь-яких обтяжень на
частину нерухомого майна, що
знаходиться за адресою: м. Чернігів,
вулиця Пушкіна, будинок № 16
(шістнадцять), перевірено приватним
нотаріусом ОСОБА_3, про що зазначено
також у пункті 6 договорів (т.1 а.с.9,11,13)
та підтверджується даними з Єдиного
реєстру заборон(т.с.5 а.с.65-73).

В додаткових поясненнях позивач
посилається на витяг з Єдиного
державного реєстру заборон відчуження
нерухомого майна №24201173 від 27.07.2009, в
якому відображено дату внесення до
реєстру даних про арешт спірного майна
- 06.10.2003, що, на його думку, свідчить про
наявність арешту на час проведення
державної реєстрації прав власності, а
отже і заборону вчинення будь-яких
реєстраційних дій.

Однак слід зазначити, що згідно частини
другої статті 23 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від
01.07.2004 № 1952 (на час виникнення спірних
правовідносин), державна реєстрація
обмежень речових прав проводиться в
день отримання відповідних документів
місцевим органом державної реєстрації
прав. Датою і часом державної
реєстрації обмежень вважається дата і
час обліку заяви в місцевому органі
державної реєстрації прав.

Як вбачається із витягу № 24201173 від
27.07.2009, запис 1 (т.5 а.с.26) державна
реєстрація обтяження на нерухоме
майно, а саме нежиле приміщення, що
знаходиться Чернігівська область, м.
Чернігів, вул. Пушкіна,16, була проведена
реєстратором: Другою чернігівською
державною нотаріальною контрою на
підставі постанови Деснянського
районного управління юстиції АА 513306
від 06.10.2003 лише 20.09.2006 о 10:06, тобто після
проведення відповідачем державної
реєстрації прав власності на спірне
нерухоме майно.

Докази, які б підтверджували, що на час
проведення державної реєстрації права
власності на спірне майно постанова
Деснянського районного управління
юстиції АА 513306 від 06.10.2003 була отримана
відповідачем та навмисно не врахована,
позивачем суду не надано.

Крім того, згідно пункту 2.5 Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно, для
проведення державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно, які виникли відповідно
до правочинів, що не підлягають
нотаріальному посвідченню, заявником
(заявниками) подаються витяг про
наявність відсутність заборони та/або
арешту нерухомого майна з Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна та витяг з Державного
реєстру обтяжень рухомого майна про
наявність чи відсутність податкової
застави на об'єкт нерухомого майна.

Тобто, дана норма не передбачала на час
здійснення державної реєстрації
надання відповідачу витягу з Єдиного
реєстру заборон, якщо договір був
посвідчений нотаріально, а тому в діях
відповідача порушень законодавства
немає.

Таким чином, відповідачем було
здійснено державну реєстрацію права
власності на нерухоме майно за адресою:
вул. Пушкіна, 16 в м. Чернігові на
підставі чинних на той час договорів
купівлі-продажу та відомостей про
відсутність заборон та арешту
майна(станом на18.02.2005 та 22.05.2005), в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Пунктом 2.16 Пленуму Вищого
господарського суду України від 29.05.2013
№ 11 визначено, що підставою для
здійснення державної реєстрації права
власності на майно, що підлягає такій
реєстрації, за позивачем (стаття 19
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень») є судове рішення
про задоволення позову про повернення
майна, переданого за недійсним
правочином, чи про витребування майна з
чужого незаконного володіння особи, за
якою зареєстровано право власності на
майно у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно.

Постановою Вищого господарського суду
України від 22.06.2011 рішення
господарського суду Чернігівської
області від 29.11.2010 по справі №18/38
(11/137(14/34(9/38/15), залишеного без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 29.03.2011 за
позовом ТОВ
«Чернігівавтотранссервіс» до
відкритого акціонерного товариства
«Українська страхова компанія
«Дженералі-Гарант» (після зміни назви -
публічне акціонерне товариство
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто»), приватного
підприємства «Аір-систем», публічного
акціонерного товариства «Українська
автомобільна корпорація», приватного
підприємства «Гарант-Автосервіс»,
третя особа - комунальне підприємство
«Чернігівське міжміське бюро
технічної інвентаризації» про
визнання права власності на нерухоме
майно та витребування майна з чужого
незаконного володіння, яким позивачу в
задоволенні позову відмовлено -
залишено без змін, касаційна скарга ТОВ
«Чернігівавтотранссервіс» без
задоволення (т. 1 а.с.29-36).

Постановою Вищого господарського суду
України від 08.08.2012 у справі №8/79/10/4/4/4/4
рішення господарського суду
Чернігівської області від 12.12.2011 у
справі позовом ТОВ
«Чернігівавтотранссервіс» до ПАТ
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто», ПП «Аір-систем», ПАТ
«Українська автомобільна корпорація»,
ПП «Гарант-Автосервіс», КП
«Чернігівське МБТІ», третя особа -
приватний нотаріус Чернігівського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
про визнання недійсним договорів та
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 15.05.2014 залишено
без змін, а касаційну скаргу ТОВ
«Чернігівавтотранссервіс» без
задоволення (т. 2 а.с.136-142).

Вищим господарським судом встановлено,
що державна реєстрація прав власності
на спірне майно була проведена
відповідно до положень чинного
законодавства.

Відповідно до частини першої статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Наведеною нормою Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлені преюдиційні обставини,
тобто ті обставини, що встановлені в
судовому рішенні, яке набрало законної
сили. Зазначені преюдиційні обставини
є підставами для звільнення від
доказування.

Отже, обставини щодо законності
реєстрації прав власності на спірне
майно вже встановлено судом і мають
преюдиційне значення по даній справі.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що будь-які порушення
законодавства України (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) при здійсненні
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно за адресою: вул.
Пушкіна, 16 в м. Чернігові відсутні, тому
і підстав для визнання протиправними
оскаржуваних рішень суд не вбачає.

Статтею 24 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» визначено
підстави для відмови у державній
реєстрації визначені.

Однак, в даній нормі у переліку підстав,
за якими на той час відповідач мав
право відмовити у державній
реєстрації, тих, на які посилається
позивач, немає.

Інших підстав для відмови у державній
реєстрації позивачем не наведено.

Стосовно вимог позивача про скасування
державної реєстрації прав власності за
ПП «Аір-систем», ПАТ «Українська
автомобільна корпорація» та ПП
«Гарант-автосервіс» на спірне майно та
реєстрації прав власності за ТОВ
«Чернігівавтотранссервіс» на 1, 5, 6, 7
поверхи адмінбудівлі по вул. Пушкіна, 16
в м. Чернігові на підставі договору
міни від 03.06.2003, суд зазначає таке.

У статті 8 Закону України № 1952
визначені повноваження органу
державної реєстрації прав.

Згідно з частинами першої та другої
статті 26 вказаного Закону, у редакції
на час вчинення відповідачем записів
щодо державної реєстрації угод та
договорів, записи до Державного
реєстру прав вносяться на підставі
прийнятого рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень. Записи
скасовуються, якщо підстави, за яких
вони були внесені, визнані судом
недійсними. При цьому слід зазначити,
що внесення записів до Державного
реєстру прав про скасування державної
реєстрації права власності можливо
лише у разі скасування на підставі
рішення суду рішення державного
реєстратора про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень.

Таким чином, державна реєстрація прав
та скасування її відноситься до
виключної компетенції органу
державної реєстрації прав.

Згідно з Рекомендаціями Комітету
Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно
здійснення адміністративними органами
влади дискреційних повноважень,
прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на
316-й нараді, під дискреційними
повноваженнями слід розуміти
повноваження, які адміністративний
орган, приймаючи рішення, може
здійснювати з певною свободою розсуду,
тобто, коли такий орган може обирати з
кількох юридично допустимих рішень те,
яке він вважає найкращим за даних
обставин.

З огляду на положення Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо компетенції адміністративного
суду, останній не може підміняти інший
орган державної влади та перебирати на
себе повноваження щодо вирішення
питань, які законодавством віднесені
до компетенції цього органу державної
влади.

Отже, адміністративний суд у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, виконуючи завдання
адміністративного судочинства щодо
перевірки відповідності їх прийняття
(вчинення), передбаченим частиною
третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, критеріям, не втручається та
не може втручатися у дискрецію (вільний
розсуд) суб'єкта владних повноважень
поза межами перевірки за названими
критеріями.

За таких обставин суд не вбачає підстав
для задоволення вказаних вимог,
оскільки це є формою втручання у
дискреційні повноваження органу
державної реєстрації прав.

Твердження позивача на те, що рішення
реєстратора, за наступними після ВАТ
«УСК «Гарант-Авто» набувачами:
ПП»Аір-систем»,ВАТ «Українська
автомобільна корорація», ПП
«Гарант-автосерсвіс» також підлягають
визнанню протиправними та скасуванню,
суд вважає безпідставними, оскільки
позивач не надав суду доказів, що він
звертався до державного реєстратора
після скасування рішення про державну
реєстрацію права власності ВАТ «УСК
«Гарант-Авто», реєстраційний номер
1035950 від 17.02.2005, номер запису 348 в книзі 11,
а йому в цьому відмовлено.

Також суд звертає увагу, що станом на
01.01.2013 вступила в дію нова редакція
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», яким передбачено
здійснення державної реєстрації права
на нерухоме майно новим органом -
Державною реєстраційною службою. Отже,
станом на дату постановлення рішення
судом, здійснення державної реєстрації
права власності здійснюється не
відповідачем, а новим спеціально
створеним державним органом -
Державною реєстраційною службою, яка
не є стороною по справі. Оскільки
позивач заявляв позовні вимоги лише до
КП «Чернігівське МБТІ», то в
задоволенні позову щодо зобов'язань
про реєстрацію права власності слід
відмовити.

Щодо посилань на постанову Верховного
Суду України від 16.04.2014, то суд до уваги
їх не бере, так-як свідчить текст
вказаної постанови, суд пов'язував
даний висновок зі спором про право
(витребування квартири із чужого
незаконного володіння) у конкретному
випадку.

Згідно статті 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в той час як
позивачем не доведено протиправність
оскаржуваних рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позов не підлягає
задоволенню, оскільки такий спосіб
відновлення порушеного права
суперечить порядку, встановленому
законодавством України.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові витрати з відповідача не
стягуються.

Керуючись статтею 124 Конституції
України, статтями 94, 122, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Чернігівавтотранссервіс", - відмовити
повністю.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
І.І. Соломко