Справа № 2а-869/11
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2014 р. м. Київ
К/800/19984/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Конюшка К.В.

суддів:
Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами касаційну скаргу
Київського міського центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат Головного управління
соціального захисту населення
Виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) на постанову
Шевченківського районного суду м.
Києва від 26 липня 2011 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 березня
2013 року

у справі № 2а-869/11

за позовом ОСОБА_2

до Київського міського центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат

про стягнення допомоги

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2011 року ОСОБА_2 звернулась до
Шевченківського районного суду м.
Києва з адміністративним позовом до
Київського міського центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат (далі - Центр виплат) про
визнання нечинним рішення від 03.11.2010 №
02/1593-07 про повернення особової справи №
418804/112 з розпорядженням про проведення
доплат без виконання та зобов'язання
відповідача здійснити виплату
відповідно до розпорядження
Управління праці і соціального захисту
населення Шевченківської районної у м.
Києві державної адміністрації від
09.09.2010 про проведення перерахунку
одноразової допомоги по народженню
дитини та допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 26.07.2011, залишеною без
змін ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 26.03.2013,
позов задоволено.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій,
Центр виплат оскаржив їх у касаційному
порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив
скасувати вказані судові акти з
мотивів порушення названими судами
норм матеріального та процесуального
права, прийняти нове рішення - про
відмову у позові.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, установленому пунктом 1
частини першої статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки жодна з осіб, які
беруть участь у справі, не заявили
клопотання про розгляд справи за їх
участю.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи і правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія дійшла висновку про те,
що касаційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на таке.

Як установлено судом апеляційної
інстанції, 19.02.2010 Шевченківським
районним судом м. Києва частково
задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та
визнано відмову Управління праці та
соціального захисту населення
Шевченківської районної державної у м.
Києві адміністрації у нарахуванні та
виплаті позивачу одноразової допомоги
по народженню дитини у розмірі,
встановленому у відповідності до
статті 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» та допомоги по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку
у розмірі, встановленому статтею 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» незаконною; відповідача
було зобов'язано провести перерахунок
та виплатити недоотриману допомогу по
народженню дитини та допомогу по
догляду за дитиною до трьохрічного
віку з 17.07.2007 до 16.06.2010. Рішення суду
набрало законної сили.

23.07.2010 підрозділ примусового виконання
рішень Відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві відкрив виконавчі провадження
ВП № 20438496 та ВП № 20438462 на підставі
виконавчих листів № 2-а- 242/2010.

26.12.2010 позивач отримала постанову про
закінчення виконавчого провадження у
зв'язку з тим, що судове рішення
виконано шляхом здійснення
перерахунку передбачених
законодавством виплат.

Листом від 03.11.2010 № 02/1593-07 Центр виплат
повідомив, що особова справа позивача з
розпорядженням Управління праці і
соціального захисту населення
Шевченківської районної у м. Києві
державної адміністрації від 09.09.2010 про
проведення перерахунку одноразової
допомоги по народженню дитини та
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
залишено без виконання у зв'язку з тим,
що Центр виплат не є відповідачем у
справі № 2а-242/10, в межах якої було
видано виконавчі листи.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що позовні вимоги ОСОБА_2 є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Колегія суддів суду касаційної
інстанції погоджується зі вказаним
обґрунтованим висновком судів
попередніх інстанцій з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 71
КАС України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, не є предметом доказування
у цій справі наявність у ОСОБА_2 права
на отримання одноразової допомоги по
народженню дитини у розмірі,
встановленому у відповідності до
статті 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», та допомоги по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку
у розмірі, встановленому статтею 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Відповідно до положення про Київський
міський центр по нарахуванню та
здійсненню виплат, затвердженого
розпорядженням Київської міської
державної адміністрації № 65 від 27.01.2007,
Центр виплат здійснює вхідний облік та
контроль документів з питань
призначення соціальної допомоги, інших
грошових виплат, які надходять від
органів праці та соціального захисту
населення, перевіряє правильність
визначення органами праці та
соціального захисту населення права на
призначення соціальної допомоги, інших
видів грошових виплат, забезпечує
оформлення документів на виплату
соціальної допомоги, інших видів
грошових виплат, вживає заходи до
попередження і погашення сум переплат
і недоплат соціальної допомоги, і тому
відповідач повинен був здійснити
контроль за правильністю призначення
позивачу соціальної допомоги і не
допустити їй недоплату.

Таким чином, доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами, у зв'язку з чим відсутні
підстави для її задоволення та
скасування чи зміни оскаржуваних
судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
Головного управління соціального
захисту населення Виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного
суду м. Києва від 26 липня 2011 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 березня
2013 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, і може бути переглянута
Верховним Судом України у строк та у
порядку, визначеними статтями 237 - 2391
КАС України.