Справа № 2а-76/12/0770
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 р. Справа № 147885/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Онишкевича Т.В.,

суддів
Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судового засідання
Щерби С.Б.,

прокурора
Ольшанської Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Іршавської районної державної
адміністрації Закарпатської області
на постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 14 червня 2012
року у справі за позовом
Закарпатського міжрайонного
природоохоронного прокурора в
інтересах держави в особі головного
управління Держкомзему у
Закарпатській області до Іршавської
районної державної адміністрації
Закарпатської області, третя особа, яка
не заяляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача ОСОБА_1
про скасування розпоряджень,

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2011 року Закарпатський
міжрайонний природоохоронний прокурор
(далі - прокурор) звернувся до суду з
адміністративним позовом в інтересах
держави в особі головного управління
Держкомзему у Закарпатській області, у
якому просив скасувати розпорядження
Іршавської районної державної
адміністрації Закарпатської області
(далі - РДА) від 25.09.2007 року № 497 «Про
надання дозволу на виготовлення
технічної документації щодо передачі у
власність земельних ділянок» та
розпорядження від 31.10.2007 року № 616 «Про
надання земельної ділянки у
власність».

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 14 червня 2012
року у справі № 2а-0770/76/12 позов було
задоволено.

У апеляційній скарзі відповідач просив
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог. Апеляційну
скаргу обґрунтував тим, що спірна
земельна ділянка ще з 1995 року віднесена
до земель житлової і громадської
забудови, оскільки була надана філії
«Закарпаття-Елін» для будівництва
адмінбудинку та двох житлових
будинків. З цих підстав відсутні
будь-які порушення вимог Законів
України «Про землеустрій» та «Про
планування і забудові територій», які
на час винесення актів та звернення до
суду втратив чинність.

Крім того, на вказані земельні ділянки,
що були надані гр. ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 було розроблено проект
«Квартал індивідуальної розбудови с.
Брід», на підставі якого чітко
визначено та винесено в натурі межі
земельних ділянок. У зв'язку із
вказаним РДА було надано дозвіл на
виготовлення технічної документації, а
не проекту землеустрою. Таким чино,
вважає, що порушення вимог статті 118
Земельного кодексу України
відповідачем не допускалось.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд приходить до
переконання, що подана апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи позов прокурора, суд
першої інстанції виходив із того, що
державним інспектором з контролю за
використанням та охороною земель у
Закарпатській області 10 червня 2011 року
було проведено перевірку дотримання
вимог земельного законодавства при
передачі у приватну власність
земельної ділянки ОСОБА_1 Іршавською
РДА, згідно запиту УБОЗ УМВС України в
Закарпатській області.

За результатами перевірки було
складено відповідний акт № 00017 від 10
червня 2011 року. Перевіркою було
встановлено, що розпорядження голови
Іршавської РДА від 25.09.2007 року № 497 «Про
надання дозволу на виготовлення
технічної документації щодо передачі у
власність земельних ділянок»
громадянину ОСОБА_1 було надано дозвіл
на складання технічної документації
щодо передачі у приватну власність
земельної ділянки площею 0,1875 га, за
межами населеного пункту с. Брід в
контурі № 1445 для будівництва та
обслуговування житлового будинку. На
підставі вказаного розпорядження ТОВ
«Землемір» було виготовлено технічну
документацію із землеустрою щодо
посвідчення права власності на
земельну ділянку. Висновком відділу
земельних ресурсів в Іршавському
районі від 26.10.2007 року № 155, який наявний
у технічній документації, не
заперечується проти передачі
земельної ділянки у власність за умови:
дотримання вимог ст. 38 Земельного
кодексу України - розширення меж
населеного пункту, розроблення
документації згідно ст. 118 цього ж
Кодексу. Однак, не враховуючи вказаного
висновку, в.о. голови Іршавської РДА
було видано розпорядження від 31.10.2007
року № 616 «Про надання земельної
ділянки у власність», яким затверджено
технічну документацію та передано у
приватну власність земельну ділянку
площею 0,1875 га ОСОБА_1

Згідно з інформацією міськрайонного
управління Держкомзему у м. Іршава та
Іршавському районі (лист Головного
управління Держкомзему в області №
03/03/1294 від 06.04.2011 року) починаючи з 2002
року зміна меж населеного пункту с.
Брід, Брідською сільською радою не
проводилася.

Згідно листа ДП «Закарпатський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою» від 15.02.2011 року №
134, контур № 1445 знаходиться за межами
населеного пункту с. Брід Іршавського
району Закарпатської області.

Відповідно до висновку відділу
земельних ресурсів в Іршавському
районі від 26.10.2007 року останній не
заперечує проти передачі земельної
ділянки у власність за умови:
дотримання вимог ст. 38 Земельного
кодексу України та розширення меж
населеного пункту, розроблення
документації згідно ст. 118 цього ж
Кодексу.

Разом з тим, такі вимоги виконані не
були, що суперечить чинному
законодавству, а тому розпорядження
Іршавської РДА від 25.09.2007 року № 497 та
від 31.10.2007 року № 616 «Про надання
земельної ділянки у власність».

Даючи правову оцінку оскаржуваному
судовому рішенню та доводам апелянта,
що викладені у апеляційній скарзі, суд
апеляційної інстанції виходить із
таких міркувань.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Конституційний Суд України в п. 4
мотивувальної частини рішення від
16.04.2009 року № 7-рп/2009 (справа про
скасування актів органів місцевого
самоврядування) вказав, що органи
місцевого самоврядування, вирішуючи
питання місцевого значення,
представляючи спільні інтереси
територіальних громад сіл, селищ та
міст, приймають нормативні та
ненормативні акти. До нормативних
належать акти, які встановлюють,
змінюють чи припиняють норми права,
мають локальний характер, розраховані
на широке коло осіб та застосовуються
неодноразово, а ненормативні акти
передбачають конкретні приписи,
звернені до окремого суб'єкта чи
юридичної особи, застосовуються
одноразово і після реалізації
вичерпують свою дію.

На переконання апеляційного суду,
наведене також стосується і
відповідних актів місцевих органів
виконавчої влади, до яких належить
відповідач РДА.

Частиною 1 ст. 125 Земельного кодексу
України передбачено, що право
власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

Як безспірно встановлено судом,
розпорядженням голови Іршавської РДА
від року № 497 «Про надання дозволу на
виготовлення технічної документації
щодо передачі у власність земельних
ділянок» громадянину ОСОБА_1 було
надано дозвіл на складання технічної
документації щодо передачі у приватну
власність земельної ділянки площею 0,1875
га за межами населеного пункту с. Брід в
контурі № 1445 для будівництва та
обслуговування житлового будинку із
земель запасу Бродської сільської
ради.

Виконуючим обов'язки голови Іршавської
РДА видано розпорядження від 31.10.2007
року № 616 «Про надання земельної
ділянки у власність», яким затверджено
технічну документацію та передано у
приватну власність земельну ділянку
площею 0,1875 га ОСОБА_1

Зазначені розпорядження, які є актом
індивідуальної дії, вичерпали свою
юридичну силу після реалізації, а саме:
після одержання власниками земельної
ділянки документів, що посвідчують
право власності та його державної
реєстрації.

17.04.2008 року ОСОБА_1 отримав державний
акт на право власності на земельну
ділянку на підставі розпорядження
Іршавської РДА від 31.10.2007 року № 616 «Про
надання земельної ділянки у
власність».

Таким чином, апеляційний суд дійшов
висновку, що після оформлення
відповідно до чинного законодавства
права власності на земельну ділянку
виник спір про право цивільне, а відтак
і захищати свої права та інтереси особи
повинні у способи, визначені у статтях
152 ЗК та 16 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція висловлена
у постанові Верховного Суду України
від 01.10.2013 року у справі № 21-228а13, яка
відповідно до приписів ч. 1 ст. 244-2 КАС
України є обов'язковою для врахування
усіма судами України.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС
України суд закриває провадження у
справі, якщо справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Згідно із ч. 1 ст. 203 КАС України
постанова суду першої інстанції
скасовується в апеляційному порядку і
провадження у справі закривається з
підстав, встановлених ст. 157 цього
Кодексу.

Таким чином, оскільки при вирішенні
даного публічно-правового спору судом
першої інстанції було допущено
порушення норм процесуального права, а
мотиви, з яких виходив суд під час
ухвалення свого рішення, не
відповідають фактичним обставинам
справи, оскаржувана постанова підлягає
скасуванню, а провадження у
адміністративній справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254
КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу Іршавської районної
державної адміністрації Закарпатської
області задовольнити частково.

Скасувати постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від 14
червня 2012 року у справі № 2а-0770/76/12 та
закрити провадження у даній
адміністративній справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук

Ухвала у повному обсязі складена 29
травня 2014 року.