Справа № 2а/0570/17228/12
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 року
м. Київ К/800/19067/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г. розглянувши у
попередньому судовому засіданні
адміністративну справу за касаційною
скаргою товариства з обмеженою
відповідальністю "Меркурій" на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 20 лютого 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26 березня
2013 року у справі за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
"Меркурій" до Кіровоградської митниці
про скасування картки відмови в
прийнятті митної декларації та
застосування режиму вільної торгівлі
за сертифікатом, -

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Меркурій" звернулось
в суд з позовом до Кіровоградської
митниці, в якому просило: скасувати
рішення про відмову в митному
оформленні № 901000003/2012/00015 від 12 грудня
2012 року; зобов'язати відповідача
застосувати режим вільної торгівлі за
отриманим сертифікатом СТ-1.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
позивач заявив до митного оформлення в
режимі імпорту партію товару разом з
сертифікатом СТ-1 для застосування
режиму вільної торгівлі, однак
відповідачем протиправно відмовлено у
митному оформленні з причини визнання
даного сертифікату СТ-1 від 05 грудня 2012
року № RUUA (1689050) недійсним з
посиланням на пункти 7.4, 8.1, 9.1 Правил
визначення країни походження товару,
прийнятих Угодою про Правила
визначення країни походження товарів у
Співдружності Незалежних Держав від 20
листопада 2009 року.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 20 лютого 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26 березня
2013 року, у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, товариство з
обмеженою відповідальністю "Меркурій"
звернулось до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати та задовольнити позовні
вимоги.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, 11 грудня 2012 року
товариство з обмеженою
відповідальністю "Меркурій" в особі
декларанта Пігарєва О. М. за митною
декларацією № 901000006/2012/012502 (графа 54)
шляхом електронного декларування
заявило до митного оформлення в режимі
імпорту партію гексанового розчиннику
нефрас П1-63/75 в кількості 47,402 т. При
цьому, в рядку 36 митної декларації
заявлена преференція "4000000", яка
свідчить про звільнення від сплати
ввізного мита товарів, що ввозяться
згідно з міжурядовими угодами України
з країнами СНД (крім Республіки Грузія).
В якості підстави для такого
звільнення декларантом надано
оригінал сертифіката про походження
товару форми СТ-1 від 05 грудня 2012 року №
RUUA (1689050).

При митному оформленні 11 грудня 2012 року
митної декларації № 901000006/2012/012502,
сертифікат про походження товару форми
СТ-1 від 05 грудня 2012 року № RUUA
(1689050) не визнаний митним органом
належним для застосування зазначеному
в ньому режиму вільної торгівлі, у
зв'язку з порушенням при його
заповненні пункту 7.4 розділу 7 та пункту
8.1 розділу 8 Правил визначення країни
походження товару, прийнятих Угодою
про Правила визначення країни
походження товарів у Співдружності
Незалежних Держав від 20 листопада 2009
року.

12 грудня 2012 року Кіровоградською
митницею видана декларанту картку
відмови № 901000003/2012/00015 у прийнятті
митної декларації, у зв'язку з
визнанням недійсним сертифікату
походження форми СТ-1 від 05 грудня 2012
року № RUUA (1689050) на підставі
пункту 9.1 Правил визначення країни
походження товару, прийнятих Угодою
про Правила визначення країни
походження товарів у Співдружності
Незалежних Держав від 20 листопада 2009
року, та з огляду на порушення пунктів
7.4, 8.1 вказаних Правил. В картці
зазначено, що країна походження товару
підтверджується даними
товарно-супровідних документів й цією
країною є Російська Федерація з
наданням режиму найбільшого сприяння
та стягнення мита за пільговими
ставками ввізного мита. В картці
відмови митниця роз'яснила декларанту,
що митне оформлення можливе після
подання нової митної декларації зі
сплатою мита за пільговими ставками.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди першої та апеляційної
інстанцій виходили з того, що
сертифікат СТ-1 був заповнений з
порушенням передбаченого порядку, а
відтак відповідач правомірно відмовив
позивачу у прийнятті митної
декларації.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, виходячи з
наступного.

Відповідно до пункту 8.1 Правил
визначення країни походження товару,
прийнятих Угодою про Правила
визначення країни походження товарів у
Співдружності Незалежних Держав від 20
листопада 2009 року, сертифікат форми СТ-1
може бути виданий після вивезення
товару на підставі письмового
звернення заявника (декларанта). При
цьому заявник (декларант) додатково
надає до вповноваженого органу митну
декларацію з відповідною позначкою
митного органу, що підтверджує
фактичне ввезення товару(2). У цьому
разі в графі 5 сертифіката
зазначається: "Видано згодом". При цьому
позначка митного органу повинна бути
датована більш раннім числом, ніж дата
видачі сертифіката.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, згідно позначки на
залізничній накладній №АС 360369
"Брянська митниця. Вивезення дозволено
05.12.2012р." фактичне вивезення товару
датовано 05 грудня 2012 року. Сертифікат
походження товару СТ-1 № RUUA (1689050)
також датований 05 грудня 2012 року (графа
12).

З огляду на зазначене, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про те, що
сертифікат СТ-1 не вважається таким, що
"виданий згодом".

Відповідно до пункту 7.4 Правил
визначення країни походження товару,
прийнятих Угодою про Правила
визначення країни походження товарів у
Співдружності Незалежних Держав від 20
листопада 2009 року, в графі 10
сертифікату "Кількість товару"
зазначаються маса брутто (нетто) (кг) та
(або) інші кількісні характеристики
товару згідно з ТН ЗЕД ( 997_158). Фактична
кількість поставленого товару не
повинна перевищувати кількості,
зазначеної в сертифікаті, більш ніж на
5%.

Маса нетто зазначається з
урахуванням первинної упаковки,
невіддільної від товару при роздрібній
торгівлі.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в графі 10 сертифікату
походження "Кількість товару"
зазначено "вага нетто 55000 кг", в
рахунку-проформі, вказаному в графі 11
сертифікату, кількість товару
визначена 110000 кг, при тому, що до
митного оформлення заявлена партія
товару в кількості 47402 кг, що не
відповідає даним, зазначеним у
сертифікаті. З огляду на наявність в
сертифікаті походження в графі 3 номеру
вагону та оформлення залізничної
накладної 01 грудня 2012 року, митний
орган вважає, що фактичну кількість
завантаженого в вагон товару декларант
знав на час оформлення сертифікату,
проте не вказав її в графі 10
сертифікату виданого 05 грудня 2012 року.
Невідповідність даних щодо кількості
поставленого товару в сертифікаті та
поданій митній декларації складає 13,8 %,
тобто більш ніж 5 %, у зв'язку з чим
колегія суддів погоджується із судами
попередніх інстанцій про те, що вказане
не надало митниці можливості
ідентифікувати товар зазначений в
сертифікаті походження з фактично
заявленим до декларування.

Згідно з пунктом 9.1 Правил визначення
країни походження товару, прийнятих
Угодою про Правила визначення країни
походження товарів у Співдружності
Незалежних Держав від 20 листопада 2009
року, сертифікат може бути не визнаний
митними органами країни ввезення для
цілей надання товарам режиму вільної
торгівлі в разі, якщо відомості,
зазначені в сертифікаті, не
відповідають декларованим або не
дозволяють провести однозначної
ідентифікації товару стосовно
декларованого.

З огляду на наведене, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій щодо відсутності
підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Згідно частини 3 статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Меркурій"
відхилити.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 20 лютого 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26 березня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:

з оригіналом згідно

помічник судді
А.О. Кулеша