Справа № 2а-4471/11/0170/1
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року
м. Київ К/9991/35828/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою Державної фінансової
інспекції в Автономній Республіці Крим
на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 04.07.2011р. та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 28.03.2012р. у
справі № 2а-4471/11/0170/1 за позовом
Державного підприємства "Привітне" до
Державної фінансової інспекції в
Автономній Республіці Крим про
визнання дій протиправними та
скасування вимог, -

ВСТАНОВИЛА:

Державне підприємство "Привітне"
звернулось з позовом до Державної
фінансової інспекції в Автономній
Республіці Крим про визнання дій
протиправними та скасування вимог.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 04.07.2011р., залишеною
без змін ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 28.03.2012р., позовні вимоги задоволені
частково. Визнано протиправним та
скасовано п.6 та п. 8 вимоги
Контрольно-ревізійного управління в АР
Крим № 01-07-14-14/2743 від 24 березня 2011 року. В
іншій частині уточнених позовних вимог
відмовлено.

На постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 04.07.2011р. та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 28.03.2012р.
надійшла касаційна скарга Державної
фінансової інспекції в Автономній
Республіці Крим, в якій, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
ставиться питання про їх скасування та
прийняття нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

За змістом частини 2 статті 220 КАС
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Отже, враховуючи що касаційну скаргу
подано відповідачем на рішення судів
першої та апеляційної інстанцій, якими
задоволені позовні вимоги частково,
колегія відповідно до ст. 220 КАС України
перевіряє справу у межах касаційної
скарги, а саме, в частині правомірності
рішень судів стосовно скасування п.6 та
п. 8 вимоги Контрольно-ревізійного
управління в АР Крим № 01-07-14-14/2743 від 24
березня 2011 року.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в результаті
проведення перевірки було складено акт
ревізії фінансово-господарської
діяльності державного підприємства
"Привітне"за період з 01.01.2008 по 31.12.2010 рік
від 24.02.2011 р. № 07-21/9. Акт
ревізії фінансово-господарської
діяльності ДП "Привітне" за період з
01.01.2008 року по 31.12.2010 було вручено
позивачеві 24 лютого 2011 року. 01 березня
2011 року акт ревізії був із
запереченнями підписаний в.о.
директора та начальником
фінансово-економічного відділу ДП
"Привітне".

10 березня 2011 року за № 151 відповідачеві
були направлені заперечення на акт
ревізії фінансово-господарської
діяльності ДП "Привітне" за період з
01.01.2008 року по 31.12.2010р., які у той же день
були отримані відповідачем, що
підтверджується підписом
уповноваженої особи на копії
заперечень.

Відповідач склав та направив 21.03.2011
року з вих. № 07-14-14/2499 на адресу ДП
"Привітне" висновки на заперечення до
акту ревізії, підписані начальником
відділу інспектування в
агропромисловому комплексі й сфері
використання природних ресурсів Демец
В.О. і затверджені заступником
начальника КРУ в АР Крим Шатських В.В.,
що були отримані позивачем 24 березня 2011
року за вхідним № 95, що підтверджується
відбитком штампу вхідної пошти
позивача.

Вказаними висновками відповідачем
були змінені висновки ревізії КРУ в АР
Крим, викладені в абзаці 4 на стор. 5 і в
абзаці 4-7 стр. 55 акту ревізії ДП
"Привітне", а саме їх було викладено в
іншій редакції.

Таким чином, 24 березня 2011 року
позивачеві було направлено вимогу №
01-07-14-14/2743, в якій до позивача був
висунений ряд претензій та вимагалося,
зокрема, щодо спірних п.6 та п.8 вимоги:

6) ревізією встановлено, що в порушення
ст. 96 Земельного кодексу України від
25.10.2001р. № 2768 (зі змінами), ст. 6 Закону
України "Про Структуру, повноваження та
особливості правового і економічного
режиму майнового комплексу
Національного виробничо-аграрного
об'єднання "Масандра" та п. 4.9 Статуту
без дозволу Мінагрополітики України ДП
"Привітне" в 2010 році укладено договір
про сумісну діяльність від 30.04.2010р. №
15А, згідно з яким підприємство
зобов'язалось передати ФО ОСОБА_6
земельні ділянки загальною площею 8,25
га на яких розташовані два водоймища
для здійснення рекреаційної
діяльності, розведення та вирощування
риби. Зазначений факт сприяв
нецільовому використанні земельної
ділянки на якій розташовані два
водоймища площею 8,25 га, чим порушені
вимоги норм чинного законодавства. Під
час ревізії спеціалістом Держкомзему
на підставі "Розрахунку шкоди,
заподіяної внаслідок використання
земельної ділянки не за цільовим
призначенням", який розраховано на
підставі "Методики визначення розміру
шкоди, заподіяної внаслідок
самовільного зайняття земельних
ділянок, використання земельних
ділянок не за цільовим призначенням,
зняття фунтового покриву (родючого
шару ґрунту) без спеціального дозволу",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 25.07.2007р. № 963,
розраховано розмір заподіяної шкоди у
сумі 10906,13 грн. У зв'язку з чим,
дотримуватись вимог ст. 96 Земельного
кодексу України від 25.10.2001р. № 2768.
Сплатити до державного бюджету
заподіяну шкоду у сумі
10906,13 грн.;

8) ревізією питання оприбуткування в
бухгалтерському обліку ДП "Привітне"
права на користування земельними
ділянками встановлено, що не
дотримуючись вимог порядку "Методики
експертної грошової оцінки у земельних
ділянок", затвердженого КМУ від 11.10.2002 №
1531, в 2009 році підприємством зроблено
розрахунок, визначений за доходним
підходом та призначений тільки для
визначення вартості нематеріальних
активів, права користування земельними
ділянками загальною площею 881,55 га. у
сумі 109 746,00 грн., що призвело до
недостовірних даних щодо визначення
вартості права на користування
земельними ділянками. Відобразити в
бухгалтерському обліку право
користування землею відповідно з
"Методикою експертної грошової оцінки
земельних ділянок", затвердженою КМУ
від 11.10.2002 № 1531.

Перевіряючи обґрунтованість висновків
КРУ в АРК щодо нецільового
використання ДП "Привітне" земельної
ділянки та завдання збитку позивачеві
від передачі двох водоймищ для
здійснення рекреаційної діяльності,
судами було встановлено наступне.

30.04.2010 року ДП "Привітне" укладено
договір про спільну діяльність №15А з
фізичною особою ОСОБА_6 Предметом
договору зазначено майнові відносини
сторін з господарського
використання та охорони індивідуально
визначеного майна: двох водоймищ, які
розташовані на території земель ДП
"Привітне" в районі бригади
АДРЕСА_1. Пунктом 1.2 договору
встановлено, що передавання водоймищ в
використання не приводить до
передавання права власності, власником
майна залишилось ДП "Привітне".

Відповідно до п.п.2.1.1 зазначеного
договору ДП "Привітне" зобов'язалося
передати фізичній особі ОСОБА_6 два
водоймища для здійснення
рекреаційної діяльності, розведення та
вирощування риби, дозволити фізичній
особі ОСОБА_6 установку будинку
орендаря.

Згідно з п.п.2.1.2 договору фізична особа
ОСОБА_6 зобов'язаний: на протязі дії
договору здійснювати постачання 50 % від
спійманої риби для потреб їдальні ДП
"Привітне"; надавати будинок орендаря
працівникам бригади за їх заявою;
використовувати майно, що передається,
за призначенням; охороняти водоймища
та інше майно; підтримувати порядок на
території водоймищ, своєчасно вивозити
сміття і утримувати в санітарному
стані прибережні полоси водоймищ;
проводити облаштування риболовних
міст, причалів, автостоянок, міст
відпочинку рибалок -любителів. В п.3.1
договору зазначено, що ведення
сумісних справ за договором
здійснюється сторонами за їх сумісним
узгодженням.

З договору вбачається, що він
вважається укладеним з моменту його
підписання та діє до 01.05.2005 року.

Відповідно до п. "а" ч.1 ст. 96 Земельного
кодексу України землекористувачі
зобов'язані забезпечувати
використання землі за цільовим
призначенням та за свій рахунок
приводити її у попередній стан у разі
незаконної зміни її рельєфу, за
винятком випадків незаконної зміни
рельєфу не власником такої земельної
ділянки.

Під час проведення ревізії
встановлено, що ДП "Привітне" при
укладенні договору про спільну
діяльність не зверталось до
Мінагрополітики України та не
отримувало дозвіл від органу
управління майном на укладання
договору.

Відповідно до Порядку обліку платників
податків, зборів (обов'язкових
платежів), затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 19 лютого 1998 року N 80 (в
редакції наказу Державної податкової
адміністрації України від 17 листопада
1998 р. N 552), зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 14 грудня
1998 р. за N 791/3231 (в редакції на час
виникнення спірних правовідносин)
договори про спільну діяльність
обліковуються в органах державної
податкової служби.

Ревізією встановлено, що реєстрація
договору про спільну діяльність в
податковому органу не здійснювалася.
Однак, фактично цей договір сторонами
не виконувався, земельна ділянка
площею 8,26 га, на якій знаходяться
водоймища, на виконання умов
вищезазначеного договору не
передавалася, водойми взагалі не
використовувалися для розведення й
вирощування риби. В бухгалтерському
обліку позивачем не відображалася
передача будь-якого майна до спільної
діяльності, облік витрат за спільною
діяльністю підприємство не
здійснювало. В бухгалтерському обліку
ДП "Привітне" не відображена й передача
улову риби в 2010 році від ОСОБА_6 до
їдальні ДП "Привітне". Крім того, суд
зазначає, що 17.02.2011 року зазначений
договір про спільну діяльність № 15-А
від 30.04.2010 року було розірвано.

Вищезазначене є достатнім доказом
того, що договір про спільну діяльність
№ 15-А від 30.04.2010 року не
виконувався сторонами. Крім того, що
зазначений договір не містить
необхідних істотних умов, які є
обов'язковими.

Відповідно до ч.1 ст. 638 Цивільного
кодексу України договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

З державного акту на право постійного
користування землею I-КМ № 002748
встановлено, що у позивача в постійному
користуванні знаходиться ділянка, на
якій розташована велика кількість
водоймищ, що підтверджується планом
зовнішнього землекористування з
зазначенням місць розташування
водоймищ, копія якого знаходиться в
матеріалах справи.

Приймаючи до уваги, що позивач в своїй
господарській діяльності використовує
багато водоймищ, а в договорі про
спільну діяльність не зазначено
відмітні характеристики водоймищ, які
планувалось використовувати в
рекреаційних цілях, їх розміри, порядок
їх передачі, договір про спільну
діяльність №15А від 30.04.2010 року не може
вважатися таким, що був укладений.

Зазначений договір не містить порядку
ведення спільних справ, правового
статусу майна, що передається до
спільної діяльності, порядку покриття
видатків та збитків учасників, оцінки
внесків. З акту ревізії не
вбачається, на підставі чого
відповідач дійшов висновку, що
позивачем земельна ділянка реально
використовується не за призначенням та
що стало підставою для висновку про
заподіяння збитку позивачеві від
передачі двох водоймищ.

Отже, неотримання ДП "Привітне" дозволу
від органу управління майном на
укладання договору та порушення
позивачем порядку реєстрації договору
про спільну діяльність не є підставою
для вищезазначеного висновку КРУ в АРК
про використання позивачем земельної
ділянки не за цільовим призначенням.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія погоджується з висновками
судів попередніх інстанцій, що п. 6
вимог щодо усунення порушень,
направлених листом № 01-07-14-14/2743
від 24 березня 2011 року, є
необґрунтованим.

Щодо п.8 вимоги то колегія суддів також
погоджується з судами попередніх
інстанцій щодо задоволення позовної
вимоги в цій частині враховуючи
наступне.

Ревізією питання оприбуткування в
бухгалтерському обліку ДП "Привітне"
права на користування земельними
ділянками встановлено, що станом на
01.01.2008 року, 01.01.2009 року в
бухгалтерському обліку ДП "Привітне"
право користування земельними
ділянками не відображено на субрахунку
122 "Право користування майном". На
підставі висновку про вартість майна,
який зроблено ТОВ "Енергія Криму", в
вересні 2009 року в бухгалтерському
обліку підприємства відображена
вартість права на користування
земельними ділянками загальною площею
881,55 га у сумі 109 746,00 грн. Даний
розрахунок, як зазначено в висновку,
визначений доходним підходом та
призначений тільки для визначення
вартості нематеріальних активів для
цілей бухгалтерського обліку та не
може бути використаний з іншою метою.

Ревізією встановлено, що при
визначенні вартості права на
користування земельними ділянками не
застосований порядок, який визначений
в Методиці експертної грошової оцінки
земельних ділянок, від 11.10.2002 № 1531, що
призвело до недостовірних даних щодо
визначення вартості права на
користування земельними ділянками, у
зв'язку з чим КРУ в АРК вимагає від
позивача відобразити в
бухгалтерському обліку право
користування землею відповідно з
Методикою експертної грошової оцінки
земельних ділянок, затвердженою КМУ
від 11.10.2002 № 1531.

З листа ТОВ "Енергія Крим" від 22.04.2011
року № 5 вбачається, що в вересні 2009
року ТОВ "Енергія Крим" здійснювало
оцінку нематеріального активу - права
користування земельними ділянками, що
знаходяться на балансі ДП "Привітне",
розташованих за адресою: м.Алушта,
с.Привітне з метою визначення вартості
для цілей бухгалтерського обліку. В
листі зазначено, що вартість
визначалася на дату оцінки 01.10.2009 року.
ТОВ "Енергія Крим" в листі зауважило, що
незалежна оцінка здійснюється у
відповідності з діючим законодавством,
в т.ч. на підставі Національного
стандарту № 1 "Загальні принципи оцінки
майна та майнових прав" та Методики
експертної грошової оцінки земельних
ділянок, затвердженої постановою КМУ
від 11.10.02 року № 1531

З листа вбачається, що ТОВ "Енергія" при
здійсненні оцінки керувалося
інструктивним листом Фонду державного
майна від 23.01.2004 року № 10-36-835, в п.12 якого
зазначено, що розрахунок вартості
права користування земельною ділянкою
як нематеріального активу
здійснюється згідно з формулою,
зазначеною в п.44 Методики експертної
грошової оцінки земельних ділянок,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 11.10.2002 № 1531. Далі
зазначено, що у випадку об'єктивної
відсутності ринкових даних, які
необхідні для розрахунку додаткового
доходу орендатора за перший рік, право
користування земельною ділянкою
визначається шляхом непрямої
капіталізації фактично нарахованої
річної величини плати за землю
(орендної плати). Період прогнозування
додаткового доходу встановлюється від
дати оцінки до дати закінчення строку
дії укладеного договору оренди. У
випадку відсутності таких договорів
період прогнозування складає 50 років.
Ставка капіталізації, яка
використовується для розрахунку
вартості права користування земельною
ділянкою визначається у відповідності
до вимог п.7 Методики експертної
грошової оцінки земельних ділянок",
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 11.10.2002 № 1531.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що
ТОВ "Енергія Крим" при визначенні
вартості права на користування
земельними ділянками керувалася
порядком, який визначений в Методиці
експертної грошової оцінки земельних
ділянок, затвердженої постановою
Кабінету Міністрів України від 11
жовтня 2002 р. N 1531.

Таким чином, судова колегія зазначає,
що висновок КРУ в АРК щодо
незастосування позивачем порядку, який
визначений в Методиці експертної
грошової оцінки земельних ділянок, від
11.10.2002 № 1531, що призвело до
недостовірних даних щодо визначення
вартості права на користування
земельними ділянками, є безпідставним.

Крім того, відповідно до п.35 Порядку
проведення інспектування державною
контрольно-ревізійною службою,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20 квітня 2006 р. N 550,
виявлені допущені об'єктом контролю
порушення законодавства, контроль за
дотриманням якого віднесено до
компетенції служби, фіксуються в
констатуючій частині акта ревізії з
обов'язковим посиланням на норми
законів чи інших нормативно-правових
актів, які порушено, та зазначенням
винних у їх допущенні осіб.

Однак, в порушення п.35 Порядку
проведення інспектування державною
контрольно-ревізійною службою КРУ в
АРК в п.8 вимог щодо усунення порушень
не зазначає норму порядку Методики
експертної грошової оцінки земельних
ділянок",затвердженої постановою КМУ
від 11.02.2002 року № 1531, яка на його думку
порушена.

Таким чином, колегія суддів вважає
вірним висновки судів щодо визнання
протиправними та скасування п.п.6,8
вимог Контрольно-ревізійного
управління в АР Крим № 01-07-14-14/2743 від 24
березня 2011 року.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що при вирішенні
справи судами першої та апеляційної
інстанцій вірно застосовані норми
матеріального та процесуального права.
Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують. За таких обставин
підстав для задоволення касаційної
скарги судова колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції в Автономній Республіці Крим
відхилити, а постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 04.07.2011р. та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 28.03.2012р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: