Справа № 2а-497/11/1270
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/34400/11

№ К/9991/34400/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача:Усенко Є.А.,суддів:
Блажівської Н.Є., Сіроша М.В.
розглянувши у порядку письмового
провадження

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Лутугинському районі
Луганської області

на постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17.05.2011

у справі № 2-а-497/11/1270 Луганського
окружного адміністративного суду

за позовом Приватного підприємства
«Виробничо-комерційна фірма «Альбіна»

до Державної податкової інспекції (ДПІ)
у Лутугинському районі Луганської
області

про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 22.02.2011
відмовлено у задоволенні позову про
визнання нечинним податкового
повідомлення рішення № /3 від
15.12.2010.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17.05.2011
скасовано постанову Луганського
окружного адміністративного суду від
22.02.2011 та прийнято нову постанову, якою
позовні вимоги задоволено повністю:
визнано недійсним податкове
повідомлення-рішення № /3 від
15.12.2010.

У касаційній скарзі ДПІ у
Лутугинському районі Луганської
області просить скасувати постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17.05.2011 та
залишити в силі постанову Луганського
окружного адміністративного суду від
22.02.2011, посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Заперечуючи проти касаційної скарги,
позивач просить залишити її без
задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Під час судового засідання
встановлено, що в період з 26.04.2010 року по
27.04.2010 року ДПІ у Лутугинському районі
Луганської області проведено невиїзну
документальну перевірку з питань
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування (утримання) і сплати до
бюджету сум податку з доходів фізичних
осіб ПП «ВКФ «Альпіна» за період з
01.07.1999 року по 31.03.2010 року, результати
якої оформлено актом перевірки від
27.04.2010 року №83/1701/.

Згідно з актом перевірки позивач
порушив підпункт 8.1.4 пункту 8.1 статті 8
та абзац «а» пункту 19.2 статті 19 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб». Цей висновок
податковий орган зробив на підставі
результатів перевірки, проведеної
прокуратурою, якою встановлено, що ПП
ВКФ «Альбіна» використовувало працю
осіб, з якими не були оформлені трудові
відносини: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 ( в період часу з
серпня 2006 року по вересень 2007 року; з
вересня 2005 року по вересень 2006 року; з
січня 2009 року по вересень 2009 року; з
жовтня 2009 року по листопад 2009 року; з
липня 1999 року по травень 2001 року; з
травня 2005 року по червень 2009 року; з
квітня 2000 року по жовтень 2004 року; з
лютого 2007 року по вересень 2007 року; з
березня по вересень 2009 року
відповідно); податок з доходів не
утриманий і до бюджету не
перерахований. Податкові зобов'язання
визначені на підставі пояснень цих
осіб (протоколи допиту свідків) із
середньої суми доходу, який зазначений
в протоколах допиту, без зменшення
доходу на суму збору до Пенсійного
фонду України, внесків до фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та податкової
пільги.

На підставі вказаного акту перевірки
та процедури апеляційного оскарження
винесено податкове
повідомлення-рішення № /3, яким
позивачу визначено суму податкового
зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб у сумі 65581,35 грн. (в тому
числі: 21860,45 грн. - основний платіж, 43720,90
грн. - штрафні (фінансові) санкції).

Згідно із підпунктом 2.3.4 пункту 2.3
наказу ДПА України «Про затвердження
Порядку оформлення результатів
невиїзних документальних, виїзних
планових та позапланових перевірок з
питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства» від
10.08.2005 № 327 (далі - Порядок № 327) не
допускається відображення в акті
перевірки необґрунтованих даних, а
також суб'єктивних припущень
перевіряючими, які не мають
підтвердження доказами, та різного
роду висновків щодо дій посадових осіб
суб'єкта господарювання.

Відповідно до пункту 1.6 ст. 1 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» загальний
оподатковуваний дохід - це будь-який
дохід, який підлягає оподаткуванню
згідно з цим Законом, нарахований
(виплачений) на користь платника
податку протягом звітного податкового
періоду (далі - оподатковуваний дохід).
Загальний оподатковуваний дохід
складається з доходів, які підлягають
кінцевому оподаткуванню при їх
нарахуванні (виплаті); доходів, які
підлягають оподаткуванню у складі
загального річного оподатковуваного
доходу; доходів, які оподатковуються за
іншими правилами, визначеними цим
Законом. Загальний річний
оподатковуваний дохід дорівнює сумі
загальних місячних оподатковуваних
доходів, отриманих (нарахованих)
протягом такого звітного податкового
року.

Відповідно до пункту 1.7 цієї статті
звітний податковий період - проміжок
часу, який розпочинається з першого
календарного дня першого місяця такого
періоду та закінчується останнім
календарним днем останнього місяця
такого періоду. Для місячного
податкового періоду перший та останній
місяці збігаються. Якщо фізична особа
вперше отримує оподатковувані доходи
всередині податкового періоду, то
перший податковий період
розпочинається з дня отримання таких
доводів.

Застосовуючи ці норми, суд апеляційної
інстанції зробив правильний висновок,
що зазначені норми передбачають
обчислення податку з загального
місячного оподатковуваного доходу, а
не з середньої величини суми доходу,
яка була взята податковим органом до
розрахунку бази оподаткування
виходячи із зазначених вказаними вище
громадянами приблизних сум виплачених
їм ПП ВКФ «Альбіна» сум.

Суд апеляційної інстанції, на відміну
від суду першої інстанції,
обґрунтовано не визнав протоколи
допиту громадян, на які посилається
ДПІ, доказами виплаченого доходу,
оскільки вони не містять точної
інформації щодо періоду праці і сум
доходів, отриманих від позивача; а
протокол допиту громадянки ОСОБА_4,
крім того, містить виправлення,
правильність яких не засвідчена.

Водночас, підпунктом 15.1.1 пункту 15.1 ст. 15
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» встановлено, що податковий
орган має право самостійно визначити
суму податкових зобов'язань платника
податків у випадках, визначених цим
Законом, не пізніше закінчення 1095 дня,
наступного за останнім днем граничного
строку подання податкової декларації,
а у разі, коли така податкового
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання. Якщо
протягом зазначеного строку
податковий орган не визначає суму
податкових зобов'язань, платник
податків вважається вільним від такого
податкового зобов'язання, а спір
стосовно такої декларації не підлягає
розгляду в адміністративному або
судовому порядку.

Податкове зобов'язання може бути
нараховане або провадження у справі
про стягнення такого податку може бути
розпочате без дотримання строку
давності, визначеного у підпункті 15.1.1
цього пункту, у разі коли: податкову
декларацію за період, коли виникло
податкове зобов'язання, не було подано;
судом встановлено скоєння злочину
посадовими особами платника податків
або фізичною особою - платником
податків щодо умисного ухилення від
сплати зазначеного податкового
зобов'язання.

Отже, з урахуванням викладеного, суд
апеляційної інстанції правомірно
визнав акт перевірки таким, що не
відповідає підпункту 2.3.4 пункту 2.3
Порядку № 327, правильно застосував
наведені норми матеріального права та
дійшов обґрунтованого висновку про
неправомірність зазначеного
податкового повідомлення-рішення.

Доводи касаційної скарги не
спростовують правильних висновків
суду.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин підстави для
скасування оскаржуваних судових
рішень відсутні.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Лутугинському районі
Луганської області залишити без
задоволення, а постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 17.05.2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, але
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав та в порядку,
передбачених статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
Н.Є. Блажівська М.В. Сірош