Справа № 653/1243/14-а
Суддя: Крапівіна О. П.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 653/1243/14-а
Провадження № 2-а/653/66/14
П О С Т А Н О В А

іменем України

21.05.2014 року

м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської
області в складі:

головуючого судді
Крапівіної О.П.

при секретарі
Пшенична В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Генічеську
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Генічеському районі про
призначення суми щомісячної страхової
виплати,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом, в якому посилається на те, що
він влітку 1974 року, будучи студентом
Харківського автотранспортного
технікуму проходив виробничу практику
у радгоспі «Геніївський» Зміївського
району, Харківської області та під час
виконання ремонтних робіт отримав
травму ока. Після вказаного нещасного
випадку, адміністрацією радгоспу було
складено акт форми Н-1, випадок було
визнано таким, що стався на
виробництві. Розслідування та облік
нещасних випадків, що сталися на
виробництві у 1974 році розслідувалися
відповідно до Положення про
розслідування та облік нещасних
випадків на виробництві, затвердженого
Постановою Президії всесоюзної
центральної Ради професійних союзів
від 20.05.1966 № 15. Акт форми Н-1, що був
складений відносно нього мав певні
недоліки та не відповідав вказаному
Положенню. У грудні 2013 року він
звертався з позовними вимогами до
Генічеського районного суду з вимогою
визнання акт дійсним та направити його
для проходження МСЕК для встановлення
відсотків втрати працездатності, що
необхідно для призначення йому
щомісячної страхової виплати Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України. Але відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Генічеському
районі повідомило йому, що Перелік
документів, які необхідно подати до
відділення Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань для призначення страхових
виплат, визначений в п.3.1 Порядку
призначення, перерахунку та проведення
страхових виплат, затвердженого
постановою правління Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків та професійних захворювань
України від 27.04.2007 № 24, і він включає
зокрема наявність довідки про середню
заробітну плату (дохід), за
встановленою формою (за 6 місяців до дня
настання нещасного випадку). Без такої
довідки відділення не може мені
призначити страхові виплати. 10 березня
2014 року він звернувся до архівного
відділу Зміївської РДА Харківської
області з проханням видати мені
довідку про середню заробітну плату
(дохід), за встановленою формою. 20
березня 2014 року він отримав архівну
довідку про те, що заробітна плата
студентам нараховувалась загальною
сумою. На підставі такої довідки
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Генічеському
районі не може призначити йому
страхові виплати тому він змушений
звернутись до суду з проханням
зобов'язати відділення призначити йому
щомісячну страхову виплату у відсотках
від мінімальної заробітної плати
визначеної законодавством України на
день визначення йому МСЕК ступеня
втрати працездатності. Викладене в
позовній заяві підтверджую копією акту
форми Н-1, довідками ВТЕК про
встановлення інвалідності, довідкою
архіву та копією рішення суду.

27.04.2007 № 24 він включає наявність
довідки про середню заробітну плату
(дохід), за встановленою формою (за 6
місяців до дня настання нещасного
випадку). Без такої довідки відділення
не може йому призначити страхові
виплати. 10 березня 2014 року він
звернувся до архівного відділу
Зміївської РДА Харківської області з
проханням видати йому довідку про
середню заробітну плату (дохід), за
встановленою формою. 20 березня 2014 року
він отримав архівну довідку про те, що
заробітна плата студентам
нараховувалась загальною сумою. На
підставі такої довідки відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Генічеському
районі не може призначити йому
страхові виплати тому він змушений
звернутись до суду з проханням
зобов'язати відділення призначити йому
щомісячну страхову виплату у відсотках
від мінімальної заробітної плати
визначеної законодавством України на
день визначення йому МСЕК ступеня
втрати працездатності.

Просить, зобов'язати відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Генічеському
районі розмір щомісячної страхової
виплати визначити у відсотках від
мінімальної заробітної плати,
визначеної Законом України на день
встановлення МСЕК відсотків втрати
працездатності з послідуючим
перерахунком з урахуванням індексів
інфляції відповідно до Законодавства.

В судовому засіданні позивач
позов підтримав, наполягає на
задоволенні позову.

Представник відповідача в судовому
засіданні, пояснив, що відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Генічеському
районі розглянуло заяву ОСОБА_1
призначення щомісячної страхової
виплати з доданими до неї документами.
06 березня 2014 року Генічеський районний
суд прийняв рішення, яким задовольнив
позов ОСОБА_1, а саме: визнав акт форми
Н-1 дійсним та зобов'язав відділення
направити потерпілого ОСОБА_1 для
проходження МСЕК. Відповідно до
Порядку встановлення
медико-соціальними експертними
комісіями ступеня втрати професійної
працездатності у відсотках
працівникам, яким заподіяно ушкодження
здоров'я, пов'язане з виконанням ними
трудових обов'язків, який затверджений
наказом МОЗ України від 22.11.1995 № 212 та
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України від 22.03.1996 № 136/1161, потерпілий
ОСОБА_1 пройшов МСЕК та отримав
відповідну довідку. Як свідчить копія
довідки МСЕК від 10.04.2014 року
потерпілому встановлено ступінь
втрати професійної працездатності - 50%,
безстроково.

Для призначення щомісячних страхових
виплат в разі часткової чи повної
втрати працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого, згідно з
пунктом 3.1. Порядку призначення,
перерахунку та проведення страхових
виплат, затвердженого постановою
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків та
професійних захворювань України від
27.04.2007 № 24, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 22.06.2007 №
715/13982, ОСОБА_1 не може надати довідку про
середню заробітну плату (дохід), за
встановленою формою ( за 6 місяців до
дня настання нещасного випадку).

Відповідно до копії довідки, виданої
архівним відділом Зміївської
райдержадміністрації, заробітна плата
нараховувалась на загальну кількість
студентів, які проходили виробничу
практику. Тому не має можливості видати
ОСОБА_1 довідку про середню заробітну
плату (дохід) за встановленою формою (
за 6 місяців до дня настання нещасного
випадку), як це передбачено в п.6 ч.3.І.І
Порядку. Звертаємо увагу суду на те, що
відповідно до пунктів 14, 15 ст. 34 Закону
України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІУ
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" передбачено, якщо на
час звернення за страховою виплатою
документи про заробіток потерпілого до
ушкодження здоров'я не збереглися, сума
страхової виплати визначається за
діючою на час звернення тарифною
ставкою (окладом) за професією (посадою)
на підприємстві (в галузі), на якому
працював потерпілий, або за
відповідною тарифною ставкою (окладом)
подібної професії (посади), але не менше
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої на день виплати. У разі
ушкодження здоров'я в період
виробничого навчання (практики) сума
страхової виплати визначається за
діючою на підприємстві ставкою
(окладом) тієї професії (спеціальності),
за якою навчався потерпілий, але не
нижче найменшого розряду тарифної
сітки відповідної професії. Якщо у
період навчання (практики) потерпілий
одержував заробіток, сума страхової
виплати визначається, за його згодою,
із середньомісячного заробітку за цей
період. За бажанням потерпілого сума
страхової виплати може бути визначена
із середньомісячного заробітку до
початку виробничого навчання
(практики). Вимога потерпілого
призначити щомісячну страхову виплату
у відсотках від мінімальної заробітної
плати, визначеної законодавством
України на день визначення МСЕК
ступеня втрати працездатності, не
суперечить вимогам законодавства, не
заперечує проти задоволення позовних
вимог.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши надані докази в їх сукупності,
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні факти і
відповідні ним правовідносини.

Позивач влітку 1974 року, будучи
студентом Харківського
автотранспортного технікуму проходив
виробничу практику у радгоспі
«Геніївський» Зміївського району,
Харківської області та під час
виконання ремонтних робіт отримав
травму ока, адміністрацією радгоспу
було складено акт форми Н-1, випадок
було визнано таким, що стався на
виробництві (а.с.6).

06 березня 2014 року Генічеський районний
суд прийняв рішення, яким задовольнив
позов ОСОБА_1, а саме: визнав акт форми
Н-1 дійсним та зобов'язав відділення
направити потерпілого ОСОБА_1 для
проходження МСЕК (а.с. 8).

Відповідно до статті 52 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", страхувальник несе
відповідальність за шкоду, заподіяну
застрахованому або Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
внаслідок невиконання своїх обов'язків
із страхування від нещасного випадку,
відповідно до закону, зокрема, за
порушення порядку використання коштів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності, несвоєчасне або
неповне їх повернення, несвоєчасне
подання або неподання встановленої
звітності, подання недостовірної
звітності щодо страхових коштів,
несвоєчасне інформування Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків про річний фактичний обсяг
реалізованої продукції (робіт, послуг),
нещасні випадки на виробництві та
професійні захворювання, що сталися на
підприємстві, про зміни технології
робіт або виду діяльності
підприємства.

Частиною 1 статті 55 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" визначено, що спори
щодо визначення класу професійного
ризику виробництва, а також щодо
розміру шкоди та прав на її
відшкодування, накладення штрафів та з
інших питань вирішуються в судовому
порядку.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
такого.

Відповідно до статті 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Це
право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення. Пенсії, інші
види соціальних виплат та допомоги, що
є основним джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчий
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

В силу пункту 6 статті 92 Конституції
України, виключно законами України
визначаються основи соціального
захисту, форми і види пенсійного
забезпечення.
Правову основу, економічний механізм
та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
призвели до втрати працездатності або
загибелі застрахованих на виробництві,
визначено Законом України від 23.09.1999 №
1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».
Одним із
основних принципів страхування від
нещасного випадку на виробництві, що
визначений статтею 5 вказаного Закону,
є цільове використання коштів
страхування від нещасного випадку.
Відповідно до статті 15 Закону України
від 23.09.1999 № 1105-XIV «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», страхування від
нещасного випадку здійснює Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків.
Статтею 21 Закону України від 23.09.1999 №
1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» встановлено
виключний перелік соціальних послуг та
виплат, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом соціального
страхування від нещасних випадків. Так,
відповідно до статті 21 цього Закону, в
разі настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні, зокрема, пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання або пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Страховими
виплатами є грошові суми, які згідно із
статтею 21 Закону України від 23.09.1999 №
1105-XIV «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків виплачує
застрахованому чи особам, які мають на
це право, у разі настання страхового
випадку.

Порядок визначення розміру щомісячних
страхових виплат визначається статтею
34 Закону України 23.09.1999 № 1105-XIV «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», якою передбачено,
зокрема, що сума щомісячної страхової
виплати встановлюється відповідно до
ступеня втрати професійної
працездатності та середньомісячного
заробітку, що потерпілий мав до
ушкодження здоров'я.

Тому, суд, беручи до уваги все вище
сказане, пояснення позивача,
представника відповідача, який згоден
з позовними вимогами, вважає що позов
підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись
cт.ст. 8, 21. 28, 34 Закону України від 23
вересня 1999 року № 1105-XIV "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", п.4.ч.1 cm. 18. cm. 104 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Генічеському районі про
призначення суми щомісячної страхової
виплати - задовольнити.

Зобов'язати відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Генічеському
районі розмір щомісячної страхової
виплати визначити у відсотках від
мінімальної заробітної плати,
визначеної Законом України на день
встановлення МСЕК відсотків втрати
працездатності з послідуючим
перерахунком з урахуванням індексів
інфляції відповідно до Законодавства.

На постанову може бути подана
апеляція протягом десяти днів після
проголошення.

Суддя Генічеського

Районного суду
О.П.Крапівіна