Справа № 2а-7035/09/0470
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 року
м. Київ К/9991/50098/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Степашка О.І.

суддів:
Островича С.Е.

Федорова М.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю «САНА»

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
30.11.2009

та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 02.02.2011

у справі № 2а-7035/09/0470

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «САНА»

до Державної податкової
інспекції у Красногвардійському
районі м.
Дніпропетровська

про визнання нечинним
рішення про застосування штрафних
санкцій

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «САНА» (далі по
тексту - позивач, ТОВ «САНА») звернулось
до суду з позовом до Державної
податкової інспекції у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська (далі по тексту -
відповідач, ДПІ у Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська) про
визнання нечинним рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 08.04.2009 №/12405.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
30.11.2009, яка залишена без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 02.02.2011, в
задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій та прийняти нове рішення,
яким позов задовольнити, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем було
проведено перевірку господарської
одиниці - офісу, що належить ТОВ «САНА»,
щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу,
за результатами якої складено акт від
27.03.2009 №000066.

В акті перевірки зазначено порушення
позивачем вимог пунктів 1, 2 статті 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» від 06.07.1995
№265/95-ВР.

На підставі висновків акту перевірки
відповідачки прийнято рішення від
08.04.2009 №/12405 про застосування
штрафних (фінансових) санкцій в сумі
16825,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову суди
попередніх інстанцій виходили з
наступного, з чим погоджується суд
касаційної інстанції.

У відповідності з частиною сьомою
статті 11-1 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» від 04.12.1990
N509-XII перевірки в межах повноважень
податкових органів, визначених
законами України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», вважаються позаплановими
перевірками.

Отже, перевірка щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій у
сфері готівкового та безготівкового
обігу є позаплановою з визначенням.

Посадові особи органу державної
податкової служби вправі приступити до
проведення планової або позапланової
виїзної перевірки за наявності підстав
для їх проведення, визначених цим та
іншими законами України, та за умови
надання платнику податків під
розписку:

1) направлення на перевірку;

2) копії наказу керівника податкового
органу про проведення позапланової
виїзної перевірки, в якому
зазначаються підстави проведення
позапланової виїзної перевірки, дата
її початку та дата закінчення.

Згідно з частиною 2 статті 11-2 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні», ненадання цих документів
платнику податків або їх надання з
порушенням вимог, встановлених
частиною першою цієї статті, було б
підставою для недопущення посадових
осіб органу державної податкової
служби до проведення планової або
позапланової перевірки.

Судами зазначено, що наведені вище
норми, як і Указ Президента України від
23.07.1998 N817/98 «Про деякі заходи з
дерегулювання підприємницької
діяльності», усувають безпідставне
втручання посадових осіб державного
органу у підприємницьку діяльність. За
відсутності уповноваження на
проведення перевірки в принципі.

Ненадання цих документів платнику
податків або їх надання з порушенням
вимог, встановлених Законом, є
підставою для недопущення посадових
осіб органу державної податкової
служби до проведення планової або
позапланової виїзної перевірки.

Судами встановлено, що перевірка
господарської одиниці, яка належить
ТОВ «САНА», проведена згідно до плану
проведення перевірок, затвердженого
начальником ДПІ у Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська 27.02.2009, та на
підставі направлень від 27.02.2009 №000094 і
№000095, уповноваженими фахівцями
держподаткінспекції.

Перевіркою встановлено порушення
пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» - начальником відділу
маркетингу Ярошем Миколою Михайлович
прийнято готівкові кошти в якості
оплати за товар в сумі 3365,00 грн., що
підтверджується рахунком-фактурою
№СФ-3365 з відміткою на звороті про
внесення готівки, підтвердженої його
особистим підписом.

Розрахункова операція через
реєстратор розрахункових операцій не
проводилась, відповідний
розрахунковий документ не
роздрукований.

В той же час, відповідно до вимог статті
3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:

1) проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок;

2) видавати особі, яка отримує або
повертає товар, отримує послугу або
відмовляється від неї, розрахунковий
документ встановленої форми на повну
суму проведеної операції.

Невиконання зазначених приписів має
наслідком застосування санкцій у
п'ятикратному розмірі вартості
проданих товарів, на які виявлено
невідповідність.

Судами встановлено, що готівкові кошти
в якості оплати за товар в сумі 3365,00 грн.
було прийнято начальником відділу
маркетингу Ярошем Миколою Михайлович,
що підтверджується рахунком-фактурою
№СФ-3365 з відміткою на звороті про
внесення готівки, підтвердженої
особистим підписом Яроша М.М.

Суб'єкт господарювання несе
відповідальність за порушення
торгівельної діяльності на об'єкті, що
належить йому, та не може бути
звільнений від відповідальності у разі
реалізації від його імені товару
особою, яка є його працівником, хоч і
при цьому останній не має
документально підтверджених
повноважень на укладання будь-яких
угод, отримання грошових коштів.

Проведення розрахункової операції без
застосування реєстратора
розрахункових операцій на суму 3365,00
грн. та нероздрукування відповідного
розрахункового документа,
відповідачем доведений, тому суди
вірно відмовили у задоволенні позову.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином
з'ясовані обставини справи та надано їм
правильну юридичну оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли б призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «САНА»
відхилити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
30.11.2009 та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 02.02.2011 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович (підпис)М.О.
Федоров