Справа № 1570/3548/12
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 року
м. Київ К/800/19707/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г. розглянувши у
попередньому судовому засіданні
адміністративну справу за касаційною
скаргою публічного акціонерного
товариства "Одеський коровай" на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 04 березня 2013 року у справі за
позовом Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Малиновському
районі м. Одеси до публічного
акціонерного товариства "Одеський
коровай" про стягнення заборгованості
по страхових внесках та пені, -

в с т а н о в и л а:

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Малиновському
районі м. Одеси звернулось в суд з
позовом до публічного акціонерного
товариства "Одеський коровай" про
стягнення заборгованості по страхових
внесках в сумі 21128,93 грн. та пені в сумі
4547,30 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
відповідач має недоїмку по страхових
внесках в сумі 21128, 23 грн. та несплачену
пеню в сумі 4547,30 грн., яка утворилась
внаслідок не проведення платіжного
доручення в первинних документах
бухгалтерського обліку відповідачем,
що призвело до порушення порядку
обчислення та строків сплати страхових
внесків до Фонду.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 04 березня
2013 року, позовні вимоги задоволено:
стягнути з відповідача заборгованість
по страховим внескам та пені в сумі 2567623
грн.

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, публічне
акціонерне товариство "Одеський
коровай" звернулось до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати та відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, відповідач
знаходиться на обліку у Відділенні
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Малиновському
районі м. Одеси за № 152600398 та є
платником страхових внесків до Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України.

На підставі наказу від 18 квітня 2012 року
№ 85 було проведено з 23 квітня 2012 року по
08 травня 2012 року позапланову перевірку
відповідача, за результатами якої
складено акт №82/1 перевірки
правильності і нарахування, повноти і
своєчасності перерахування страхових
внесків та витрачання коштів Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України від 08 травня 2012
року.

Перевіркою встановлено, що відповідач
має недоїмку по страхових внесках в
сумі 21128,33 грн. та несплачену пеню в сумі
4547,30 грн. Недоїмка утворилась внаслідок
не проведення платіжного доручення в
первинних документах бухгалтерського
обліку відповідача, що призвело до
порушення порядку обчислення та
строків сплати страхових внесків до
Фонду, що передбачено пунктом 4.12
розділу 4 Інструкції про порядок
перерахування, обліку та витрачання
страхових коштів Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, затвердженої
постановою правління Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України від 12 липня 2007 року
№ 36.

Судами попередніх інстанцій також
встановлено, що відповідач у строки та
в порядку, передбаченому пунктом 4.12
Інструкції про порядок перерахування,
обліку та витрачання страхових коштів
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України,
затвердженої постановою правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від 12
липня 2007 року № 36, подано до АКБ
"Одеса-Банк", з яким відповідачем було
укладено договір про приймання
платежів № 210 від 15 жовтня 2008 року,
платіжне доручення № 26 від 09 квітня 2009
року на суму 21129 грн. на перерахування
до Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
страхових внесків за березень 2009 року.
Зазначені доручення були прийняті
банком до виконання, але переказ коштів
не проведено, в зв'язку з тим, що на
кореспондентському рахунку АКБ
"Одеса-Банк" було недостатньо коштів, а
тому платіжні доручення не виконані та
узяті для облікування за
позабалансовим рахунком.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що у відповідача
дійсно має місце заборгованість по
сплаті страхових внесків, а
неперерахування банком коштів не може
слугувати підставою для несплати цих
внесків.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, виходячи з
наступного.

Згідно з преамбулою Закону України "Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" цей
Закон є спеціальним законом з питань
оподаткування, який установлює порядок
погашення зобов'язань юридичних або
фізичних осіб перед бюджетами та
державними цільовими фондами з
податків і зборів (обов'язкових
платежів), включаючи збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків
контролюючими органами, у тому числі за
порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, та
визначає процедуру оскарження дій
органів стягнення.

Статтею 1 Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" встановлено, що
податковий борг (недоїмка) це податкове
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгоджене платником податків або
узгоджене в адміністративному чи
судовому порядку, але не сплачене у
встановлений строк, а також пеня,
нарахована на суму такого податкового
зобов'язання. Податкове зобов'язання -
це зобов'язання платника податків
сплатити до бюджетів або державних
цільових фондів відповідну суму коштів
у порядку та строки, визначені цим
Законом або іншими законами України.

Відповідно до пункту 16.5.1 статті 16
Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" за порушення строків
перерахування податків, зборів
(обов'язкових платежів) до бюджетів або
державних цільових фондів,
встановлених Законом України "Про
платіжні системи та переказ грошей в
Україні" банк сплачує пеню за кожний
день прострочення, включаючи день
сплати, у розмірах, встановлених
підпунктом 16.4.1 пункту 16.4 статті 16, та
штрафні санкції, встановлені
підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 цього
Закону, а також несе іншу
відповідальність, встановлену цим
Законом, за порушення порядку
своєчасного та повного внесення
податку, збору (обов'язкового платежу)
до бюджету або державного цільового
фонду. При цьому платник податків,
зборів (обов'язкових платежів)
звільняється від відповідальності за
несвоєчасне або неповне зарахування
таких платежів до бюджетів та
державних цільових фондів, включаючи
нараховану пеню або штрафні санкції.

Разом з тим, відповідно до статті 4
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", який, крім підпунктів
"а" - "в" пункту 5 та пункту 7 статті 21,
набрав чинності з 01 квітня 2001 року,
законодавство про страхування від
нещасного випадку складається із Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, цього Закону,
Кодексу законів про працю України,
Закону України "Про охорону праці" та
інших нормативно-правових актів, а
також міжнародних договорів України,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Крім того, Закон України "Про систему
оподаткування" в редакції, чинній на
момент виникнення спірних відносин не
включав внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві до
переліку податків та зборів.

Тобто, відносини у сфері соціального
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, зокрема щодо погашення
боргу, регулюються спеціальним
законодавством, відмінним від Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами".

Згідно з пунктом 2 розділу ХІ Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" до
приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом,
законодавчі та інші нормативно-правові
акти застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону.

Окрім цього, статті 15, 46 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" визначають, що Фонд
соціального страхування України від
нещасних випадків є некомерційною
самоврядною організацією і кошти Фонду
не включаються до складу Державного
бюджету України

Таким чином, системний аналіз положень
Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами", Закону України "Про систему
оподаткування" та Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" не дає підстав для
віднесення страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, до податків і зборів
(обов'язкових платежів), на які
поширюється дія Закону України "Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" згідно
його преамбули.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Згідно частини 3 статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Одеський
коровай" відхилити.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 04 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:

з оригіналом згідно

помічник судді
А.О. Кулеша