Справа № 361/2468/14-а
Суддя: Маценко Н. П.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/2468/14-а
Провадження № 2-а/361/158/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року Броварський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючої судді
Маценко Н.П.

при секретарі
Телепі Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Бровари
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду
України в м. Бровари та Броварському
районі Київської області, Броварського
МВ ГУ МВС України у Київській області
про зобов'язання здійснити перерахунок
та нарахування пенсії державного
службовця за віком

в с т а н о в и в:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до суду із даним позовом, в якому
просить визнати неправомірними дії
Броварського МВ з обслуговування м.
Бровари та Броварського району ГУ МВС
України у Київській області при
наданні йому довідки про грошове
забезпечення на роботах в третій зоні
небезпеки (в зоні відчуження) м.
Прип'ять за період з 26 по 29 квітня 1986
року без урахування виплати коштів за
отриману гранично допустиму дозу
радіоактивного опромінення;
зобов'язати Броварський МВ з
обслуговування м. Бровари та
Броварського району ГУ МВС України у
Київській області провести розрахунок
його грошового забезпечення з
урахуванням вимог постанови Ради
Міністрів УРСР та Української
республіканської ради професійних
спілок № 207-7 від 10.06.1986 року,
розпорядженням РМ СРСР від 17 травня 1986
року № 964рс за роботу в третій зоні
небезпеки (зоні відчуження) м. Прип'ять
за період з 26 по 29 квітня 1986 року,
врахувавши одноразову грошову
винагороду за отриману гранично
допустиму дозу радіації в третій зоні
небезпечності (зоні відчуження) м.
Прип'ять за період з 26 по 29 квітня 1986
року в розмірі трьох місячних окладів
грошового утримання по посаді;
зобов'язати Броварський МВ ГУ МВС
України у Київській області на
підставі проведеного розрахунку
осучаснити його та стягнути на його
користь недоплачену суму коштів,
одноразову грошову винагороду за
отриману гранично допустиму дозу
радіації в третій зоні небезпечності
(зоні відчуження) м. Прип'ять за період з
26 по 29 квітня 1986 року в розмірі трьох
місячних окладів грошового утримання
по посаді; зобов'язати Броварський МВ
ГУ МВС України у Київській області
видати йому довідку про грошове
забезпечення з урахуванням вимог
передбачених вимогами постанови Ради
Міністрів УРСР та Української
республіканської ради професійних
спілок № 207-7 від 10.06.1986 року,
розпорядженням РМ СРСР від 17 травня 1986
року № 964рс за роботу в третій зоні
небезпеки (зоні відчуження) м. Прип'ять
за період з 26 по 29 квітня 1986 року;
зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України в м. Броварах та
Броварському районі Київської області
здійснити перерахунок його пенсії з
урахуванням даних по довідці про
грошове забезпечення під час
перебування в третій зоні небезпеки
(зоні відчуження) м. Прип'ять за період з
26 по 29 квітня 1986 року, що буде видана
Броварським МВ ГУ МВС України в
Київській області сплатити
недоплачену суму за останні 6 місяців з
жовтня 2013 року та в подальшому
здійснювати відповідні виплати
безстроково - довічно.

В обґрунтування своїх вимог
позивач посилається на те, що він є
учасником ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи
захворювання пов'язаного із наслідками
Чорнобильської катастрофи, має право
на відповідні пільги, встановлені
законодавством України.

З січня 2012 року набрала чинності
Постанова Кабінету Міністрів України
від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
передбачає проведення перерахунку та
осучаснення пенсії для осіб, що брали
участь у ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС у 1986-1990 роках і були визнані
інвалідами.

Далі зазначає, що на час аварії на
ЧАЕС він працював у Броварському МВ
УМВС України Київської області на
посаді дільничного інспектора звання
старшого лейтенанта міліції. Наказом
УВС Київської області був відряджений
до зони відчуження, де безпосередньо
брав участь у ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС з 26 по 29 квітня 1986 року.
Від впливу іонізуючого випромінювання
втратив здоров'я, отримав невиліковну
фізичну та психологічну недугу,
внаслідок чого став інвалідом.

З підстав надання довідки про
заробітну плату під час перебування в
зоні відчуження звертався до
Броварського МВ ГУ МВС України у
Київській області. У своїй довідці
останній зазначив, що фактична
заробітна плата в зоні відчуження із
якої нарахована пенсія становить суму
121,38 карб, при цьому довідки про
заробітну плату з урахуванням виплати
коштів за отриману гранично допустиму
дозу радіоактивного опромінення за
роботу в зоні відчуження в період з 26 по
29 квітня 1986 року не видав, листом
повідомив, що раніше він отримав
довідку на підставі даних у
розрахунковому листі відповідно до
розпорядження Ради Міністрів СРСР «Про
виділення Міненерго СРСР додаткового
фонду заробітної плати» № 964 від 17.05.1986
року та Постанови Ради Міністрів УРСР
та Української республіканської ради
професійних спілок № 207-7 від 10.06.1986
року».

Із зазначеним у довідках розміром
заробітної плати, а відповідно
перерахованою на їх підставі сумою
пенсії, він не погоджується, оскільки
при їх визначенні не були враховані ряд
обставин. Під час виконання службових
обов'язків по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС за період
з 26 квітня по 29 квітня 1986 року він
отримав радіаційну дозу опромінення в
25,24 бер, що підтверджується маршрутним
листом. Відповідно до Розпорядження
Ради Міністрів СРСР «Про виділення
Міненерго СРСР додаткового фонду
заробітної плати» № 964 рс від 17 травня
1986 року введено зони небезпечності в
залежності від рівня радіоактивного
забруднення території з відповідною
оплатою. А саме в 3-й зоні небезпечності
в п'ятикратному розмірі в порівнянні з
встановленими діючим законодавством
нормами, в 2-й зоні - в чотирикратному
розмірі і в 1-й зоні - троєкратному
розмірі. Ці норми оплати роботи в зонах
небезпечності були поширені на осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ СРСР, які були
задіяні на роботах по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС у
відповідності до Розпорядження Ради
Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року №
1031-рс.

До третьої зони небезпечності
відносилося м. Прип'ять, саме в цьому
місті він виконував службові обов'язки
із 26 по 29 квітня 1986 року, тому заробітна
плата повинна обчислюватися у
п'ятикратному розмірі.

У частині 3 ст. 8 Закону України «Про
захист людини від іонізуючого
випромінювання» визначено, що якщо
протягом перших двох тижнів після
аварії ефективна доза опромінення може
досягти 50 мілізівертів - здійснюється
евакуація людей.

Згідно із розпорядженням Кабінету
Міністрів України від 25 листопада 1993
року № 1006-р з метою соціального захисту
колишніх співробітників апарату МВС
учасників ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС, віднесених до першої
категорії, а також тих, які отримали в
1986-1987 роках дозу опромінення в 25 бер і
більше органам внутрішніх справ
дозволено перераховувати їх грошове
утримання за періоди роботи в зоні
відчуження із розрахунку посадових
окладів і окладів за спеціальними
званнями, що діяли в період роботи в
зоні ЧАЕС у кратних розмірах
відповідно до зон небезпечності де
вони несли службу. Крім того, доручено
МВС та Мінсоцзахисту призначити і
перерахувати пенсії відповідно до норм
чинного законодавства із
перерахованого згідно з названим
розпорядженням грошового утримання.
Таким чином, розрахунок його грошового
утримання має бути здійснений з
урахуванням виплати коштів за отриману
підвищену дозу радіоактивного
ураження його організму в розмірі 600
крб. З підстав визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії змушений звернутися до суду.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_5 позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, дав
пояснення аналогічні фабулі позовної
заяви.

Представник відповідача Дорошенко М.М.
позовні вимоги не визнав, пояснив, що на
час виникнення спірних правовідносин
нарахування основного грошового
забезпечення працівникам органів
внутрішніх справ у 1986 році
здійснювалося згідно «Положення про
грошове забезпечення осіб рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ», затвердженого
наказом МВС СРСР від 19 березня 1984 року
№ 090. Оскільки, норми КЗпП УРСР на
працівників органів внутрішніх справ
не поширювались, вважає, що грошове
утримання позивача за час несення
служби в зоні небезпечності (м.
Прип'ять) за період з 26 по 29 квітня 1986
року виплачене згідно законодавства,
яке діяло на той період. Крім того,
вважає, що позивачем пропущений строк в
межах якого можливе звернення з
адміністративним позовом до суду.

Представник відповідача Тимошенко Г.С.
позовні вимоги не визнала, пояснила, що
постановою Кабінету Міністрів України
від 23 листопада 2011 року № 1210 визначено
механізм обчислення пенсій по
інвалідності, виходячи із заробітної
плати, одержаної за роботу в зоні
відчуження в 1986-1990 роках у розмірі
відшкодованих фактичних збитків.
Оскільки одноразова винагорода не була
відображена в первинних документах та
не була виплачена в зазначений період,
то відсутні будь-які правові підстави
для врахування довідки при перерахунку
пенсії позивачу.

Вислухавши пояснення представника
позивача, заперечення представників
відповідачів, дослідивши письмові
матеріали справи, суд встановив такі
факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
пенсіонером і перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного Фонду України в
м. Броварах та Броварському районі
Київської області та отримує пенсію як
особа, яка є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році першої категорії, також є
інвалідом ІІ групи із захворюванням,
пов'язаним з наслідками Чорнобильської
катастрофи, що відповідачами у
судовому засіданні не заперечується та
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1, виданим Київською
облдержадміністрацією 04.12.2003 року та
вкладкою до посвідчення.

Згідно із довідкою, виданої
Броварським МВ ГУ МВС України в
Київській області вбачається, що за
роботу в населеному пункті Прип'ять з 26
по 29 квітня 1986 року по місцю роботи
Броварського РВ ГУ МВС України ОСОБА_1
виплачена заробітна плата в сумі 121,38
карб. З урахуванням коефіцієнта 4,5

Відповідно до маршрутного листа №
20/б-0084 від 06.11.1999 року, ГУ МВС України по
Київській області капітан міліції
ОСОБА_1 при участі в заходах по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС за період з 26 по 29
квітня 1986 року отримав радіаційну дозу
опромінення в 25,24 бер.

25.05.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Броварського МВ ГУ МВС України у
Київській області із заявою про
включення у довідку про грошове
забезпечення одноразової грошової
винагороди за отриману підвищену дозу
радіоактивного випромінювання за
роботу в зоні відчуження за період з
26.04. по 29.04 1986 року.

Листом № Б-179 від 04.03. 2014 року
Броварський МВ ГУ МВС України у
Київській області ОСОБА_1 роз'яснено, що
довідки видаються на підставі
постанови Ради Міністрів УРСР та
Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7 згідно
із розрахунковими листами за 1986 рік,
який є первинним документом
нарахування грошового забезпечення за
періоди роботи в зоні ЧАЕС.

Статтею 15 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що видача
довідок про період роботи по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, а також на
територіях радіоактивного
забруднення, про заробітну плату за цей
період здійснюється підприємствами,
установами.

Відповідно до Розпорядження Ради
Міністрів СРСР «Про виділення
Міненерго СРСР додаткового фонду
заробітної плати» № 964 рс від 17 травня
1986 року - в тих випадках, коли працівник
отримав гранично допустиму дозу
радіації - позивачу виплачується
одноразова винагорода, якщо ця особа
відноситься, серед інших, до молодшого
начальницького складу органів
внутрішніх справ - в розмірі 500
карбованців. Вказаним розпорядженням
введено зони небезпечності в
залежності від рівня радіоактивного
забруднення території з відповідною
оплатою, а саме: в 3-й зоні небезпечності
в п'ятикратному розмірі в порівнянні з
встановленими діючим законодавством
нормами, в 2-й зоні - в чотирикратному
розмірі і в 1-й зоні - трьохкратному
розмірі. Ці норми оплати роботи в зонах
небезпечності були поширені на осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ СРСР, які були
задіяні на роботах по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС у
відповідності до Розпорядження Ради
Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року №
1031-рс.

Статтею 5 Закону України «Про захист
людини від пливу іонізуючого
випромінювання» передбачено, що
основна дозова межа індивідуального
опромінення населення не повинна
перевищувати 1 мілізіверта ефективної
дози опромінення за рік, при цьому
середньорічні ефективні дози
опромінення людини, віднесеної до
критичної групи, не повинні
перевищувати встановленого цією
статтею основних дозових меж
опромінення незалежно від умов та
шляхів формування цих доз. Якщо
протягом перших двох тижнів після
аварії ефективна доза опромінення може
досягати 50 мілізівертів здійснюється
евакуація людей 1 мілізіверт дорівнює
0,1 бера.

Розпорядженням Кабінету Міністрів
України від 25 листопада 1993 року № 1006-р
«Про оплату праці військовослужбовців
- учасників ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС» визначено, що з метою
соціального захисту колишніх
співробітників апарату МВС учасників
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
віднесених до першої категорії, а також
тих, які отримали в 1986-1987 роках дозу
опромінення в 25 бер і більше органам
внутрішніх справ дозволено
перераховувати їх грошове утримання за
періоди роботи в зоні відчуження із
розрахунку посадових окладів і окладів
за спеціальними званнями, що діяли в
період роботи в зоні ЧАЕС у кратних
розмірах відповідно до зон
небезпечності де вони несли службу.
Крім того, доручено МВС та
Мінсоцзахисту призначити і
перерахувати пенсії відповідно до норм
чинного законодавства із
перерахованого згідно з названим
розпорядженням грошового утримання.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР
«Про оплату праці
військовослужбовців-учасників
ліквідації аварії на ЧАЕС» від 23 травня
1986 року № 1031 рс передбачено поширити, в
тому числі і на військовослужбовців
керівного і рядового складу органів
внутрішніх справ, зайнятих на роботах
по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
порядок і розміри підвищення оплати
праці, передбачені розпорядженням Ради
Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року №
964-рс. При цьому грошове утримання у
збільшених розмірах виплачувати
виходячи із посадових окладів, а особам
офіцерського і начальницького складу,
прапорщикам і мічманам також із
окладів по військовому і спеціальному
званню.

Відповідно п. 1 постанови Кабінету
Міністрів України від 7 листопада 2007 р. N
1294 «Про упорядкування структури та
умов грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб» встановлено, що грошове
забезпечення військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу
складається з посадового окладу,
окладу за військовим (спеціальним)
званням, щомісячних (підвищення
посадового окладу, надбавки, доплати,
винагороди, які мають постійний
характер, премії) та одноразових
додаткових видів грошового
забезпечення.

Статтею 1 Закону України «Про оплату
праці» визначено, що заробітна плата -
це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором роботодавець виплачує
працівникові за виконану ним роботу.
Розмір заробітної плати залежить від
складності та умов виконуваної роботи,
професійно-ділових якостей працівника,
результатів його праці та
господарської діяльності
підприємства.

У ст. 2 цього ж Закону передбачено, що
основна заробітна плата це - винагорода
за виконану роботу відповідно до
встановлених норм праці (норми часу,
виробітку, обслуговування, посадові
обов'язки). Вона встановлюється у
вигляді тарифних ставок (окладів) і
відрядних розцінок для робітників та
посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це -
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні
виплати. До них належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Згідно із ст. 5 Закону України «Про
захист людини від впливу іонізуючого
випромінювання» основна дозова межа
індивідуального опромінення населення
не повинна перевищувати 1 мілізіверта
ефективної дози опромінення за рік, при
цьому середньорічні ефективні дози
опромінення людини, віднесеної до
критичної групи, не повинні
перевищувати встановлених цією
статтею основних дозових меж
опромінення незалежно від умов та
шляхів формування цих доз.

Дозові межі індивідуального
опромінення населення та критерії
щільності забруднення ґрунтів на
території, що зазнала радіоактивного
забруднення внаслідок Чорнобильської
катастрофи, визначаються законами
України та іншими нормативно-правовими
актами.

Відповідно до примітки ч. 1 ст. 5 цього ж
Закону 1 мілізіверт дорівнює 0,1 бера.

У ч. 3 ст. 8 цього ж Закону передбачено, що
тимчасова евакуація людей
здійснюється у разі, якщо протягом
перших двох тижнів після аварії
ефективна доза опромінення може
досягти рівня 50 мілізівертів.

У ст. 2 Закону України «Про оплату
праці» передбачено, що грошові
компенсаційні виплати у вигляді
добових віднесено до додаткової
заробітної плати.

Згідно із ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі
порушення законодавства про оплату
праці працівник має право звернутися
до суду з позовом про стягнення
належної йому заробітної плати без
обмеження будь-яким строком.

Статтею 258 КЗпП України передбачено, що
пенсії працівникам і членам їх сімей
призначаються відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення» та
інших законодавчих актів.

Так як службові відрядження входять в
структуру заробітної плати, то на думку
суду вказані вимоги згідно з чинним
законодавством не поширюється строк
позовної давності.

Враховуючи викладені обставини, суд
приходить до висновку, що не внесення у
довідку про заробітну плату за роботу у
третій зоні небезпечності (зоні
відчуження) м. Прип'ять по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
за період з 26 по 29 квітня 1986 року
одноразової грошової допомоги в
розмірі 600 крб., заробітної плати в
розмірі 121,38 крб., з урахуванням
коефіцієнта 5 (п'ять) перешкоджає ОСОБА_1
здійснити перерахунок пенсії.
Відповідач Броварський МВ ГУ МВС
України безпідставно не включив у
довідку про заробітну плату позивача
на роботах у третій зоні небезпечності
(зоні відчуження) м. Прип'ять одноразову
грошову винагороду в розмірі 600 крб.,
так як вказане грошове забезпечення за
службові відрядження входять в
структуру заробітної плати.

Разом з тим, суд вважає, що з метою
захисту прав та інтересів позивача
ОСОБА_1 від порушень з боку Управління
Пенсійного фонду України у м. Броварах
та Броварському районі Київської
області щодо здійснення перерахунку
пенсії відповідно з урахуванням
відомостей про заробітну плату під час
виконання позивачем службових
обов'язків у третій зоні небезпечності
(зоні відчуження) м. Прип'ять по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, суд вважає за
можливе зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України у Київській
області у м. Броварах та Броварському
районі Київської області здійснити
перерахунок та виплатити пенсію з
01.10.201013 року, тобто за останні шість
місяців, що передують строку звернення
до суду із даним позовом.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання
Броварського МВ ГУ МВС України у
Київській області на підставі
проведеного розрахунку осучаснити
його та стягнути на його користь
недоплачену суму коштів, одноразову
грошову винагороду за отриману
гранично допустиму дозу радіації в
третій зоні небезпечності (зоні
відчуження) м. Прип'ять за період з 26 по
29 квітня 1986 року в розмірі трьох
місячних окладів грошового утримання
по посаді, то дана вимога є
необґрунтованою і такою, що не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 70, 159-163 КАС
України, суд -

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії
Броварського МВ ГУ МВС України у
Київській області при наданні ОСОБА_1
довідки про грошове забезпечення на
роботах в третій зоні небезпеки (в зоні
відчуження) м. Прип'ять по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС за період з 26
по 29 квітня 1986 року без урахування
виплати коштів за отриману гранично
допустиму дозу радіоактивного
опромінення.

Зобов'язати Броварський МВ ГУ МВС
України у Київській області включити у
довідку про заробітну плату ОСОБА_1 за
період з 26 по 29 квітня 1986 року на
підставі розпорядження Ради Міністрів
СРСР № 964-рс від 17 травня 1986 року,
Постанови УРСР і Української Ради
професійних союзів № 207-7 від 10 червня
1986 року за роботу у третій зоні
небезпечності (зоні відчуження) м.
Прип'ять по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС
одноразову грошову винагороду в
розмірі 600 крб. і надати довідку з
урахуванням зазначеної виплати.

Зобов'язати Управління
Пенсійного Фонду України в м. Броварах
та Броварському районі Київської
області здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_1 з урахуванням відомостей про
заробітну плату під час виконання ним
службових обов'язків у третій зоні
небезпечності (зоні відчуження) м.
Прип'ять по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС за період
з 26 по 29 квітня 1986 року одноразову
грошову винагороду в розмірі 600 крб. та
здійснити відповідні виплати з 01.10.2013
року.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Броварський міськрайонний суд
Київської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів.

Суддя
Н. П. Маценко