Справа № 820/628/14
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 р.Справа № 820/628/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Бондара В.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання
Вовченко І.В

представника
позивача - Распопов В.О.,

представника
відповідача - Довгий В.Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної фінансової
інспекції в Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 04.03.2014р. по
справі № 820/628/14

за позовом Державного навчального
закладу "Харківське вище професійне
механіко-технологічне училище"

до Державної фінансової інспекції в
Харківській області

про скасування вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної фінансової
інспекції в Харківській області про
скасування вимоги від 26.12.2013 року №
031-25/14389 про усунення порушень.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 04.03.2014 року
адміністративний позов задоволено.

Відповідач, не погодившись із
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
суд апеляційної інстанції оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою у задоволені позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
доводи апеляційної скарги, рішення
суду першої інстанції, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга відповідача не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що у період з 26.09.2013 року по
20.11.2013 року фахівцями відповідача
проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
позивача за період з 01.03.2011 року по
01.09.2013 року, про що складено акт від
25.11.2013 року № 031-11/41, яким встановлено:
необґрунтоване списання продуктів
харчування не передбачених для
приготування готових страв, виданих
згідно з журналами бракеражу готової
продукції та по завищених нормах на
загальну суму 25157,17 грн.; виплату премій
26 працівникам за підсумками роботи в 2012
році при відсутності заборгованості в
січні 2013 року; необґрунтоване
призначення доплат за несприятливі
умови праці при відсутності належним
чином проведеної атестації робочих
місць; зайво сплачена вартість послуг
по атестації робочих місць.

Не погодившись із висновками акту
перевірки позивач подав до ДФІ свої
заперечення, які були залишені без
задоволення та за результатами
ревізії, розгляду заперечень винесена
вимога про усунення порушень від 26.12.2013
року № 031-25/14389.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачем в судовому засіданні не
доведено правомірності прийняття
оскаржуваного рішення.

Колегія суддів погоджується з
вищезазначеним висновком суду першої
інстанції, враховуючи наступне.

Наказами відповідача від 08.01.2013 року
№4-6 згідно назви наказів здійснено
преміювання працівників відповідача
за 2012 рік, ІІ півріччя 2012 року та 4
квартал 2012 року, виплата яких проведена
у січні 2013 року.

Наказом по установі від 12.04.2013 року № 99
"Про одноразове преміювання
працівників" до означених вище наказів
внесено відповідні зміни, згідно яких
преміювання проведено за виконання
особливо важливих робіт та проведено
одноразове преміювання працівників
(п.п.3-5 наказу від 12.04.2013 року № 99)- а.с.172,
т.1

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
оплату праці" заробітна
плата-винагорода працівникові за
виконану ним роботу, до структури якої
з урахуванням положень ст.2 Закону та
п.2.3. Інструкції зі статистики
заробітної плати, затвердженої наказом
Державного комітету статистики
України від 13.01.2004 року № 5 належать
інші заохочувальні та компенсаційні
виплати у формі виплат винагороди за
підсумками роботи за рік.

Положеннями постанови Кабінету
Міністрів України від 30 серпня 2002 р. №
1298 "Про оплату праці працівників на
основі Єдиної тарифної сітки розрядів
і коефіцієнтів з оплати праці
працівників установ, закладів та
організацій окремих галузей бюджетної
сфери", наказу Міністерства освіти і
науки України від 26.09.2005 № 557 "Про
впорядкування умов оплати праці та
затвердження схем тарифних розрядів
працівників навчальних закладів,
установ освіти та наукових установ",
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 3 жовтня 2005 р. за №
1130/11410 керівникам бюджетних установ у
галузі освіти надано пра во
здійснювати преміювання пра цівників
відповідно до їх особистого вкладу в
загальні результати роботи. Конкретні
умови, порядок та роз міри преміювання
працівників визначаються у положенні
про премію вання відповідного органу
залежно від наявних коштів на ці цілі.

Положенням про преміювання та
матеріальне заохочення передбачено, що
фонд матеріального заохочення
формується з економії фонду заробітної
плати, позабюджетних коштів та фонду
заробітної плати, виплата премії
проводиться в тому числі за виконання
важливих робіт.

Згідно з ст.ст. 4,5,9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" наказ по установі
про преміювання працівників є
підставою для нарахування та виплати
премії, господарські операції повинні
відображатися в облікових регістрах у
тому звітному періоді, у якому вони
здійснені.

Як вбачається з протоколу ПК ХВ МТУ,
який згідно наказів від 08.01.2013 року № 4-6
є підставою для здійснення відповідних
преміальних виплат, доповідних записок
встановлено - здійснення працівниками
особливо важливих завдань у святкові
новорічні свята - супроводження дітей
сиріт на масові заходи, організація
святкових заходів на території
училища, усунення наслідків аварії у
мережі теплопостачання, оформлення
відповідного пакету документів щодо
проведення тендерних закупівель тощо,
термін виконання вказаних виплат
січень 2013 року (а.с. 171, т.1, 131-137, т.2)

Видатки фонду оплати праці для
бюджетних установ передбачені у
кошторисі за КЕКВ1111 " Оплата праці
працівників бюджетних установ" за
рахунок надходження коштів із
загального фонду бюджету та за рахунок
власних надходжень бюджетних установ.

Економія фонду оплати праці може
утворюватися за рахунок складових:
наявних вакансій до штатного розпису
(вакансій, які на момент формування
фонду оплати праці відображалися у
штатному розписі, та вакансій, які
утворилися в бюджетному періоді після
сформованого фонду оплати (звільнення
працівника); виплат, які здійснюються
ФСС з ТВП ( виплати за листками
непрацездатності); перебування
працівників у відпустках для догляду
за дитиною; зменшення розмірів премій,
доплат та надбавок, заохочувальних та
компенсаційних виплат, які передбачено
кошторисом на відповідний бюджетний
період, у зв'язку з порушенням трудової
дисципліни працівників; знаходження
працівників у відпустках за власний
рахунок, тощо.

Наказом по ДНЗ "ХВПМХТ" від 02.01.2013 року №
1-к тринадцяти працівникам установи
надано відпустку без збереження
заробітної плати тривалістю
тринадцять календарних днів, що
відповідно призвело до економії коштів
фонду заробітної плати , що відповідно
до р.1 Положення про преміювання є
однією зі складових фонду
матеріального заохочення працівників
установи (а.с.104, т 2).

Таким чином нарахування та виплата
працівникам спірних преміальних
виплат здійснювалася в залежності від
фінансової можливості установи з
урахуванням норм Положення про
преміювання та матеріальне заохочення
працівників.

Колегією суддів встановлено, що
наказом в № 229 2012 року про доплати
працівникам ХВМТУ за використання ЕОТ
та несприятливі умови праці за
результатами атестації робочих місць
встановлено надбавки та доплати з
01.09.2012 року у розмірі 10 % за
обслуговування ЕОТ та 12 % кухарям.

Відповідно до ст. 100 КЗпП України
передбачено встановлення підвищеної
оплати праці на важких роботах, на
роботах із шкідливими і небезпечними
умовами праці, на роботах з особливими
природними географічними і
геологічними умовами та умовами
підвищеного ризику для здоров'я.
Установлено також, що Перелік цих робіт
визначається Кабінетом Міністрів
України.

При оплаті за роботу з важкими і
шкідливими умовами працівникам освіти
застосовуються норми п. 33 Інструкції
про порядок обчислення заробітної
плати працівників освіти, затвердженої
наказом Міністерства освіти України
від 15.04.1993 р. № 102, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 27.05.1993 р.
за № 56, погодженим з Міністерством
фінансів, Міністерством праці України
та ЦК Профспілки працівників освіти і
науки України, та Додатком 9 до
зазначеної Інструкції, яким
встановлено Перелік робіт з
несприятливими умовами праці, на яких
встановлюються доплати робітникам,
спеціалістам і службовцям з важкими і
шкідливими, особливо важкими і
особливо шкідливими умовами праці.
Зазначеним додатком також затверджено
Положення про порядок встановлення
доплат за несприятливі умови праці.

Доплати за умови праці встановлюються
відповідно до постанови Держкомпраці
СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 03.10.86 р. N
387/22-78 "Об утверждении Типового
положення об оценке условий труда на
рабочих местах и порядка применения
отраслевых перечней работ, на которых
могут устанавливаться доплати рабочим
за условия труда", чинність якої не
втрачена відповідно до Постанови
Верховної Ради України від 12 вересня 1991
року N 1545-XII "Про порядок тимчасової дії
на території України окремих актів
законодавства Союзу РСР", і проводяться
на робочих місцях, на яких виконуються
роботи, передбачені галузевими
переліками робіт з важкими і
шкідливими (особливо важкими та
особливо шкідливими) умовами праці у
відсотках до тарифної ставки (окладу)
лише за неможливості усунення
шкідливих виробничих чинників
організаційними або
інженерно-технічними заходами.

Перелік таких робіт та порядок
встановлення доплат за несприятливі
умови праці передбачено також в
додатку 2 до Галузевої угоди між
Міністерством освіти і науки, молоді та
спорту України та ЦК Профспілки
працівників освіти і науки України на
2011-2015 роки, зареєстрованої в
Міністерстві праці та соціальної
політики України 6 липня 2011 року за № 37.
Згідно з п.п. 1.155,1.161 Додатку № 9 до
Інструкції та Додатку № 2 до Галузевої
угоди роботи, пов'язані з миттям посуду,
тари і технологічного обладнання
вручну із застосуванням кислот, лугу та
інших хімічних речовин, роботи з
дисплеями ЕОМ передбачають
встановлення доплати в розмірі до 12
відсотків від окладу.

Наявність у Переліках робіт зі
шкідливими і важкими умовами праці,
затверджених наказом Міністерства
освіти України від 15.04.93 р. № 102, та
Галузевою угодою відповідних робіт не
передбачає автоматичного нарахування
доплати за шкідливі умови праці
працівникам навчальних закладів.
Підставою для таких виплат, згідно з
постановою Кабінету Міністрів України
від 01.08.92 р. N 442 "Про Порядок проведення
атестації робочих місць за умовами
праці", є результати атестації робочих
місць відповідно до Положення про
порядок встановлення доплат за
несприятливі умови праці, викладеного
в додатку № 9 до Інструкції №102

Згідно з порядком додаткової оплати за
несприятливі умови праці в установах і
організаціях системи освіти атестація
робочих місць або оцінка умов праці
здійснюється експертною комісією, яка
створюється спільним рішенням
адміністрації і профспілкового
комітету з числа найбільш
кваліфікованих працівників,
представників профспілкового
комітету, служби охорони праці
установи, організації відповідно до
Рекомендацій по оцінці умов праці на
робочих місцях і встановленню доплат
працівникам за несприятливі умови
праці в наукових організаціях і в
наукових підрозділах установ системи
освіти, затверджених наказом
Держосвіти СРСР від 30.03.90 № 37.

За результатами санітарно-гігієнічних
досліджень факторів виробничого
середовища, проведених СЕС та
зафіксованих протоколами досліджень
освітлення робочого місця, шумових
характеристик, електромагнітного поля,
метеорологічних факторів (а.с.188-205, т.1)
встановлено, що робочі місця викладача
інформатики та кухаря відповідають
вимогам здорових та безпечних умов
праці.

Разом з цим, атестація робочого місця
відповідно до п.6 Постанови № 442 є
комплексним явищем, яке окрім
санітарно-гігієнічного дослідження
виробничого середовища, важкості й
напруженості трудового процесу на
робочому місці, проведеного СЕС,
передбачає установлення факторів і
причин виникнення несприятливих умов
праці; комплексну оцінку факторів
виробничого середовища і характеру
праці на відповідальність їхніх
характеристик стандартам безпеки
праці, будівельним та санітарним
нормам і правилам; установлення
ступеня шкідливості й небезпечності
праці та її характеру за гігієнічною
класифікацією; обґрунтування
віднесення робочого місця до категорії
із шкідливими (особливо шкідливими),
важкими (особливо важкими) умовами
праці; визначення (підтвердження) права
працівників на пільгове пенсійне
забезпечення за роботу у несприятливих
умовах; складання переліку робочих
місць, виробництв, професій та посад з
пільговим пенсійним забезпеченням
працівників; аналіз реалізації
технічних і організаційних заходів,
спрямованих на оптимізацію рівня
гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідальність за достовірність
характеристик умов праці працівників,
діючих небезпечних і шкідливих
виробничих факторів на робочих місцях,
несе керівник структурного підрозділу.
На підставі висновків експертної
комісії керівник установи, організації
за погодженням з профспілковим
комітетом затверджує перелік
конкретних робіт, на яких
встановлюється доплата за
несприятливі умови праці і розміри
доплат за видами робіт.

Разом з цим, право на встановлення
доплати за несприятливі умови праці
виникає у працівника не за посадою, яку
він обіймає, а за виконання відповідних
видів робіт, які в додатку 9 до
Інструкції та в додатку № 2 до
Галузевої угоди визнано важкими та
шкідливими умовами праці, або особливо
важкими та шкідливими умовами праці.

Так, атестаційною комісією встановлено
наявність інших шкідливих умов праці
ніж ті, що вивчалися СЕС при проведенні
відповідного дослідження, про що
зроблено відмітку у відповідних
картках умов праці (а.с.193,205 т.1), у
зв'язку з чим вимога ДФІ про
відшкодування необґрунтованого
призначення доплат за несприятливі
умови праці при відсутності належним
чином проведеної атестації робочих
місць є необґрунтованою.

З матеріалів справи вбачається, що
наказом від 17.06.2011 року № 156 в установі
позивача створено атестаційну комісію
та 23.05.2011 року з Комінтернівською СЕС
укладено договір № 156/3.4 на проведення
атестації робочих місць в т.ч. вчителя
інформатики метою проведення
атестації та кухаря. За вказаним
договором СЕС сплачено кошти у розмірі
2650,43 грн. (а.с.184-186, т.1)

Відповідач дійшов висновку, що
Комінтернівська СЕС не відноситься до
переліку санітарних лабораторій
підприємств, установ та організацій,
атестованих комісією МОЗ України на
здійснення санітарно-гігієнічних
досліджень факторів виробничого
середовища і трудового процесу для
атестації робочих місць за умовами
праці.

Колегія суддів не погоджується з
висновками відповідача у зв'язку з
наступним.

Відповідно до п. 7 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 1 серпня
1992 року № 442 санітарно-гігієнічні
дослідження факторів виробничого
середовища і трудового процесу
проводяться санітарними лабораторіями
підприємств і організацій, атестованих
органами Держстандарту і МОЗ за
списками, що узгоджуються з органами
Державної експертизи умов праці, а
також на договірній основі
лабораторіями територіальних
санітарно-епідеміологічних станцій.

З зазначеної норми та положень наказу
Міністерства охорони здоров'я України
№ 91 від 21.04.99 року Про атестацію
санітарних лабораторій підприємств і
організацій з метою надання їм права
проведення санітарно-гігієнічних
досліджень факторів виробничого
середовища і трудового процесу для
атестації робочих місць за умовами
праці, п.24 указу Президента України від
6 квітня 2011 року № 400/2011, яким
затверджено Положення про Державну
санітарно-епідеміологічну службу
України, слідує, що вказана норма
стосується санітарних лабораторій
підприємств і організацій для яких
забезпечення санітарного та
епідеміологічного благополуччя не є
основним видом діяльності.

Отже, Комінтернівська СЕС на момент
виникнення спірних правовідносин була
уповноваженим органом на проведення
санітарно-гігієнічні дослідження
факторів виробничого середовища і
трудового процесу, а отже позивачем
правомірно перераховані кошти у
розмірі 2650,43 грн. за послуги отримані за
договором від № 156/3.4

Як вбачається з акту ревізії ДФІ при
проведенні перевірки позивача
встановлено окремі випадки
невідповідності оцінки ваги продуктів,
виходу готових страв по меню-вимогах
даним виходу готових справ, оцінки ваги
продуктів, записаних в журналах
бракеражу готовою продукції;
відповідальною особою за організацію
харчування , в журналі бракеражу
готовою продукції не за кожною стравою
визначено вихід готовою страви,
температуру, смакові якості,
консистенцію, запах, не записано до
журналу бракеражу готовою продукції,
відсутні записи про зняття проб цілий
день або за окремим прийомом
харчування, що з урахуванням положень
п.1.23 Інструкції № 298/227 свідчить про
неможливість видачі окремих страв
учням; також ревізією встановлено
недотримання технології виготовлення
готових страв, рецептури страв у
відповідності до калькуляційних
карток, складених на підставі діючих
норм, введених в дію наказами
Міністерства торгівлі СРСР від 04.01.1973
року № 1 "Про введення Збірника
рецептур блюд для підприємств
громадського харчування на виробничих
підприємствах та в навчальних
закладах". (а.с.48-51, т.1)

Відповідач дійшов висновку, що
бракеражний журнал є первинним
документом, на підставі якого
проводиться списання продуктів
харчування.

Колегія суддів не погоджується з
висновками відповідача у зв'язку з
наступним.

Відповідно до п. 10 статті 1 Закону
України „Про бухгалтерський облік" від
16.07.1999 р. № 996-XIV зазначено, що первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.
Господарська операція - це дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань. Але при внесені
записів до бракеражного журналу
працівником установи не здійснюється
господарська операція, яка призводить
до зміни структури активів установи.

Пунктом 2.1 наказу № 88 визначено, що
первинний документ - це письмові
свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозвіл
адміністрації на їх проведення, а
господарські операції - це факти
діяльності, що впливають на стан майна,
зобов'язань і фінансових результатів.

При внесені дієтичною сестрою записів
до бракеражного журналу не
здійснюється господарська операція,
яка призводить до зміни структури
активів установи, а також не
здійснюється діяльність, що впливає на
стан майна, зобов'язань і фінансових
результатів закладу.

Відповідно до наказу Міністерства
охорони здоров'я СРСР від 05.05.1983 року №
530 „Про затвердження інструкції з
обліку продуктів харчування в
установах охорони здоров'я" та
Методичні вказівки про організацію
харчування в установах соціального
забезпечення УРСР від 01.10.1987,
направлених Міністерством соціального
забезпечення УРСР від 04.11.1987 № 19-126/5-01,
які є чинними, бракеражний журнал
застосовується для контролю за якістю
приготовлених страв харчування.

Таким чином бракеражний журнал
передбачено для контролю за якістю
приготовлених страв харчування тоді як
перелік первинних бухгалтерських
документів затверджено наказом № 530 та
Методичними вказівками. Організація
харчування дітей в установі позивача
здійснюється на підставі наказу
Міністерства освіти і науки України та
Міністерства охорони здоров'я України
"Про затвердження Інструкції з
організації харчування дітей у
дошкільних навчальних закладів" №298/227
від 17.04.2006р.

Пунктом 1.18 "Інструкції з організації
харчування дітей у дошкільних
навчальних закладах" передбачено:
щодня на кожний наступний день
відповідно до наявності продуктів
харчування та з урахуванням примірного
двотижневого меню, картотеки страв
необхідно складати меню-розклад.
Меню-розклад складається окремо для
двох вікових груп - дітей віком до 3
років та дітей віком від 3 до 6(7) років
відповідно до затверджених норм
харчування. В меню-розкладі
зазначається кількість порцій для
дітей віком до 3 років, дітей віком від 3
до 6(7) років та дітей, на яких
поширюються пільги. Кількість
продуктів (вага брутто), що
використовуються, записується у
меню-розкладі у вигляді дробу: у
чисельнику - на одну дитину, у
знаменнику - на всіх дітей. Обов'язково
указується повна назва страв та їх
теоретичний вихід для кожної вікової
групи.

Відповідно до п.1.20 Інструкції №298/227,
меню-розкладка складається відповідно
до картотеки страв, яка затверджується
керівником закладу. Картотека страв -
це набір карток-розкладів страв для
Картотеки страв (додаток 5) за групами
страв: перші, другі, треті страви,
салати, гарніри тощо.

Згідно з п. 56 "Інструкції з обліку
запасів бюджетних установ",
затвердженої наказом Державного
казначейства України №125 вiд 08.12.2000р.,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України вiд 21.12.2000р. №937/5158, видача
запасів з місць відповідального
зберігання (знаходження) проводиться
за документами встановленої форми, що
затверджуються керівником установи.
Для бюджетних установ, поряд з формами,
встановленими наказом Міністерства
статистики України від 21.06.1996р. №193 "Про
затвердження типових форм первинних
облікових документів з обліку сировини
та матеріалів", застосовуються
наступні форми: 1) Накладна (вимога), що
призначена для оформлення надходження
запасів на склад та видачі запасів зі
складу. Може застосовуватися при
переміщенні запасів в установі.
Накладна (вимога) виписується в двох
примірниках; 2) Меню-вимога на видачу
продуктів харчування, яка призначена
для видачі продуктів харчування зі
складу. Меню-вимога складається щодня
на підставі даних про кількість людей,
що харчуються, та натуральних норм
розкладки продуктів харчування.
Меню-вимога з підписом осіб про видачу
і одержання продуктів харчування
передається в бухгалтерію в строки,
встановлені графіком документообігу,
але не рідше як п'ять раз на місяць.
Приймаючи меню-вимогу, бухгалтерія
обов'язково проводить звірку кількості
осіб, що харчувались згідно з даними
меню-вимоги, з фактичною наявністю на
певну дату осіб, яким призначене
харчування; 3) Забірна картка
призначена для оформлення
матеріальних цінностей, що видаються
систематично протягом місяця.

Пунктом 66 Інструкції №125 вiд 08.12.2000р.
встановлено, що аналітичний облік
продуктів харчування у бухгалтерії
установи ведеться за найменуваннями,
сортами, кількістю, вартістю та
матеріально відповідальними особами в
оборотних відомостях. Записи в
оборотні відомості проводяться на
підставі даних накопичувальних
відомостей з надходження та витрачання
продуктів харчування. В оборотних
відомостях щомісячно підраховуються
обороти і визначаються залишки на
початок місяця.

Отже, підставою для спинання продуктів
по бухгалтерському обліку є первинні
документи, а саме: меню-вимога, в які
відображена загальна кількість
використаних продуктів харчування на
виготовлення страв.

Колегія суддів зазначає, що
картки-розкладки страви (для картотеки
страв) за формою та змістом складені
відповідно до вимог п.1.2 Інструкції
№298/227 від 17.04.2006р.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні", державна
контрольно-ревізійна служба у своїй
діяльності керується Конституцією
України, цим Законом, іншими
законодавчими актами, актами
Президента та Кабінету Міністрів
України.

Згідно з п. 2 Порядку проведення
інспектування державною
контрольно-ревізійною службою,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20 квітня 2006 р. N 550,
інспектування полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
об'єкта контролю і проводиться у формі
ревізії, яка повинна забезпечувати
виявлення фактів порушення
законодавства, встановлення винних у
їх допущенні посадових і матеріально
відповідальних осіб.

Колегія суддів зазначає, що "Збірник
рецептур страв та кулінарних виробів
для підприємств не є законодавчим
(нормативно-правовим) актом, у зв'язку
із чим ДФІ не мала законних підстав
посилатися на нього при встановленні
порушення бюджетного законодавства з
боку позивача.

У Збірнику рецептур блюд для
підприємств громадського харчування
на виробничих підприємствах та в
учбових закладах", затвердженого
наказом Міністерства торгівлі СРСР
04.01.1973 № 1 вказано, що розрахунок витрат
сировини, виходу полуфабрикатів та
готових страв здійснено на підставі
норм, чинних з 1973р. Тобто, Збірник, на
підставі якого було встановлено
порушення позивачем норм бюджетного
законодавства, окремо не
затверджувався наказом органу
виконавчої влади, а лише видавався
відповідно до затверджених Збірників
та містить в собі посилання на норми,
затверджені ще у 1973 році.

Відповідно до ст. 1 Указу Президента
України "Про державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств
та інших органів виконавчої влади" від 3
жовтня 1992 року N 493/92 (із змінами і
доповненнями, внесеними Указом
Президента України від 21 травня 1998 року
№ 493/98) з 1 січня 1993 року
нормативно-правові акти, які видаються
міністерствами, іншими органами
виконавчої влади, органами
господарського управління та контролю
і які зачіпають права, свободи й
законні інтереси громадян або мають
міжвідомчий характер, підлягають
державній реєстрації.

Відповідно до ст. 2 зазначеного Указу,
державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств,
інших центральних органів виконавчої
влади, органів господарського
управління та контролю здійснює
Міністерство юстиції України.

Збірник рецептур блюд для підприємств
громадського харчування на виробничих
підприємствах та в учбових закладах",
затвердженого наказом Міністерства
торгівлі СРСР від 04.01.1973 № 1 органом
виконавчої влади не затверджувався та
у Міністерстві юстиції не
реєструвався, отже, не може вважатися
нормативно-правовим актом, яким має
право керуватися орган
контрольно-ревізійної служби при
проведенні ревізії.

Харчування учнів у
професійно-технічних училищах,
загальноосвітніх школах інтернатах,
спеціальних школах, за рахунок
бюджетних асигнувань здійснюється за
натуральними нормами, як
затверджуються Міністерством охорони
здоров'я України, Міністерством освіти
України за погодженням з Міністерством
фінансів України. Такий порядок
затверджений двома з наведених
міністерств сумісним наказом від 1
червня 2005 року №242/329 (Порядок
організації харчування). Пунктом 9
наведеного Порядку передбачено, що
харчування дітей у тому числі в
навчальних закладах здійснюється
відповідно до норм харчування дітей,
затверджених Постановою КМУ від 22
листопада 2004 року № 1591 "Про
затвердження норм харчування
організації харчування дітей у
навчальних та оздоровчих закладах".

Відповідач не надав доказів порушень
наведених норм харчування, та не довів
будь-яких технологічних порушень під
час перевірки.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції дійшов вичерпних
юридичних висновків щодо встановлення
обставин справи і правильно застосував
норми матеріального та процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Харківській
області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 04.03.2014р. по
справі № 820/628/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко
З.О.Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О.
Калитка О.М. Повний текст ухвали
виготовлений 02.06.2014 р.