Справа № 2а-483/10
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року
Справа № 16247/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді -
Заверухи О.Б.,

суддів -
Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Володимирецького районного суду
Рівненської області від 22 листопада
2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
Володимирецькому районі Рівненської
області про визнання дій протиправними
і зобов'язання провести перерахунок
пенсії,

ВСТАНОВИВ :

27.09.2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Володимирецькому районі Рівненської
області про зобов'язання перерахувати
та виплатити доплату до пенсії як особі
яка постійно проживає на території
зони посиленого радіоекологічного
контролю, відповідно до ст. 39 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 09.07.2007 року по 01.09.2010 року.

Постановою Володимирецького
районного суду Рівненської області
від 22 листопада 2010 року в задоволенні
позову відмовлено.

Не погодившись із винесеним рішенням,
його оскаржила позивач, яка
покликаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції і винести нову
постанову, якою задовольнити її
позовні вимоги.

У відповідності до п.3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, оскільки
апеляційну скаргу подано на рішення
суду першої інстанції, яке прийнято у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього
Кодексу.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того,що відповідно до ст.70 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2010 рік» Кабінету Міністрів України
надано право у 2010 році встановлювати
розміри соціальних виплат, які
відповідно до законодавства
визначаються залежно від розміру
мінімальної заробітної плати, в
абсолютних сумах у межах асигнувань,
передбачених за відповідними
бюджетними програмами . Враховуючи, що
розмір надбавки до пенсії позивачу
визначено саме Кабінетом Міністрів
України, а також приймаючи до уваги, що
Закон України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік» та Постанови КМУ ,
які визначають порядок та розміри
доплати до пенсії особам,що проживають
та працюють на території
радіологічного забруднення , є чинними,
і неконституційними не визнавались,суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що дії відповідача в 2010 році
відповідають вимогам чинного
законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
суд вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково з наступних
підстав.

Позивач є особою потерпілою від
наслідків Чорнобильської катастрофи
четвертої категорії, що
підтверджується посвідченням серії В-І
№ 507521 від 28.01.1993 року та являється
непрацюючим пенсіонером, яка постійно
проживає в зоні посиленого
радіоекологічного контролю.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення
проводиться доплата до пенсії в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати. Пенсії непрацюючим пенсіонерам
,які проживають на цих територіях і
стипендії студентам, які там
навчаються, підвищуються у розмірах ,
встановлених частиною першою цієї
статті.

Однак позивачу доплата до пенсії
виплачувалась відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 26.07.1996
року № 836 «Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали від наслідків
Чорнобильської катастрофи» в розмірі
5,20 грн.

Тобто, здійснюючи нарахування та
виплату позивачу зазначеної виплати,
відповідач обчислював їх розмір не з
розміру мінімальної заробітної плати,
встановлених законодавством, як це
передбачено Законом України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а
керувався положеннями підзаконних
нормативно правових актів - постанов
Кабінету Міністрів України.

Такі дії відповідача є неправомірними,
виходячи з принципу пріоритетності
законів над підзаконними актами, отже,
що при визначенні розміру пенсій
позивачу не підлягають застосуванню
постанови Кабінету Міністрів України,
оскільки останні істотно звужують
обсяг встановлених законом прав
позивача, передбачених ст. 39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України у
разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, позивачу як особі яка проживає у
зоні посиленого радіоекологічного
контролю повинна проводитись доплата у
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання про
підставність позовних вимог ОСОБА_1
щодо зобов'язання перерахувати та
виплатити доплату до пенсії як особі,
яка постійно проживає на території
зони посиленого радіоекологічного
контролю за період з 27.03.2010 року.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
виплатити доплату до пенсії як особі
яка постійно проживає на території
зони посиленого радіоекологічного
контролю у передбаченому ст.39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
розмірі колегія суддів не вбачає.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати позивачу
вищевказаної доплати здійснює
Пенсійний фонд України в особі
Управління Пенсійного фонду України у
Володимирецькому районі Рівненської
області, відповідний обов'язок слід
покласти на відповідача у справі.

У відповідності до ч.2 ст.99 КАС України
(в редакції, що була чинна на час
виникнення спірних правовідносин) для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналась або повинна була дізнатись
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст.100 КАС України (в
редакції, що була чинна на час
виникнення спірних правовідносин)
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Колегія суддів зазначає, що оскільки
стосовно вказаної доплати до пенсії
ніякими нормативно-правовими актами,
крім КАС України, не визначено строк
звернення до суду, то під час вирішення
спорів, які виникають із вказаних
правовідносин слід застосовувати
шестимісячний строк звернення до суду.

Відповідно до ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування судом
апеляційної інстанції постанови або
ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

З огляду на викладене, оскільки
постанова суду першої інстанції
винесена з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, то
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення, а оскаржувану
постанову слід скасувати та прийняти
нову постанову.

Керуючись ст. ст. 158-163, 195, ст. 197, п. 3 ч. 1
ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ст. 254 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Володимирецького районного
суду Рівненської області від 22
листопада 2010 року року у справі № 2-483/10
- скасувати та прийняти нову, якою
адміністративний позов - задовольнити
частково.

Позовні вимоги ОСОБА_1 за період з
09.07.2007 року по 26.03.2010 року включно -
залишити без розгляду.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Володимирецькому
районі Рівненської області провести
нарахування та виплату ОСОБА_1
доплату до пенсії у розмірі однієї
мінімальної заробітної плати за період
з 27.03.2010 року по 01.09.2010 року відповідно
до ст.39 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»

Постанова апеляційного
адміністративного суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.Б. Заверуха

Судді:
А.Р. Курилець

О.І. Мікула