Справа № 817/996/14
Суддя: Дудар О.М.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/996/14

27 травня 2014 року 18год. 40хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Дудар О.М., за участю
секретаря судового засідання Климчук
В.В., сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: представники Масалов С.О.,
Юрковський С.Б.,

відповідача: представник Федченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стоміль Санок
Україна"

до Рівненської митниці Міндоходів
про зобов'язання вчинення певних
дій,ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Стоміль Санок
Україна» (далі - ТОВ «Стоміль Санок
Україна») звернулося з
адміністративним позовом до
Рівненської митниці Міндоходів (далі -
Рівненська митниця) про зобов'язання
вчинення певних дій.

Позивач просить суд зобов'язати
відповідача зарахувати відповідно до
поданої заяви від 16.11.2010 №2467 надмірно
сплачене мито з імпортованого товару в
сумі 1602572,41грн. та надмірно сплачений
податок на доданку вартість із
завищеного мита в сумі 320514,48грн. для
наступних розрахунків як передоплату
для майбутнього оформлення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
всупереч вимогам чинного
законодавства Рівненською митницею не
вчинено жодних дій щодо заяви позивача
про повернення надмірно сплачених
платежів.

У судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали
повністю та пояснили суду, що листом
Рівненської митниці від 29.11.2010 301/57-16-6448
ТОВ «Стоміль Санок Україна» було
повідомлено про перегляд та скасування
ряд рішень митниці про визначення коду
товару, що приймалися відділом
номенклатури та класифікації товарів
Рівненської митниці. Скасовані рішення
про визначення коду товару потягнули
для ТОВ «Стоміль Санок Україна»
правові наслідки. В наступному, ввозячи
на митну територію України в режимі
імпорту ідентичні товари, товариство
зобов'язане було декларувати товар та
проводити митне оформлення за тими
кодами товарів, що були визначені
скасованими рішеннями. Внаслідок
неправильної класифікації позивачем
було сплачено надмірні суми мита та
податку на додану вартість. У зв'язку з
такими обставинами, ТОВ «Стоміль Санок
Україна» звернулося до Рівненської
митниці з заявою від 16.11.2010 №2467 про
зарахування надмірно сплаченого мита з
імпортованого товару в сумі 1602572,41грн.
та надмірно сплаченого податку на
додану вартість із завищеного мита в
сумі 320514,48грн. для наступних
розрахунків як передоплату для
майбутнього митного оформлення. Проте,
відповідачем з моменту подання заяви
до цього часу було проведено лише
листування з позивачем щодо поширення
дії скасованих рішень про визначення
коду товару та щодо ставлення до
висновку експертного дослідження
Волинського відділення Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз. Жодної дії, передбаченої
Порядком повернення платникам
податків коштів, що обліковуються на
відповідних рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затвердженим наказом
Державної митної служби України від
20.07.2007 №618, Рівненською митницею
вчинено не було. Звернули увагу суду на
те, що всі листи, які надсилалися
відповідачем позивачу, не є ні
висновком про повернення коштів за
заявою, ні обґрунтованою відмовою в
поверненні коштів. Зазначили, що
бездіяльність митного органу порушує
права та інтереси позивача. Просили
позов задовольнити повністю.

Відповідачем позов не визнано повністю
з підстав, викладених у письмових
запереченнях.

У судовому засіданні представник
відповідача надав пояснення, тотожні
письмовим запереченням, а, зокрема,
пояснив, що позовні вимоги є
безпідставними, оскільки жодних
порушень права та інтересів позивача
Рівненською митницею допущено не було.
Звернення ТОВ «Стоміль Санок Україна»
від 16.11.2010 №2467 було розглянуто
відповідачем ще у 2010 році. За
результатами розгляду товариству було
надіслано лист-відповідь від 29.11.2010
№01/57-16-6448, згідно з яким дія скасованих
класифікаційних рішень поширюється
лише на ті партії товарів, які
зазначені у ВМД, за якими ці рішення
приймалися та за якими було здійснено
митне оформлення товарів. Даним листом
ТОВ «Стоміль Санок Україна» було
надано і розрахунок переплаченого мита
та податку на додану вартість, згідно з
яким сума переплаченого мита становить
115288,17грн., а сума переплаченого податку
на додану вартість - 23057,63грн. В силу
вимог чинного законодавства позивач
повинен був подати відповідачу іншу
заяву із зазначенням причин повернення
коштів, реквізитів банку, найменування
та коду за ЄДРПОУ платника податків -
юридичної особи. 27.05.2013 до Рівненської
митниці надійшло звернення ТОВ
«Стоміль Санок Україна» №2417 щодо
зарахування в рахунок майбутніх
платежів коштів за вантажними митними
деклараціями, класифікаційні рішення
за якими надалі були скасовані, на суму
115053,04грн. мита та 16231,67грн. податку на
додану вартість. Листом від 07.06.2013 №2441
дане звернення позивачем було
відкликано. Звернув увагу суду на те, що
в силу вимог Митного кодексу України,
Податкового кодексу України та Порядку
повернення платникам податків коштів,
що обліковуються на відповідних
рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затвердженого наказом
Державної митної служби України від
20.07.2007 №618, повернення коштів, як
помилково та/або надміру сплачених до
бюджету, здійснюється в 1095-денний
строк. Вказав на те, що позивачем
пропущено встановлений ч.2 ст.99 КАС
України шестимісячний строк звернення
до суду, оскільки обґрунтована
відповідь була надана ТОВ «Стоміль
Санок Україна» у листопаді 2010 року.
Просив позов залишити без розгляду.

Заслухавши пояснення представників
сторін, показання свідка, повно і
всебічно з'ясувавши всі обставини
справи в їх сукупності на підставі
чинного законодавства, перевіривши їх
дослідженими у судовому засіданні
доказами, суд вважає, що в задоволенні
позову належить відмовити з огляду на
наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Процедура повернення платникам
податків коштів, що обліковуються на
відповідних рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, у тому числі у випадках,
зазначених у статті 264, частині
четвертій статті 284 Митного кодексу
України та в міжнародних договорах
України, визначена Порядком повернення
платникам податків коштів, що
обліковуються на відповідних рахунках
митного органу як передоплата, і митних
та інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
затвердженим наказом Державної митної
служби України від 20.07.2007 №618,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 25.09.2007 за №1097/14364 (далі - Порядок
№618).

Відповідно до п.1 Порядку №618 (у
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), для повернення
з Державного бюджету України митних та
інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
платником податків до загального
відділу митного органу, яким
здійснювалось оформлення митної
декларації, подається заява довільної
форми, яка підписується керівником і
головним бухгалтером суб'єкта
господарської діяльності або фізичною
особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го
дня, наступного за днем зарахування
коштів до Державного бюджету України.

У заяві зазначаються причини
повернення коштів, реквізити
фінансової установи, найменування та
ідентифікаційний код за ЄДРПОУ
платника - юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові,
ідентифікаційний номер за ДРФО (за
наявності) платника - фізичної особи та
напрям зарахування коштів:

а) для повернення платнику - на рахунок
платника, відкритий у фінансовій
установі;

б) для подальших розрахунків як
передоплата або грошова застава:

на депозитний рахунок 3734;

на банківський рахунок 2603;

в) для повернення фізичній особі в
готівковій формі, якщо такі кошти
вносилися готівкою - на банківський
рахунок 2603.

До заяви додаються:

аркуші з позначенням "3/8" комплектів
бланків митних декларацій форм МД-2 і
МД-3 і доповнення (у разі їх оформлення)
або другий аркуш оформленої посадовою
особою митного органу уніфікованої
митної квитанції МД-1, за якою помилково
та/або надмірно сплачено митні та інші
платежі;

документи, що підтверджують суму
помилково та/або надмірно сплачених
митних та інших платежів.

Згідно з п.7 Порядку №618, загальний
строк прийняття митним органом рішення
про повернення платникам податків
помилково та/або надмірно сплачених
митних та інших платежів не повинен
перевищувати одного місяця.

Пунктом 12 Порядку №618 передбачено, що
за відсутності підстав для повернення
коштів у встановленому порядку
готується та надсилається заявнику
письмова обґрунтована відповідь.

Судом встановлено, що упродовж травня -
червня 2010 року ТОВ «Стоміль Санок
Україна» для проведення митного
оформлення ввезення товару на
територію України Рівненській митниці
було подано вантажно - митні
декларації, з визначенням коду товару у
яких позивачем відповідач не
погодився, та прийняв наступні рішення
про визначення коду товару (т.1 -
а.а.с.22-35, 240-250):

- від 18.05.2010 №КТ204-3235-10 - ВМД від
02.03.2010 №204000014/2010/001904;

- від 28.05.2010 №КТ204-3512 - ВМД від 31.03.2010
№204000014/2010/002295;

- від 31.05.2010 №КТ204-3533-10 - ВМД від
02.04.2010 №204000014/2010/002334;

- від 09.06.2010 №КТ204-3813-10 - ВМД від
21.04.2010 №204000014/2010/002727;

- від 09.06.2010 №КТ204-3809-10 - ВМД від
16.04.2010 №204000014/2010/00 2675;

- від 17.06.2010 №КТ204-4047-10 - ВМД від
20.04.2010 №204000014/2010/002725;

- від 18.06.2010 №КТ204-4086-10 - ВМД від
30.04.2010 №204000014/2010/002982.

Виконуючи вказані рішення, ТОВ
«Стоміль Санок Україна» було змінено
код товару та подано Рівненській
митниці вантажно-митні декларації від
20.03.2010 №204000014/2010/001983, від 31.03.2010
№204000014/2010/002317, від 02.04.2010 №204000014/2010/002337,
від 20.04.2010 №204000014/2010/002745, від 30.04.2010
№204000014/2010/003008, від 16.04.2010 №204000014/2010/002675,
від 21.04.2010 №204000014/2010/002746, за якими було
здійснено митне оформлення та випущено
імпортований товар в обіг.

Листом від 22.11.2010 №01/57-27-6281 Рівненська
митниця повідомила ТОВ «Стоміль Санок
Україна» про перегляд та скасування
відділом контролю митної вартості та
класифікації товарів Рівненської
митниці рішень про визначення коду
товару від 18.05.2010 №КТ-204-3235-10, від 28.05.2010
№КТ-204-3512-10, від 31.05.2010 №КТ-204-3533-10, від
09.06.2010 №КТ-204-3512-10, від 09.06.2010 №КТ-204-3809-10,
від 17.06.2010 №КТ-204-4047-10, від 18.06.2010
№КТ-204-4086-10 (т.1 - а.с.9).

У зв'язку з такими обставинами, ТОВ
«Стоміль Санок Україна» звернулося до
Рівненської митниці з листом-заявою
від 16.11.2010 №2467 щодо зарахування
переплати мита та податку на додану
вартість за скасованими рішеннями
Рівненської митниці про визначення
коду товару згідно з наданими
розрахунками надмірно сплаченого мита
з імпортованого товару в сумі 1602572,41грн.
та надмірно сплаченого податку на
додану вартість із завищеного мита в
сумі 320514,48грн. для подальших
розрахунків як передоплату для
майбутнього митного оформлення (т.1 -
а.с.222).

На вказане звернення Рівненською
митницею надіслано позивачу
лист-відповідь від 29.11.2010 №01/57-16-6448,
згідно з яким дія скасованих рішень
поширюється тільки на партії товарів,
які зазначені у ВМД, за якими прийнято
класифікаційні рішення, та не може бути
поширена на інші партії товарів по ВМД,
за якими було проведено митне
оформлення товарів, що надходили на
адресу підприємства (т.1 - а.с.223).

Таким чином, відповідачем було
виконано вимогу Порядку №618 щодо
надання обґрунтованої відповіді за
відсутності підстав для повернення
коштів у зазначених платником сумах, а
посилання позивача про зворотне не
знайшли підтвердження належними та
допустимими доказами.

Зокрема, відповідачем самостійно було
скасовано рішення про визначення коду
товару за наступними вантажно-митними
деклараціями:

- від 18.05.2010 №КТ204-3235-10 - ВМД від
02.03.2010 №204000014/2010/001904;

- від 28.05.2010 №КТ204-3512 - ВМД від 31.03.2010
№204000014/2010/002295;

- від 31.05.2010 №КТ204-3533-10 - ВМД від
02.04.2010 №204000014/2010/002334;

- від 09.06.2010 №КТ204-3813-10 - ВМД від
21.04.2010 №204000014/2010/002727;

- від 09.06.2010 №КТ204-3809-10 - ВМД від
16.04.2010 №204000014/2010/00 2675;

- від 17.06.2010 №КТ204-4047-10 - ВМД від
20.04.2010 №204000014/2010/002725;

- від 18.06.2010 №КТ204-4086-10 - ВМД від
30.04.2010 №204000014/2010/002982.

У зв'язку зі скасуванням Рівненською
митницею зазначених рішень про
визначення коду товару, ставка
ввізного мита, яким оподатковувалися
профілі віконні з вулканізованої
незатверділої гуми S-917XR/Е та S-918XR/Е,
призначені для ущільнення скла на
вікнах, та профілі фасонні
(ущільнювачі) з вулканізованої
пористої гуми SD-55/4-420 D 14х12, SD-40АХ/4-420 Е 150,
SD-1СХ/4-420 D 100, SD-54С/4-420 D 10х12, SP-381/5Е DL-453mm,
SP-381/6Е DL-665mm, SP-381/7Е DL-1214mm, T29 DL-25000mm,
призначені для ущільнення вікон та
дверей автомобілів, автобусів,
тракторів, зменшилася відповідно з 10%
та 13% до 5%, а, щодо товарів, поставлених з
Республіки Білорусь, - мито на підставі
міждержавних угод сплаті не підлягало.

Згідно з наданим Рівненською митницею
розрахунком переплаченого ТОВ
«Стоміль Санок Україна» мита та
податку на додану вартість за
скасованими рішеннями про визначення
коду товару від 18.05.2010 №КТ204-3235-10, від
28.05.2010 №КТ204-3512, від 31.05.2010 №КТ204-3533-10, від
09.06.2010 №КТ204-3813-10, від 09.06.2010 №КТ204-3809-10,
від 17.06.2010 №КТ204-4047-10, від 18.06.2010
№КТ204-4086-10, сума надміру сплаченого
мита становить 115288,17грн., сума надміру
сплаченого позивачем податку на додану
вартість - 23057,63грн. (т.1 - а.с.224).

Поряд з цим, з листа-заяви ТОВ «Стоміль
Санок Україна» від 16.11.2010 №2467
вбачається, що позивач просив
відповідача зарахувати як передоплату
для подальших розрахунків переплату
мита та податку на додану вартість по
зазначеним скасованим рішенням про
визначення коду товару, проте суми
зазначив наступні: надмірно сплачене
мито з імпортованого товару - 1602572,41грн.,
надмірно сплачений податок на додану
вартість із завищеного мита - 320514,48грн.
(т.1 - а.с.222).

Тобто, розрахована позивачем сума
надмірно сплачених митних платежів
(всього 1923086,89грн.) перевищує суму
надмірно сплачених коштів за
скасованими класифікаційними
рішеннями (всього 138345,81грн.).

Зазначена різниця в сумах надмірно
сплачених коштів виникла у зв'язку з
тим, що ТОВ «Стоміль Санок Україна» до
суми коштів, що є надміру сплаченими
внаслідок скасування рішень про
визначення коду товару, додано ще й
кошти, які сплачувалися ним при митному
оформлення ідентичного товару за
іншими митними деклараціями до 08.11.2010
(т.1 - а.а.с.244-245, т.2 - а.с.62), зокрема: від
20.05.2010 №204000014/2010/003601, від 08.06.2010
№204000014/2010/004258, від 09.06.2010 №204000014/2010/004297,
від 23.06.2010 №204000014/2010/004792, від 30.06.2010
№204000014/2010/005010, від 01.07.2010 №204000014/2010/005053,
від 12.07.2010 №204000014/2010/005446, від 15.07.2010
№204000014/2010/005601, від 22.07.2010 №204000014/2010/005876,
від 27.07.2010 №204000014/2010/006018, від 28.07.2010
№204000014/2010/006059, від 31.07.2010 №204000014/2010/006216,
від 04.08.2010 №204000014/2010/006325, від 05.08.2010
№204000014/2010/006358, від 10.08.2010 №204000014/2010/006492,
від 11.08.2010 №204000014/2010/006518, від 13.08.2010
№204000014/2010/006621, від 18.08.2010 №204000014/2010/006753,
від 18.08.2010 №204000014/2010/006754, від 21.08.2010
№204000014/2010/006899, від 26.08.2010 №204000014/2010/007031,
від 26.08.2010 №204000014/2010/007026, від 02.09.2010
№204000014/2010/007296, від 03.09.2010 №204000014/2010/007357,
від 06.09.2010 №204000014/2010/007407, від 09.09.2010
№204000014/2010/007546, від 10.09.2010 №204000014/2010/007608,
від 14.09.2010 №204000014/2010/007721, від 15.09.2010
№204000014/2010/007763, від 20.09.2010 №204000014/2010/007964,
від 23.09.2010 №204000014/2010/008129, від 05.10.2010
№204000014/2010/008544, від 08.10.2010 №204000014/2010/008648,
від 13.10.2010 №204000014/2010/008843, від 14.10.2010
№204000014/2010/008865, від 21.10.2010 №204000014/2010/009107,
від 25.10.2010 №204000014/2010/009233, від 28.10.2010
№204000014/2010/009377, від 01.11.2010 №204000014/2010/009539,
від 01.11.2010 №204000014/2010/009538, від 01.11.2010
№204000014/2010/009541, від 04.11.2010 №204000014/2010/009673,
від 08.06.2010 №204000014/2010/004257, від 14.06.2010
№204000014/2010/004457, від 16.06.2010 №204000014/2010/004556,
від 29.06.2010 №204000014/2010/004947, від 08.07.2010
№204000014/2010/005329, від 09.08.2010 №204000014/2010/006440,
від 10.09.2010 №204000014/2010/007615, від 22.09.2010
№204000014/2010/008069, від 23.09.2010 №204000014/2010/008125,
від 29.09.2010 №204000014/2010/008318, від 01.10.2010
№204000014/2010/008457, від 13.10.2010 №204000014/2010/008845,
від 15.10.2010 №204000014/2010/008910, від 19.10.2010
№204000014/2010/009047, від 28.10.2010 №204000014/2010/009376.

Поряд з цим, митні платежі за
вищезазначеними вантажно-митними
деклараціями не можуть вважатися
надмірно сплаченими, оскільки
позивачем самостійно зазначено код
товару за УКТЗЕД, визначено відповідну
ставку мита та сплачено до бюджету
мито, а також податок на додану
вартість.

Із системного аналізу норм ст.1, ч.1 ст.70,
ст.72, ст.313 Митного кодексу України від
11.07.2002 N92-IV, що діяв на час виникнення
спірних правовідносин (далі - МК
України), Порядку ведення Української
класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.12.2002 №1863,
Порядку оформлення й використання
Картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України,
затвердженого наказом Державної
митної служби України від 12.12.2005 №1227,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 26.12.2005 за №1562/11842, вбачається, що
у правовідносинах між митницею та
декларантом право останнього є
порушеним у випадку відмови митниці в
митному оформленні товару за ціною,
вказаною декларантом та самостійного
визначення митної вартості товару. При
цьому, рішення митного органу про
відмову в митному оформленні товару
здійснюється у письмовій формі.

У випадку відсутності письмового
рішення митниці про відмову в митному
оформленні товару заявник не може
посилатися на порушення свого права,
оскільки оскарження дій відповідача з
мотивів, які ґрунтуються на припущенні
про можливість порушення права, є
безпідставним.

Вищеописані вантажно-митні декларації
не є анульованими, суми сплачених за
ними митних платежів не оскаржувалися
ТОВ «Стоміль Санок Україна» ні в
адміністративному, ні у судовому
порядку.

Таким чином, оскільки позивач не
оскаржував сум митних платежів,
сплачених за вищезазначеними
вантажно-митними деклараціями, такі
суми не можуть бути визнані як надмірно
сплачені, а відповідні вантажно-митні
декларації - як підстави для повернення
надмірно сплачених коштів.

Отже, Рівненською митницею правомірно,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені чинним законодавством, за
відсутності підстав для повернення
коштів було надано ТОВ «Стоміль Санок
Україна» обґрунтовану відповідь
листом від 29.11.2010 №01/57-16-6448.

Крім того, суд зазначає, що, звертаючись
до відповідача із листом-заявою від
16.11.2010 №2467, позивач не дотримався вимог
п.1 Порядку №618, а саме: не додав до
зазначеної заяви документів, що
підтверджують суму помилково та/або
надмірно сплачених митних та інших
платежів.

Повторно із заявою щодо зарахування в
рахунок майбутніх платежів коштів за
вантажно-митними деклараціями,
класифікаційні рішення за якими надалі
було скасовано, в сумі 115053,04грн. мита та
16321,67грн. податку на додану вартість,
ТОВ «Стоміль Санок Україна» до
Рівненської митниці звернулося лише
27.05.2013 - лист-заява від 27.05.2013 №2417(т.2 -
а.с.225).

Листом від 07.06.2013 №2441 вказане звернення
позивачем було самостійно відкликано
(т.2 - а.с.226).

Таким чином, жодної протиправної
бездіяльності відповідача судом не
встановлено.

Наступне тривале листування між ТОВ
«Стоміль Санок Україна» та Рівненською
митницею (т.2 - а.а.с.24-37), на яке
посилаються представники позивача, не
спростовує факту надання відповідачем
обґрунтованої відповіді листом від
29.11.2010 №01/57-16-6448, а лише підтверджує
правомірність дій митного органу, який
на кожне звернення позивача надавав
відповідь у встановленому законом
порядку.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем надано
достатні аргументи та докази, які
свідчать про відсутність порушення
прав позивача, в той же час, позивачем
не доведено обставин в обґрунтування
своїх вимог, у зв'язку з чим суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення позову.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Представник відповідача у судовому
засіданні наполягав на залишенні
адміністративного позову без розгляду
у зв'язку з пропущенням позивачем
строків на звернення до
адміністративного суду.

У той же час, представник позивача та
допитаний в судовому засіданні як
свідок керівник ТОВ «Стоміль Санок
Україна» вказували на те, що триваюча,
на їхню думку, бездіяльність
Рівненської митниці, була проявом
злочинної влади та відсутності
справедливого судочинства на теренах
Української держави.

Статтею 8 КАС України визначено, що суд
при вирішенні справи керується
принципом верховенства права, який
застосовує з урахуванням судової
практики Європейського суду з прав
людини.

Стаття 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод (далі -
Конвенція) гарантує право на
справедливий і публічний розгляд
справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, при визначенні
цивільних прав і обов'язків особи чи
при розгляді будь-якого кримінального
обвинувачення, що пред'являється особі.

У практиці Європейського суду з прав
людини питанню доступу до суду
приділено значну увагу.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив,
що "у демократичному суспільстві у
світлі розуміння Конвенції, право на
справедливий суд посідає настільки
значне місце, що обмежувальне
тлумачення статті 6 не відповідало б
меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що
"стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії
справедливого судочинства, одним з
аспектів яких є доступ до суду. Рівень
доступу, наданий національним
законодавством, має бути достатнім для
забезпечення права особи на суд з
огляду на принцип верховенства права в
демократичному суспільстві. Для того,
щоб доступ був ефективним, особа
повинна мати чітку практичну
можливість оскаржити дії, які
становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Суду у багатьох
справах, основною складовою права на
суд є право доступу, в тому розумінні,
що особі має бути забезпечена
можливість звернутись до суду для
вирішення певного питання, і що з боку
держави не повинні чинитись правові чи
практичні перешкоди для здійснення
цього права.

У своїй практиці Європейський суд
неодноразово наголошував, що право на
доступ до суду, закріплене у 6 § 1
Конвенції, не є абсолютним: воно може
бути піддане допустимим обмеженням,
оскільки вимагає за своєю природою
державного регулювання.
Держави-учасниці користуються у цьому
питанні певною свободою розсуду.

Однак Суд повинен прийняти в останній
інстанції рішення щодо дотримання
вимог Конвенції; він повинен
переконатись у тому, що право доступу
до суду не обмежується таким чином чи
такою мірою, що сама суть права буде
зведена нанівець. Крім того, подібне
обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1,
якщо воно не переслідує легітимної
мети та не існує розумної
пропорційності між використаними
засобами та поставленою метою (див. Prince
Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Враховуючи викладене, суд вважав за
необхідне розглянути даний
адміністративний позов по суті, не
обмежуючи право позивача на доступ до
суду.

Відповідно до вимог ст.94 КАС України
понесені позивачем судові витрати не
відшкодовуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стоміль Санок
Україна" до Рівненської митниці
Міндоходів про зобов'язання вчинення
певних дій відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Дудар О.М.