Справа № К/9991/62661/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/62661/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Заїки М.М., Стародуба О.П., -

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд справи
за позовом ОСОБА_4 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Закарпатській області, Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Закарпатській області про виплату
заборгованої пенсії за 2005-2008 роки,
компенсації та індексації
невиплаченої пенсії, стягнення
моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на постанову Свалявського
районного суду Закарпатської області
від 3 червня 2009 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 7 липня 2011
року, -

встановив:

У грудні 2007 року ОСОБА_4 звернувся в суд
з позовом, який неодноразово уточнював,
до Головного управління Пенсійного
фонду України в Закарпатській області
та Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Закарпатській області
про виплату заборгованої пенсії за
2005-2008 роки, компенсації та індексації
невиплаченої пенсії, стягнення
моральної шкоди.

Позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтовує тим,
що з 1988 року він є пенсіонером органів
внутрішніх справ і на підставі Законів
України, які регулюють пенсійне
забезпечення працівників органів
внутрішніх справ України, з 1 січня 2005
року проведено перерахунок всіх
призначених раніше пенсій. Вважає, що
за січень-лютий 2005 року йому не було
перераховано пенсію згідно Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992
року № 2262-XII (із змінами та
доповненнями, далі - Закон № 2262-XII) і з
січня місяця 2005 року йому невірно
перераховано пенсію за вислугу років, у
зв'язку з чим просить стягнути з
відповідачів на його користь 11906
гривень заборгованої пенсії за 2005-2008
роки, 11901 гривень - компенсації та
індексації своєчасно невиплаченої
пенсії, 25000 гривень - моральної шкоди.

Постановою Свалявського районного
суду Закарпатської області від 3 червня
2009 року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 7 липня 2011
року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів
попередніх інстанцій, ОСОБА_4 звернувся
до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Свалявського районного суду
Закарпатської області від 3 червня 2009
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 7 липня 2011 року і прийняти нове
рішення про задоволення його позовних
вимог.

Головне управління Пенсійного фонду
України в Закарпатській області подало
письмове заперечення на зазначену
касаційну скаргу, просить таку
залишити без задоволення, а постанову
Свалявського районного суду
Закарпатської області від 3 червня 2009
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 7 липня 2011 року - без змін.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 є пенсіонером
органів внутрішніх справ, з 1 жовтня 1988
року йому була призначена пенсія за
вислугу років і на підставі Законів
України, які регулюють пенсійне
забезпечення працівників органів
внутрішніх справ України, з 1 січня 2005
року проведено перерахунок всіх
призначених раніше пенсій.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4, суди першої та
апеляційної інстанцій виходили з того,
що позивачеві перераховано пенсію з
врахуванням 100% надбавки, надбавки за
особливі умови служби, премії та
надбавки за безперервну службу, розмір
якої визначався відповідно до норм
чинного законодавства. У відповідності
до частини 2 статті 13 Закону № 2262-XII
максимальний розмір пенсії за вислугу
років не повинен перевищувати 90%
відповідних сум грошового
забезпечення, а тому вимоги ОСОБА_4 щодо
перерахунку пенсії за вислугу років у
розмірі 95% грошового забезпечення, є
безпідставними. В іншій частині
позовні вимоги також задоволенню не
підлягають, оскільки позивач не довів
тих обставин, на які він посилається в
обґрунтування позову.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону
№ 2262-XII максимальний розмір пенсії,
обчислений відповідно до цієї статті,
не повинен перевищувати 90 процентів
відповідних сум грошового
забезпечення (стаття 43), а особам, які
під час проходження служби брали
участь у ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС і віднесені в
установленому законом порядку до
категорії 1, - 100 процентів, до категорії
2, - 95 процентів.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, і це відповідає матеріалам
справи, позивачеві пенсія за вислугу
років виплачувалася в розмірі 90%
грошового забезпечення, тобто
відповідно до вказаної норми, якою
передбачено максимальний розмір
пенсії, і така норма на період
виникнення спірних правовідносин
неконституційною не визнавалась, а
тому колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновком судів про
відсутність правових підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_4 щодо
перерахунку його пенсії за вислугу
років у розмірі 95% грошового
забезпечення.

Також колегія суддів погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій про відмову в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 у частині
стягнення недоплати до пенсії, на яку
він посилається, оскільки пунктом 2
розділу II «Прикінцеві положення»
Закону України «Про внесення змін до
статті 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб» від 15 червня 2004 року № 1769-IV
встановлено, що особи, яким раніше
призначено пенсії відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб», мають право на перерахунок
пенсій з урахуванням положень цього
Закону та виплату 50 відсотків
перерахованої пенсії з 1 січня 2005 року,
а з 1 січня 2006 року - 100 відсотків
перерахованої пенсії. Особам,
віднесеним в установленому законом
порядку до ветеранів війни,
відповідний статус яких їм надано за
участь у Великій Вітчизняній війні
1941-1945 років і у війні з
імперіалістичною Японією в
серпні-вересні 1945 року, та особам, які
брали участь в інших бойових діях, що
передували згаданим війнам, а також
дружинам загиблих (померлих)
зазначених осіб раніше призначені
пенсії перераховуються і виплачуються
з 1 січня 2005 року у 100-відсотковому
розмірі перерахованої пенсії. У разі
якщо внаслідок перерахунку за нормами
цього Закону розмір пенсії або
виплачуваної в період з 1 січня 2005 року
до 1 січня 2006 року її частини
зменшується, пенсія виплачується в
раніше встановленому розмірі.

Рішенням Конституційного Суду України
від 14 червня 2007 року № 3-рп/2007 визнано
таким, що відповідає Конституції
України (є конституційним), перше
речення пункту 2 розділу II «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
внесення змін до статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб» від 15 червня 2004 року № 1769-IV:
«Встановити, що особи, яким раніше
призначено пенсії відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб», мають право на перерахунок
пенсій з урахуванням положень цього
Закону та виплату 50 відсотків
перерахованої пенсії з 1 січня 2005 року,
а з 1 січня 2006 року - 100 відсотків
перерахованої пенсії».

Вирішуючи даний спір суди попередніх
інстанцій дійшли вірного висновку щодо
відсутності підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_4 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Закарпатській області та Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Закарпатській області про виплату
заборгованої пенсії за 2005-2008 роки,
компенсації та індексації
невиплаченої пенсії, стягнення
моральної шкоди, оскільки пенсія
позивачеві була призначена,
перерахована та виплачена у
відповідності до норм чинного
законодавства, і як встановлено судами
заборгованість щодо грошового
утримання відносно позивача за 2005-2008
роки відсутня, підстав для стягнення з
відповідачів компенсації та
індексації невиплаченої пенсії і
моральної шкоди немає.

Відповідно до частини 3 статті 2201
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Згідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної

інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення судом норм
процесуального права, якщо це не
призвело і не могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, касаційну
скаргу слід залишити без задоволення,
оскільки оскаржувані постанова
Свалявського районного суду
Закарпатської області від 3 червня 2009
року та ухвала Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 7 липня 2011 року прийняті з
додержанням норм права, а доводи
касаційної скарги висновків судів не
спростовують, підстави для призначення
справи до розгляду в судовому
засіданні відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 -
залишити без задоволення.

Постанову Свалявського районного суду
Закарпатської області від 3 червня 2009
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 7 липня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Закарпатській області, Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Закарпатській області про виплату
заборгованої пенсії за 2005-2008 роки,
компенсації та індексації
невиплаченої пенсії, стягнення
моральної шкоди - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.