Справа № 810/2697/14
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 року 810/2697/14

Колегія суддів Київського
окружного адміністративного суду у
складі головуючого - судді Лисенко В.І.,
суддів Леонтовича А.М., Брагіної О.Є.,

за участю секретаря судового засідання
Глазун Т.О.,

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача-1 - Каблучко
С.В.,

представника відповідача-2 - не
з'явився,

представника відповідача-3 - Семочкіної
О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління
Держземагентства у Броварському
районі Київської області, Головного
Управління Держземагентства у
Київській області, Державного
земельного агентства України

про визнання протиправними
та скасування наказів, поновлення на
роботі,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулась
ОСОБА_1 з позовом до Управління
Держземагенства у Броварському районі
Київської області (відповідач-1),
Головного Управління Держземагенства
у Київській області (відповідач-2),
Державного земельного агенства
України (відповідач-3) про визнання
протиправним та скасування наказу
Державного земельного агентства
України від 10.04.2014 № 121-кт/а «Про
звільнення ОСОБА_1» та наказу Головного
Управління Держземагенства у
Київській області від 10.04.2014 № 40-к «Про
звільнення ОСОБА_1».; поновлення ОСОБА_1
на посаді начальника Управління
Держземагенства у Броварському районі
Київської області з 10 квітня 2014 року;
стягнення з Управління
Держземагенства у Броварському районі
Київської області на користь ОСОБА_1
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 11.04.2014 по день розгляду справи
у суді.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що Державним земельним
агентством України була проведена
перевірка діяльності Управління
Держземагенства у Броварському районі
Київської області, начальником якого
вона була, та встановлено, що робота в
управлінні організована на
неналежному рівні. Водночас, на думку
позивача, виявлені під час перевірки
Управління порушення не відповідають
фактичним обставинам, в своїй
більшості були відсутні, а ті, що дійсно
були, не є грубими та не можуть свідчити
про неналежну організацію роботи
Управління. Окремо зазначила, що
оскаржуваними наказами її було
звільнено з займаної посади за
порушення присяги державного
службовця. Зазначила, що звільнення за
порушення присяги це найсуворіший вид
відповідальності державного
службовця, який передбачає вчинення
діяння, несумісного з продовженням
державної служби на будь-якій посаді у
будь-якому державному органі. У
судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача-1 у судовому
засіданні надав пояснення по суті
спору, проти позову заперечував.

Представник відповідача-2 у судове
засідання не з'явився, подав до суду
заперечення на позов, у яких з
посиланням на безпідставність
тверджень позивача просив суд у
задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача-3 проти позову
заперечував з мотивів, викладених в
письмових запереченнях. Зазначив, що
виявлені під час перевірки діяльності
Управління Держземагенства у
Броварському районі Київської області
порушення норм чинного законодавства є
грубими та свідчать про неналежну
організацію позивачем роботи
ввіреного йому Управління. Вважав
оскаржувані накази законними, просив
суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши позивача та представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
судом встановлено наступне.

У квітні 2014 року спеціально створеною
комісією при Державному земельному
агентстві України проведено перевірку
окремих питань діяльності Управління
Держземагенства Броварському районі
Київської області, за результатами
якої був складений Акт перевірки (без
номеру, без дати).

На запитання суду на підставі чого була
проведена перевірка та що стало
причиною її проведення, представник
відповідача-3 відповів, що перевірка
проведена на підставі Наказу
Державного земельного агентства
України від 03.04.2014 № 120. Причину
проведення перевірки (планова,
звернення громадян тощо) навести не
зміг.

Перевіркою встановлено, що у своїй
діяльності Управління допускає
численні порушення вимог чинного
законодавства.

Зокрема, в частині роботи з документами
та контролю за їх виконанням виявлені
наступні порушення:

в Управлінні відсутня власна
інструкція з діловодства та
номенклатура справ, окремий облік
запитів на інформацію, місце для роботи
запитувачів з документами, форми для
подання запитів на отримання публічної
інформації;

в Управлінні не ведеться облік
документів з грифом обмеження доступу
«Для службового користування»;

в Управлінні відсутній журнал обліку
та видачі печаток і штампів, не
визначено порядок обліку та зберігання
печаток, не визначено відповідальних
осіб за зберігання та використання
печаток і штампів.

В частині кадрової роботи Управління
виявлені порушення:

не розроблені положення про структурні
підрозділи, не на всі посади розроблено
посадові інструкції;

за перевіряємий період не відбувалось
призначень з кадрового резерву, а сам
резерв не формувався;

формування особових справ ведеться з
порушенням вимог законодавства;

особові справи зберігаються на
відкритій полиці, а не в сейфах;

атестація державних службовців у 2013
році проходила з порушенням, а саме:
результати атестації не
затверджувались, протокол засідання
наданий під час перевірки не був.

В частині надання адміністративних
послуг Управлінням виявлені наступні
порушення:

на стендах Управління розміщені
інформаційні та технологічні картки,
які за своїм змістом не відповідають
встановленому зразку;

в Управлінні не забезпечено прийому
суб'єктів звернень з надання
адміністративних послуг в кількості не
менше сорока годин на тиждень;

Управлінням не розроблено власний
сайт;

витяги з Державного земельного
кадастру надаються з порушенням
встановлених законодавством строків;

не встановлено скриньки для
висловлення суб'єктами звернення
зауважень та пропозицій.

начальник Управління засвідчує
службові документи відбитком
факсимільного підпису, що чинним
законодавством не передбачено.

У подальшому, на підставі вказаного
Акта перевірки, доповідної записки
голови комісії з перевірки Управління
та пояснень ОСОБА_1, наказом Державного
земельного агентства України від 10.04.2014
№ 121-кт/а «Про звільнення ОСОБА_1»
відповідно до статті 147 Кодексу законів
про працю України та пункту 6 статті 30
Закону України «Про державну службу»
позивача звільнено з займаної посади
начальника Управління Держземагенства
у Броварському районі Київської
області за порушення присяги
державного службовця.

Зазначений наказ був оголошений
позивачу 14.04.2014 на прийомі у заступника
начальника Головного управління
Зубовича І.О. наказом Головного
Управління Держземагенства від 10.04.2014
№ 40-к.

Вважаючи зазначені накази незаконними,
позивач звернувся до суду з даним
адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Згідно із Положенням про Управління
(Відділ) Держземагентства у районі,
затвердженого Наказом міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 10.05.2012 № 258
Управління (Відділ) Держземагентства у
районі є територіальним органом
Державного агентства земельних
ресурсів України.

Управління (Відділ) підпорядковане
Держземагентству України та
відповідно Республіканському комітету
по земельних ресурсах Автономної
Республіки Крим, Головному управлінню
Держземагентства в області.

Управління (Відділ) у своїй діяльності
керується Конституцією та законами
України, актами та дорученнями
Президента України, актами Кабінету
Міністрів України, дорученнями
Прем'єр-міністра України, наказами
Міністерства аграрної політики та
продовольства України, дорученнями
Міністра аграрної політики та
продовольства України (далі - Міністр)
та його заступників, наказами
Держземагентства України, дорученнями
Голови Держземагентства України та
його заступників, актами відповідної
місцевої держадміністрації та
відповідного органу місцевого
самоврядування, наказами Головного
управління, а також цим Положенням.

Завданням Управління (Відділу) є
реалізація повноважень
Держземагентства України на території
відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці.

Відповідно до пункту 9 Положення про
Управління Держземагентства у
Броварському районі Київської області,
затвердженого наказом Держземагенства
України від 14.06.2013 № 263, Управління
очолює начальник, який призначається
на посаду та звільняється Головою
Держземагенства України.

Згідно із Наказом Управління
Держземагентства у Броварському
районі Київської області від 16.09.2013 № 25
начальник здійснює керівництво
Управлінням, несе персональну
відповідальність за організацію та
результати його діяльності.

Начальник, окрім іншого, організовує та
забезпечує виконання Управлінням
відповідних актів законодавства,
наказів Мінагрополітики та
Держземагенства,

Як убачається з матеріалів
справи, посадовими особами
відповідача-3 за результатами
перевірки діяльності Управління
Держземагентства у Броварському
районі Київської області виявлено ряд
порушень, які на думку відповідача-3, є
грубими, свідчать про неналежну
організацію позивачем роботи
ввіреного йому Управління та по своїй
суті є порушенням позивачем присяги
державного службовця.

Під час розгляду справи судом було
досліджено виявлені в Акті перевірки
порушення та встановлено наступне.

Під час перевірки посадові особи
Державного земельного агентства
України встановили, що в Управлінні на
порушення вимог Типової інструкції з
діловодства у центральних органах
виконавчої влади, Раді міністрів
Автономної Республіки Крим, місцевих
органах виконавчої влади, затвердженої
Постановою Кабінету Міністрів України
від 30.11.2011 №1242 (далі-Типова інструкція)
відсутня власна інструкція з
діловодства та номенклатура справ,
місце для роботи запитувачів з
документами, окремий облік запитів на
інформацію, форми для подання запитів
на отримання публічної інформації, не
розроблено власний сайт.

Водночас, відповідно до пункту 4
Типової інструкції відповідальність
за організацію діловодства в установах
несуть їх керівники.

Згідно із пунктом 5 Типової інструкції
організація діловодства в установах
покладається на їх структурні
підрозділи (департаменти, управління,
відділи, сектори) діловодства
(документаційного забезпечення),
загальні відділи, канцелярії тощо (далі
- служба діловодства).

Під час судового розгляду судом
встановлено, що на час призначення
позивача начальником Управління
інструкція з діловодства та
номенклатура справ у Управлінні були
відсутні.

Як убачається із матеріалів справи,
наказом начальника Управління від
16.08.2013 № 11 організацію діловодства в
Управлінні було покладено на головного
спеціаліста відділу землеустрою,
охорони та ринку земель Джемілєву А.А.

Тобто, позивач, після призначення
начальником Управління, майже одразу
вчинив передбачені чинним
законодавством дії щодо організації
діловодства у ввіреному йому
Управлінні.

Відповідно до пункту 6 Типової
інструкції служба діловодства
відповідно до покладених на неї
завдань, зокрема, розробляє інструкцію
установи з діловодства та номенклатуру
справ установи.

Як убачається з наданих суду пояснень
Джемілєвої А.А., в Управлінні дійсно
відсутня інструкція з діловодства та
частково номенклатура справ, проте,
такі документи перебувають в стадії
розробки, на даний час у своїй
діяльності Управління керується
посадовими інструкціями.

Номенклатура справ розроблена
більшістю структурних підрозділів
Управління, а в решті перебуває на
стадії розробки.

Щодо відсутності окремого приміщення
для роботи запитувачів з документами
позивач під час судового розгляду
пояснила, що в Управлінні дійсно такого
окремого приміщення не має. Проте, у
коридорах Управління наявні столи і
стільці, на яких суб'єкти звернень
мають змогу як ознайомитись з певними
документами, так і написати заяви,
листи тощо. Вказаний факт у судовому
засіданні підтвердив представник
Управління Держземагенства у
Броварському районі Київської області.
Відсутність окремого приміщення
пояснюється відсутністю належного
фінансування Управління, та як
наслідок, неможливістю виділити окреме
приміщення для зазначених цілей.

Натомість позивачем було вчинено всі
дії задля належної організації
діловодство в Управлінні, начальником
якого вона була.

Щодо відсутності в Управлінні окремого
обліку запитів на інформацію та форм
для подання запитів на отримання
публічної інформації позивач пояснила,
що на стендах в Управлінні наявні
примірні зразки для написання запитів.
Окремий облік запитів дійсно не
ведеться, проте кожна особа може подати
запит до канцелярії Управління, доступ
до якої є вільним. Такі запити
реєструються в журналі вхідної
кореспонденції.

Щодо відсутності в Управління власного
сайту, судом встановлено наступне.

Як пояснила під час судового розгляду
позивач, жодних письмових доручень від
Головного управління та від Державного
земельного агентства щодо
необхідності розробити власний сайт за
весь час роботи в Управлінні до неї не
надходило.

На вимогу суду надати доручення
Державного земельного агентства
Управлінню Держземагентства у
Броварському районі Київської області
представником відповідача-2 (Головним
управлінням) таке доручення надано не
було.

Зазначила, що відповідного працівника,
який ви володів навичками з розробки
сайтів, в Управлінні не має. Вільних
коштів залучати для виконання таких
робіт інших юридичних осіб - не було.

Пояснила, що інформація (години роботи,
обсяг послуг, що надаються Управлінням,
телефонні номери тощо) розміщена на
сайті Головного Управління
Держземагентства у Київській області
та на інформаційному стенді в
Управлінні.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що в даному випадку
хоча такі порушення, як відсутність
Інструкції з діловодства та
номенклатури справ, відсутність
окремого обліку запитів та власного
сайта насправді мали місце, проте, такі
порушення не призвели до неналежного
виконання Управлінням покладених на
нього обов'язків.

Стосовно викладеного в Акті перевірки
твердження перевіряючих, що в
Управлінні відсутній журнал обліку та
видачі печаток і штампів, не визначено
порядок обліку та зберігання печаток,
не визначено відповідальних осіб за
зберігання та використання печаток і
штампів, судом встановлено наступне.

Наказами Управління від 16.08.2013 № 3 та № 6
було введено в дію гербову печатку
управління та власні печатки державних
кадастрових реєстраторів, і покладено
відповідальність за їх обліком та
зберіганням на ОСОБА_1 та державних
кадастрових реєстраторів відповідно.

Під час судового розгляду судом
витребувано у відповідача-1 журнал
реєстрації наказів та встановлено, що
вказаний журнал містить запис про
вищенаведені накази.

А відтак, наведене спростовує висновок
перевіряючих про відсутність в
Управлінні контролю за обліком та
видачею печаток і штампів.

Щодо виявлених під час перевірки
порушень у веденні кадрової роботи
Управління, судом встановлено
наступне.

В Акті перевірки встановлено, що в
Управлінні не розроблені положення про
структурні підрозділи, не на всі посади
розроблено посадові інструкції.

Відповідно до пункту 10.2 Положення про
Управління (Відділ) Держземагентства у
районі, затвердженого Наказом
міністерства аграрної політики та
продовольства України від 10.05.2012 №
258, начальник Управління затверджує
положення про структурні підрозділи
Управління (Відділи) і посадові
інструкції працівників.

В пункті 5 Типової інструкції вказано,
що за зміст, якість підготовки та
оформлення на належному рівні інших
документів, а також організацію
діловодства та зберігання документів у
структурних підрозділах установи
відповідають їх керівники.

Наведене свідчить, що обов'язок по
розробці положень про структурні
підрозділи управління покладено на
керівників відповідних структурних
підрозділів та мають лише
затверджуватись начальником
управління.

Судом встановлено, що після вступу
позивача у червні 2013 року на посаду
начальника Управління, нею було
доручено всім керівникам структурних
підрозділів розробити положення про
структурні підрозділи. На більшість
посад посадові інструкції були
розроблені та затверджені Наказом
начальника Управління від 16.08.2013 № 11.

Під час судового розгляду справи
встановлено, що в Управлінні відсутня
лише одна посадова інструкція на
посаду головного спеціаліста. Проте, це
пов'язано з тим, що особа, яка займає
вказану посаду, перебуває у декретній
відпустці, а на її місці працює інший
спеціаліст, інструкція на якого
розроблена та затверджена.

Наведене свідчить, що і в даному
питанні позивачем вчинено усіх
необхідних дій для належної
організації діяльності Управління, а
висновки Акта не відповідають
фактичним обставинам справи.

Щодо твердження відповідача-3, що за
перевіряємий період не відбувалось
призначень з кадрового резерву, а сам
резерв не формувався, судом
встановлено наступне.

Відповідно до пункту 4 Положення про
формування кадрового резерву для
державної служби, затвердженого
Постановою кабінету міністрів України
№199 від 28.02.2001 на кожну посаду
державного службовця кадровий резерв
формується з такого розрахунку: на
посаду керівника - не менше двох осіб,
на посади спеціалістів складаються
списки осіб, зарахованих до кадрового
резерву, з урахуванням фактичної
потреби.

Позивач зазначає, що за період
перебування на посаді Начальника
Управління фактичної потреби у
формуванні кадрового резерву
спеціалістів та призначення з нього
взагалі не було (за весь період роботи
звільнилось лише двоє працівників і на
їх місця були переведені особи з інших
територіальних Управлінь Держкомзему).

Кадровий резерв на посади начальника
та заступника управління формувався,
що було підтверджено в судовому
засіданні представником відповідача-1.

Щодо формування особових справ з
порушення вимог законодавство,
встановлено, що дійсно
(підтверджується поясненнями
відповідальної за кадрову роботу особи
ОСОБА_7) справи формувались з певними
порушеннями, проте на даний час
порушення усунуті.

Суд звертає увагу, що порушення вимог
щодо формування особових справ (не
заповнені пункти 14 та 16, розділи III та IX,
документи у справах розміщені
хаотично) є порушеннями не грубого
характеру та жодним чином не впливають
на основну діяльність Управління
Держземагенства Броварському районі
Київської області - реалізацію
державної політики у сфері земельних
відносин та топографо-геодезичної і
картографічної діяльності.

Щодо проведення атестації державних
службовців у 2013 році, судом встановлено
наступне.

Відповідно до Наказу Управління від
04.11.2013 № 45/1 затверджено склад
атестаційної комісії, з одночасним
призначенням заступника голови
Управління головою комісії.

За результатом проведеної атестації
комісією прийнято Протокол від 05.12.2013
№ 4, яким встановлено, що всі
працівники Управління відповідають
займаний посадам (а.с.107).

Під час судового розгляду судом
витребувано у відповідача-1 журнал
реєстрації наказів та встановлено, що
вказаний журнал містить за про
вищенаведені накази.

А відтак, наведене спростовує висновок
перевіряючих про порушення
Управлінням порядку проведення
атестації державних службовців у 2013
році.

Щодо виявлених під час перевірки
порушень в частині надання
адміністративних послуг Управлінням,
судом встановлено наступне.

Як убачається з Акта перевірки,
посадові особи відповідача-3
встановили, що:

на стендах Управління розміщені
інформаційні та технологічні картки,
які за своїм змістом не відповідають
встановленому зразку;

в Управлінні не забезпечено прийому
суб'єктів звернень з надання
адміністративних послуг в кількості не
менше сорока годин на тиждень;

витяги з Державного земельного
кадастру надаються з порушенням
встановлених законодавством строків;

не встановлено скриньки для
висловлення суб'єктами звернення
зауважень та пропозицій.

Як пояснив під час судового розгляду
позивач, вказані твердження
відповідача-3 не в повній мірі
відповідають фактичним обставинам з
огляду на наступне.

Так, у квітні 2013 року (ще до вступу
позивача на посаду начальника) в
Управлінні Наказом від 10.04.2013 № 32 були
затверджені примірні Інформаційні та
Технологічні картки для кожної
адміністративної послуги.

У червні 2013 року, після призначення
позивача на посаду начальника
Управління, нею доручено Джемілєвій
А.А. (відповідальній за діловодство)
привести вказані картки у
відповідність до вимог законодавства.

Картки були розроблені, затверджені
позивачем та розміщені на
інформаційних стендах Управління.

Під час судового розгляду представник
відповідача-1 підтвердив, що вказані
картки не в повній мірі відповідають
вимогам чинного законодавства, проте
дають змогу в повній мірі встановити
обсяг, час виконання, ціну тощо послуг,
які надаються Управлінням.

Зазначив, що повна інформація щодо
надання послуг розміщена також на
дверях кабінетів, де надаються такі
послуги.

Суд зазначає, що вказане порушення не
призвело до будь-яких негативних
наслідків, оскільки у випадку
виникнення у суб'єктів звернення
питань щодо обсягу послуг, які
надаються Управлінням, вони могли
звернутись до канцелярії Управління та
отримати всю необхідну інформацію або
ознайомитись з нею на стендах,
розміщених на дверях відповідних
кабінетів.

Щодо не забезпечення прийому суб'єктів
звернень з надання адміністративних
послуг в кількості не менше сорока
годин на тиждень позивач зазначила, що
Управління згідно із графіком роботи
надає громадянам та юридичним особам
адміністративні послуги з понеділка по
п'ятницю з 08-00 до 17-00 та у суботу з 10-00 до
16-00.

Також, позивач зазначила, що дійсно
окремі послуги надаються
спеціалістами Управління не щоденно.
Вказаний факт пов'язаний з тим, що
кількість звернень до Управління не є
великою, черг майже ніколи не має, скарг
щодо малої кількості часу для прийому
громадян та юридичних осіб до
Управління за час роботи позивача не
надходило.

Крім того, окрім прийому документів
спеціалістам потрібен час на їх
обробку (підготовку відповідей,
витягів тощо). Кількість працівників
Управління затверджується на рівні
Державного земельного агентства
України та на даний час не дозволяє
створити безперервний прийом
документів від громадян та юридичних
осіб.

Стосовно посилань відповідача-3 на
скарги громадян стосовно надання
Управлінням адміністративних послуг
(були надані громадянами перевіряючим
особам під час перевірки) , позивач
зазначила, що до самого Управління
жодних таких скарг ані під час
перевірки, ані раніше не надходило. Про
їх існування їй стало відомо лише з
Акта перевірки.

Щодо не встановлення скриньки для
висловлення суб'єктами звернення
зауважень та пропозицій пояснила, що
дійсно такої скриньки не було. Проте,
зазначила, що доступ до канцелярії
Управління є вільним, будь-яка особа
може звернутись зі скаргою чи
пропозиціями і така заява обов'язково
буде прийнята і розглянута. Окремо
зазначила, що ще до завершення
перевірки скринька була встановлена.
Вказаний факт підтвердив представник
відповідача-1.

Як убачається з Акта перевірки,
перевіряючими встановлено, що витяги з
Державного земельного кадастру
надаються в Управлінні з порушенням
встановлених законодавством строків.

Під час судового розгляду позивач
пояснила, що дійсно на робочому місці
Державного кадастрового реєстратора
ОСОБА_8 під час перевірки було виявлено
деяку кількість сформованих, але не
виданих витягів з Державного
земельного кадастру.

Проте, до роботи вказаного
кадастрового реєстратора нарікання
виникали і раніше. Так, у березні 2014
року, за результатами перевірки
міжрайонної прокуратури було виявлено
в роботі кадастрових реєстраторів
Управління певні порушення Закону
України «Про державний земельний
кадастр» .

За наслідками перевірки п'ятьом
реєстраторам (у тому числі, ОСОБА_8),
відповідно до статті 14 Закону України
«Про державну службу», позивачем було
винесено попередження про неповну
службову відповідність.

Таким чином, суд констатує, що виявлене
перевіркою порушення термінів видачі
витягів з Державного земельного
кадастру насправді відбувалось. Проте,
позивачем вживались визначені
законодавством заходи задля належної
організації такої видачі. Фактично,
саме порушення пов'язано з
невідповідальним ставленням до своїх
обов'язків саме державного
кадастрового реєстратора, а не
позивача.

Стосовно використання начальником
Управління факсимільного підпису для
засвідчення службових документів,
судом встановлено наступне.

Як убачається з Акта перевірки, на
«значній кількості» висновків про
погодження документації із
землеустрою позивачем проставлявся
факсимільний підпис.

Відповідно до пункту 59 Типової
інструкції факсимільне відтворення
підпису посадової особи на
організаційно-розпорядчих,
фінансових, бухгалтерських документах
за допомогою механічного або іншого
копіювання не допускається.

Водночас, під час судового розгляду
позивач заперечила факт використання
нею факсимільного підпису на висновках
про погодження документації із
землеустрою. Зазначила, що письмові
пояснення щодо використання
факсимільного підпису, які лягли в
основу викладеного в Акті перевірки
твердження відповідача-3, були надані
нею помилково. Пояснила, що дійсно
використовувала факсимільний підпис,
проте лише на супровідних листах.

На вимогу суду надати докази на
підтвердження факту використання
позивачем факсиміле для підпису
висновків про погодження документації
із землеустрою (оригінал для огляду,
копії таких витягів, фотографії тощо)
відповідачем-3 таких доказів надано не
було.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що викладене в Акті перевірки
твердження відповідача-3 про
використання позивачем для підпису
висновків про погодження документації
із землеустрою факсимільного підпису,
не підтверджується належними та
допустимими доказами.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає,
що встановлені Актом перевірки
порушення в діяльності Управління в
більшій своїй частині були спростовані
під час судового розгляду. Порушення,
які фактично мали місце бути, не є
грубими, відповідальність за них
лежить як на позивачеві, так і на
відповідальних особах Управління.
Загалом такі порушення не призвели до
суттєвих збоїв в роботі Управління та
не вплинули на виконання Управлінням
покладених на нього завдань.

Суд звертає увагу, що оскаржуваними
Наказами позивача було звільнено з
посади за порушення присяги державного
службовця відповідно до статті 17
Закону України «Про Державну службу».

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком відповідача-3 з огляду на
наступне.

Пунктом 6 частини першої статті 30
Закону України «Про Державну службу»
передбачено, що державна служба
припиняється, зокрема, у разі порушення
держслужбовцем присяги, передбаченої
статтею 17 цього Закону.

Відповідно до статті 17 Закону
України «Про Державну службу»
громадяни України, які вперше
зараховуються на державну службу,
приймають Присягу такого змісту:
«Повністю усвідомлюючи свою високу
відповідальність, урочисто присягаю,
що буду вірно служити народові України,
суворо дотримувати Конституції та
законів України, сприяти втіленню їх у
життя, зміцнювати їх авторитет,
охороняти права, свободи і законні
інтереси громадян, з гідністю нести
високе звання державного службовця,
сумлінно виконувати свої обов'язки».

Аналізуючи текст присяги, можна
зробити висновок, що в основу поведінки
державного службовця закладені етичні,
правові та службово-дисциплінарні
норми поведінки, недодержання яких
утворює факт порушення присяги.

Тому, складаючи присягу,
державний службовець покладає на себе
не тільки певні службові зобов'язання,
але й моральну відповідальність за їх
виконання. У зв'язку з цим під
порушенням присяги слід розуміти
скоєння державним службовцем
проступку (вчинку) проти інтересів
служби, який суперечить покладеним на
нього обов'язкам, підриває довіру до
нього як до носія влади, що призводить
до приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків.

Відповідно до статті 14 Закону
України «Про Державну службу» за
невиконання чи неналежне виконання
службових обов'язків, перевищення
своїх повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних із проходженням державної
служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або
дискредитує державний орган, в якому
він працює, до державного службовця
застосовуються дисциплінарні
стягнення.

Крім дисциплінарних стягнень,
передбачених чинним законодавством
про працю України (догана та
звільнення, у відповідності до статті
147 Кодексу законів про працю), до
держслужбовців можуть застосовуватися
такі заходи дисциплінарного впливу, як
попередження про неповну службову
відповідність і затримка на строк до
одного року у присвоєнні чергового
рангу або у призначенні на вищу посаду.

Тобто, чинним законодавством
передбачено ряд дисциплінарних
стягнень до держслужбовців, які
застосовуються до працівників в
залежності від тяжкості вчиненого
проступку.

Чіткого розмежування діянь
державних службовців, які є порушенням
присяги та є підставою для припинення
державної служби, а також діянь, які є
підставою для притягнення лише до
дисциплінарної відповідальності,
чинне законодавство не містить.

Водночас, звільнення за порушення
присяги державного службовця - це
найсуворіший вид відповідальності
державного службовця, який передбачає
вчинення діяння, несумісного з
продовженням державної служби на
будь-якій посаді у будь-якому
державному органі, яке, окрім іншого, є
більш значущим та істотним, ніж
дисциплінарні правопорушення.

Такий вид відповідальності
повинен застосовуватися лише у
випадках, коли інші заходи
відповідальності, зокрема,
дисциплінарної, є недостатніми.

Аналогічна правова позиція викладена в
постановах Верховного суду України
від 03.12.2013 (а.с.14) та від 09.07.2013 (а.с.20).

Колегія суддів зазначає, що звільнення
за порушення присяги може мати місце
лише тоді, коли державний службовець
скоїв проступок проти інтересів
служби, який суперечить покладеним на
нього обов'язкам, підриває довіру до
нього як до носія влади, що призводить
до приниження державного органу та
унеможливлює подальше виконання ним
своїх обов'язків.

Як було встановлено вище, виявлені під
час перевірки Управління порушення не
носять грубий характер та жодним чином
не вказують на неможливість позивачем
надалі продовжувати роботу на
державній службі.

Крім того, під час прийняття
оскаржуваного наказу відповідачем-3 не
враховано, що позивач понад 15 років
працює на державних посадах, пов'язаних
з земельними відносинами.

За весь час роботи позивачка жодного
разу не притягалась до дисциплінарної
відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи
питання про те, чи є виявлені порушення
грубими та такими, що свідчать про
порушення позивачем, як державним
службовцем, присяги, суд має виходити з
їх характеру, обставин, за яких їх
вчинено, яку завдано ними (могло бути
завдано) шкоду.

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене, колегія суддів дійшла
висновку, що оскаржувані наказ
Державного земельного агентства
України від 10.04.2014 № 121-кт/а «Про
звільнення ОСОБА_1» та наказ Головного
Управління Держземагенства у
Київській області від 10.04.2014 № 40-к «Про
звільнення ОСОБА_1» прийняті
безпідставно та підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 235 Кодексу законів
про працю України у разі звільнення без
законної підстави або незаконного
переведення на іншу роботу працівник
повинен бути поновлений на попередній
роботі органом, який розглядає
трудовий спір.

За таких обставин, враховуючи той факт,
що судом встановлено незаконність
звільнення позивача із займаної
посади, колегія суддів дійшла висновку,
що позовні вимоги в частині поновлення
ОСОБА_1 на посаді начальника Управління
Держземагенства у Броварському районі
Київської області з 10 квітня 2014 року
підлягають задоволенню

Щодо позовних вимог про стягнення з
Управління Держземагенства у
Броварському районі Київської області
на користь ОСОБА_1 середній заробіток
за час вимушеного прогулу з 11.04.2014 по
день розгляду справи у суді, суд
зазначає наступне.

Відповідно до статті 235 Кодексу законів
про працю України при винесенні
рішення про поновлення на роботі орган,
який розглядає трудовий спір,
одночасно приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу або різниці в
заробітку за час виконання
нижчеоплачуваної роботи, але не більш
як за один рік. Якщо заява про
поновлення на роботі розглядається
більше одного року не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу.

Порядок обчислення середньоденної
заробітної плати встановлений
Постановою Кабінету Міністрів України
від 08.02.1995 №100.

Пунктом 2 Порядку встановлено, що
обчислення середньої заробітної плати
для оплати часу щорічної відпустки,
додаткових відпусток у зв'язку з
навчанням, творчої відпустки,
додаткової відпустки працівникам, які
мають дітей, або для виплати
компенсації за невикористані
відпустки провадиться виходячи з
виплат за останні 12 календарних
місяців роботи, що передують місяцю
надання відпустки або виплати
компенсації за невикористані
відпустки.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку,
у всіх інших випадках збереження
середньої заробітної плати
середньомісячна заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
останні 2 календарні місяці роботи, що
передують події, з якою пов'язана
відповідна виплата.

Відповідно до пункту 3 Порядку при
обчисленні середньої заробітної плати
у всіх випадках її збереження
включаються: основна заробітна плата;
доплати і надбавки (за надурочну роботу
та роботу в нічний час; суміщення
професій і посад; розширення зон
обслуговування або виконання
підвищених обсягів робіт
робітниками-почасовиками; високі
досягнення в праці (високу професійну
майстерність); умови праці;
інтенсивність праці; керівництво
бригадою, вислугу років та інші);
виробничі премії та премії за економію
конкретних видів палива,
електроенергії і теплової енергії;
винагорода за підсумками річної роботи
та вислугу років тощо. Премії
включаються в заробіток того місяця, на
який вони припадають згідно з
розрахунковою відомістю на заробітну
плату. Премії, які виплачуються за
квартал і більш тривалий проміжок часу,
при обчисленні середньої заробітної
плати за останні два календарні місяці,
включаються в заробіток в частині, що
відповідає кількості місяців у
розрахунковому періоді. У разі коли
число робочих днів у розрахунковому
періоді відпрацьовано не повністю,
премії, винагороди та інші
заохочувальні виплати під час
обчислення середньої заробітної плати
за останні два календарні місяці
враховуються пропорційно часу,
відпрацьованому в розрахунковому
періоді.

Пунктом 8 Порядку обчислення середньої
заробітної плати передбачено, що для
нарахування виплат, що обчислюються із
середньої заробітної плати за останні
два місяці роботи, провадяться шляхом
множення середньоденного (годинного)
заробітку на число робочих днів/годин,
а у випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна (годинна)
заробітна плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна
плата визначена законодавством як
розрахункова величина для нарахування
виплат і допомоги, вона обчислюється
шляхом множення середньоденної
заробітної плати, розрахованої згідно
з абзацом першим цього пункту, на
середньомісячне число робочих днів у
розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів
розраховується діленням на 2 сумарного
числа робочих днів за останні два
календарні місяці згідно з графіком
роботи підприємства, установи,
організації, встановленим з
дотриманням вимог законодавства.

Судом встановлено, що за лютий 2014 року
позивачу виплачено заробітну плату у
розмірі 1931,27 грн., а за березень 2014 року -
2064,19 грн., що підтверджується наданою
відповідачем-1 довідкою за відповідні
періоди.

Сума робочих днів, відпрацьованих
позивачем за два календарних місяця, що
передували звільненню, становить 40
днів [20 у лютому + 20 у березні = 40], а
середньомісячне число робочих днів
становить 20 календарних днів [40 / 2=20].

Середньоденна заробітна плата
позивача у такому випадку становить 99,88
грн. [(1931,27+2064,19):40=99,88 грн.].

Відповідно до матеріалів справи,
позивача було звільнено з 10 квітня 2014
року, отже, на момент винесення рішення
у справі час вимушеного прогулу
становить 27 робочих дні, а відтак сума
грошових коштів, що підлягає стягненню
з відповідача за час вимушеного
прогулу, становить 99,88*27=2696,89 грн.

Згідно із частиною першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України,якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

У той же час, оскільки позивач
звільнений від сплати судового збору,
судові витрати стягненню на його
користь не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
Наказ Головного Управління
Держземагенства у Київській області
від 10.04.2014 № 40-к "Про звільнення ОСОБА_1".

Визнати протиправним та скасувати
Наказ Державного земельного агенства
України від 10.04.2014 № 121-кт/а "Про
звільнення ОСОБА_1".

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника
Управління Держземагенства у
Броварському районі Київської області
з 10 квітня 2014 року.

Стягнути з Управління Держземагенства
у Броварському районі Київської
області на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за час вимушеного прогулу за
період з 11 квітня 2014 року по 22 травня 2014
року у розмірі 2696 (дві тисячі шістсот
дев'яносто шість) гривень 89 копійок.

Постанова в частині поновлення ОСОБА_1
на посаді начальника Управління
Держземагенства у Броварському районі
Київської області, а також в частині
стягнення середньої заробітної плати
за один місяць у розмірі 1997 (одна тисяча
дев'ятсот дев'яносто сім) гривень 73
копійок підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Головуючий - суддя
Лисенко В.І.

Судді
Леонтович А.М.

Брагіна О.Є

Дата виготовлення і підписання
повного тексту постанови - 31 травня 2014
р.