Справа № 2-а-12152/10/2070
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 року
м. Київ К/9991/67112/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Голубєвої Г.К.

Лосєва А.М.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Дергачівської міжрайонної державної
податкової інспекції Харківської
області

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 16 листопада
2010 року

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05 квітня 2011
року

у справі № 2-а-12152/10/2070

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма «ТДК»

до Дергачівської міжрайонної
державної податкової інспекції
Харківської області

про скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського
окружного адміністративного суду від 16
листопада 2010 року, залишеною
без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 05 квітня 2011 року, адміністративний
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма «ТДК» (далі -
ТОВ фірма «ТДК»; позивач) до
Дергачівської міжрайонної державної
податкової інспекції Харківської
області (далі - Дергачівська МДПІ
Харківської області; відповідач)
задоволено в повному обсязі. Скасовано
рішення № 189/29-040 від 02 вересня 2010 року
про анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість ТОВ фірма
«ТДК». Зобов'язано Дергачівську МДПІ
Харківської області поновити ТОВ фірма
«ТДК» в Реєстрі платників податку на
додану вартість з 02 вересня 2010 року по 15
вересня 2010 року за індивідуальним
податковим номером 18. Стягнуто з
Державного бюджету України на користь
ТОВ фірма «ТДК» витрати із сплати
судового збору в розмірі 3,40 грн.

Не погоджуючись з прийнятими
судовими рішеннями у справі,
відповідач оскаржив їх в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України.

В поданій касаційній скарзі, з
посиланням на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
процесуального та матеріального права,
ставиться питання про скасування
постанови Харківського окружного
адміністративного суду від 16 листопада
2010 року, ухвали Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 05 квітня 2011 року та прийняття
нового рішення про відмову в
задоволенні адміністративного позову
в повному обсязі.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що
ТОВ фірма «ТДК» зареєстровано
в якості платника податку на додану
вартість 19 січня 2004 року, у
зв'язку з чим йому видано Свідоцтво про
реєстрацію платника податку на додану
вартість № 27818781.

В свою чергу, виконуючим обов'язки
начальника Дергачівської МДПІ
Харківської області прийнято рішення
№ 189/29-040 від 02 вересня 2010 року про
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість ТОВ фірма
«ТДК» на підставі підпункту «е» пункту
9.8 статті 9 Закону України від 03 квітня
1997 року № 168/97-ВР «Про податок
на додану вартість» (в редакції, чинній
на час виникнення спірних
правовідносин; далі - Закон № 168/97-ВР).

Задовольняючи адміністративний
позов в повному обсязі, суди попередніх
інстанцій виходили з наступних
мотивів, з якими погоджується суд
касаційної інстанції.

Відповідно до підпункту «е» пункту 9.8
статті 9 Закону № 168/97-ВР реєстрація діє
до дати її анулювання, яка відбувається
у випадках, якщо в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців зроблено запис про
відсутність юридичної особи або
фізичної особи за її
місцезнаходженням.

Статтею 93 Цивільного кодексу України (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) визначено, що
місцезнаходженням юридичної особи є
адреса органу або особи, які відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступають від її
імені.

За змістом частин 2, 5 статті 17 Закону
України від 15 травня 2003 року
№ 755-IV «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» (в редакції, чинній
на час виникнення спірних
правовідносин) в Єдиному державному
реєстрі містяться, зокрема, відомості
щодо місцезнаходження юридичної особи.

В Єдиному державному реєстрі містяться
також відомості про відсутність
юридичної особи за її
місцезнаходженням, про відсутність
підтвердження відомостей про юридичну
особу, а також відомості про
зарезервовані найменування юридичних
осіб.

Як встановлено судовими інстанціями на
підставі витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 30 вересня
2010 року, місцезнаходженням ТОВ
фірма «ТДК» було Харківська область,
Дергачівський район, м. Дергачі, вул.
Петровського, буд. 163. Вказані відомості
були підтвердженими.

Крім того, на спростування доводів
контролюючого органу про
неперебування товариства за вказаним в
Єдиному державному реєстрі
місцезнаходженням позивачем долучено
до матеріалів справи копії договору № 2
від 28 грудня 2007 року, укладеного з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія Опціон», та
додаткових угод до нього про оренду
приміщення за адресою: Харківська
область, Дергачівський район, м.
Дергачі, вул. Петровського, буд. 163,
строком до 31 грудня 2010 року.

При цьому відповідач пересвідчився про
наявність ТОВ фірма «ТДК» за юридичною
адресою і під час проведення виїзної
планової документальної перевірки,
результати якої оформлено актом №
709/23-204/32796917 від 08 серпня 2009 року.

З урахуванням викладеного, висновок
судів першої та апеляційної інстанцій
про неправомірність прийнятого
податковим органом рішення про
анулювання реєстрації позивача як
платника податку на додану вартість на
підставі підпункту «е» пункту 9.8 статті
9 Закону № 168/97-ВР слід визнати
правильним.

За наведених обставин, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 16
листопада 2010 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05 квітня 2011
року такими, що прийняті з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, а тому суд
касаційної інстанції не знаходить
підстав, які могли б призвести до їх
зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Дергачівської
міжрайонної державної податкової
інспекції Харківської області
відхилити, а постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 16
листопада 2010 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05 квітня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, встановленими главою 3
розділу IV Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Голубєва Г.К.

Лосєв А.М.