Справа № 804/5898/14
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 р. Справа № 804/5898/14
Суддя Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Кучма К.С.,
розглянувши у місті Дніпропетровську в
письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
Криворізької південної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про
застосування арешту на кошти, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року позивач звернувся до
адміністративного суду з
вищезазначеним позовом. В
обґрунтування позову зазначив, що в
порушення вимог чинного законодавства
відповідач відмовила посадовим особам
Криворізької південної ОДПІ в допуску
до проведення документальної планової
виїзної перевірки, у зв'язку із
недотриманням, на її погляд, вимог п.77.4.
ст.77 Податкового кодексу України. Дані
обставини протирічять вимогам ст.81 ПК
України, оскільки відповідач була
належним чином повідомлена про
необхідність проведення планової
перевірки, але при цьому, умисно
ухилилася від її проведення. За таких
обставин, позивач просив суд: накласти
адміністративний арешт на кошти
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, які
знаходяться на рахунках в банках, а
саме: - НОМЕР_2, АТ «УкрСиббанк», МФО
банку 351005 (українська гривня);

- НОМЕР_3, АТ «УкрСиббанк», МФО банку 351005
(євро);

- НОМЕР_4, АТ «УкрСиббанк», МФО банку 351005
(українська гривня);

- НОМЕР_4, АТ «УкрСиббанк», МФО банку 351005
(євро);

- НОМЕР_4, АТ «УкрСиббанк», МФО банку 351005
(долар США);

- 9001, Криворізька філія ПАТ КБ
«ПриватБанк», МФО банку 305750 (українська
гривня);

- 9029, Криворізька філія ПАТ КБ
«ПриватБанк», МФО банку 305750 (українська
гривня).

Позивач в судове засідання свого
представника не направив, про день та
час його проведення повідомлявся
належним чином. В своєму клоптанні
позивач позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив суд
розглядати справу в порядку письмового
провадження.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
просив суд у задоволенні позову
відмовити та зазначив, що надав суду
всі докази щодо спростування заявлених
позовних вимог. У письмових
запереченнях на позов ФОП ОСОБА_1
зазначила, що вона не допустила
посадових осіб позивача до проведення
перевірки, оскільки отримані нею
повідомлення та наказ не відповідають
вимогам щодо стоку їх направлення та не
відповідають вимогам ст.81 ПК України, а
саме: відсутня інформація, щодо особи,
яка буде здійснювати перевірку та
інформація щодо тривалості перевірки.

Крім того, оскільки постановою
Інгулецького районного суду м.Кривого
Рогу Дніпропетровської області від
02.04.2014 року по справі № 213/1137/14-п, пр.№
3/213/187/14 провадження у справі про
адміністративне правопорушення у
відношенні ОСОБА_1, за ст.163-3 ч.1 КУпАП, за
відсутністю складу адміністративного
правопорушення, було закрито то й немає
і підстав для задоволення даного
позову. За таких обставин, відповідач
просила суд у задоволенні позову
відмовити, оскільки постановою суду
від 02.04.2014 року, яка набрала законної
сили, було встановлено, що вона не
допустила посадових осіб до проведення
даної перевірки правомірно.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, частина 6 статті 128 КАС
України, надає суду можливості
проводити подальший розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на
обліку у Криворізькій південній
об'єднаній державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області з 15.08.1996 року, як основний
платник податків

Як вбачається з матеріалів справи,
Криворізькою південною ОДПІ був
виданий наказ від 26.02.2013 року № 194 «Про
проведення планової документальної
виїзної перевірки Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокп НОМЕР_1)»
та складено повідомлення від 26.02.2014
року № 27/173/НОМЕР_1 з зазначенням дати
проведення перевірки 10.03.2014 року.

Позивач в своїй позовній заяві
зазначає, що відповідач належить до
платників з незначним ступенем ризику,
а також, згідно витягу з плану-графіка
проведення документальних планових
виїзних перевірок фізичних
осіб-підприємців остання перевірка ФОП
ОСОБА_1 була проведена 15.07.2011 року за
період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року,
відповідно до вимог ст.ст.77, 102 ПКУ на
рівні Міністерства доходів та зборів
України було здійснено відбір ФОП
ОСОБА_1 як суб'єкта господарювання, що
підлягає плановій документальній
виїзній перевірці за період з 01.01.2011 р.
по 31.12.2013 року в першому кварталі 2014
року.

Вказаний наказ та повідомлення було
направлено рекомендованим листом з
повідомленням про вручення
відповідачу. Отримано дані документи
відповідачем 05.03.2014 року, про що
свідчить відмітка в повідомленні про
вручення почтового відправлення.
Враховуючи той факт, що 10.03.2014 року -
неробочий день, вихід на перевірку було
здійснено 11.03.2014 року. При цьому, 11.03.2014
року відповідач була відсутня за
податковою адресою, що унеможливило
початок перевірки, та про що було
складено відповідний акт.

Судом також встановлено, що 12.03.2014 року
Криворізькою південною ОДПІ був
отриманий лист від відповідача про
відмову від допуску до проведення
перевірки та надання документів до
перевірки. Так, 12.03.2014 року позивачем
був складений акт від 12.03.2014 року
№59/17.3/НОМЕР_1 про відмову ФОП ОСОБА_1 від
допуску до проведення перевірки та
надання документів до перевірки.

Рішення керівником податкового органу
про застосування адміністративного
арешту майна платника податків,
відповідно до матеріалів справи, не
приймалось.

Аналізуючи виниклі між сторонами
правовідносини, суд приходить до
наступного.

У відповідності до п.п.16.1.13. п.16.1. ст.16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний допускати
посадових осіб контролюючого органу
під час проведення ними перевірок до
обстеження приміщень, територій (крім
житла громадян), що використовуються
для одержання доходів чи пов'язані з
утриманням об'єктів оподаткування, а
також для проведення перевірок з
питань обчислення і сплати податків та
зборів у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Право органів державної податкової
служби доступу під час проведення
перевірок до територій, приміщень (крім
житла громадян) та іншого майна, що
використовується для провадження
господарської діяльності, та/або є
об'єктами оподаткування або
використовується для отримання
доходів (прибутку) чи пов'язані з іншими
об'єктами оподаткування та/або можуть
бути джерелом погашення податкового
боргу передбачене п.п.20.1.11. п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п.20.1.15. п.20.1. ст.20
Податкового кодексу України, органи
державної податкової служби мають
право звертатися до суду щодо
зупинення видаткових операцій
платника податків на рахунках такого
платника податків у банках та інших
фінансових установах (крім операцій з
видачі заробітної плати та сплати
податків, зборів, єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а також
визначених контролюючим органом
грошових зобов'язань платника
податків) у разі недопущення посадових
осіб органів державної податкової
служби до обстеження територій та
приміщень, визначених у п.п.20.1.11. цієї
статті.

Так, згідно п.п.94.4. ст.94 ПК України, арешт
може бути накладено органом державної
податкової служби на будь-яке майно
платника податків, крім майна, на яке не
може бути звернено стягнення
відповідно до закону, та коштів на
рахунку платника податків.

Натомість, відповідно до абз.2 п.п.94.6.2.
п.94.6. ст.94 Податкового кодексу України,
арешт коштів на рахунку платника
податків здійснюється виключно на
підставі рішення суду шляхом звернення
органу державної податкової служби до
суду.

Відповідно до п.п.7.1, 7.3 розділу 7 Порядку
застосування адміністративного арешту
майна платника податків, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
№ 1398 від 07.11.2011 р., зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 04.01.2012 р.
за № 9/20322, арешт коштів на рахунку
платника податків здійснюється
виключно на підставі рішення суду
шляхом звернення органу державної
податкової служби до суду.

Отже норма ст.94 ПК України не
передбачає прийняття рішення
податковим органом про застосування
адміністративного арешту майна
платника податків до звернення до суду
податковим органом про застосування
арешту коштів на рахунку платника
податків.

Судом встановлено, що відповідач ФОП
ОСОБА_1 відмовила посадовим особам
Криворізької південної ОДПІ у допуску
їх до перевірки, про що свідчить
складений посадовими особами акт. При
цьому, суд звертає увагу на тому, що у
податкового органу були законні
підстави для проведення такої
перевірки.

Разом із цим, суд критично ставиться до
посилання відповідача на порушення
Криворізькою південною ОДПІ вимог ст.81
ПК України, в частині відсутності в
отриманим нею повідомленні інформації
щодо особи, яка буде здійснювати
перевірку та інформації щодо
тривалості перевірки, з огляду на
наступне.

В силу ст.81 ПК України посадові особи
органу державної податкової служби
вправі приступити до проведення
документальної виїзної перевірки за
наявності підстав для її проведення
визначених цим кодексом, і фактичної
перевірки, яка проводилась з підстав
визначених цим Кодексом, та за умови
пред'явлення направлення на проведення
такої перевірки в якому зазначаються
дата видачі, найменування органу
державної податкової служб, реквізити
наказу на проведення перевірки,
найменування та реквізити суб'єкта
(об'єкта), перевірка якого проводиться,
(прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи - платника податку, який
перевіряється), мета, вид (планова або
позапланова), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку. Направлення
на перевірку у такому випадку є дійсним
за наявності підпису керівника органу
державної податкової служби або його
заступника, що скріплений печаткою
органу державної податкової служби.

Непред'явлення платнику податків (його
посадовим (службовим) особам або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) направлення на
проведення перевірки або пред'явлення
направлення, оформленого з порушенням
вимог, установлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб органу державної
податкової служби до проведення
документальної виїзної або фактичної
перевірки.

Відмова платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) від допуску до перевірки на
інших підставах, ніж визначені в абзаці
другому цього пункту, не дозволяється.

Тобто, суд вважає, що відповідач була
належним чином повідомлена про
необхідність проведення позапланової
перевірки, але при цьому, умисно
ухилилася від її проведення. При цьому,
ФОП ОСОБА_1 посилається як на підставу
не допуску до перевірки відсутність
даних відомостей в повідомленні про
проведення перевірки, мова про яке
взагалі не й у ст.81 ПК України.

Як підстави для відмови у допуску до
перевірки відповідачем також
зазначено недоотримання вимог п.77.4.
ст.77 ПК України в частині того, що наказ
та повідомлення про проведення
перевірки отримано платником податків
менше ніж за 10 днів до початку її
проведення, з чим також не може
погодитися суд, виходячи із наступного.

При аналізі змісту п.77.4. ст.77 ПК України
не можна не звернути увагу на той факт,
що законодавець висуває дві вимоги
щодо виникнення права на початок
проведення планової виїзної перевірки
а саме: коли йому не пізніше ніж за 10
календарних днів до дня проведення
зазначеної перевірки вручено під
розписку або надіслано рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
копію наказу про проведення
документальної планової перевірки та
письмове повідомлення із зазначенням
дати початку проведення такої
перевірки.

Направлення відповідних документів
засобами поштового зв'язку, виникнення
права на початок проведення перевірки
виникає у податкового органу не з
моменту фактичного отримання
платником податків наказу та
повідомлення про проведення перевірки,
а з моменту надсилання рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
копії наказу та повідомлення про
проведення перевірки. І такі документи
мають бути надіслані не пізніше ніж за
10 днів до початку перевірки, що і було
дотримано в даному випадку з боку
Криворізької південної ОДПІ (наказ та
повідомлення надіслані 26.02.2014 року,
тобто за 12 днів до початку перевірки).

Така позиція також узгоджується з
вимогами п.42.2. ст.42 ПК України, де
зазначено, що документи вважаються
належним чином врученими, якщо вони
надіслані за адресою
(місцезнаходженням, податковою
адресою) платника податків
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення або особисто вручені
платнику податків або його законному
чи уповноваженому представникові.

За таких обставин, враховуючи той факт,
що з боку позивача було дотримано
вимоги п.77.4. ст.77 ПК України, податковий
орган набув права на проведення
вказаної перевірки.

Відповідно до положень статті 72 КАС
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.
Обставини, визнані судом
загальновідомими, не потрібно
доказувати. Обставини, які визнаються
сторонами, можуть не доказуватися
перед судом, якщо проти цього не
заперечують сторони і в суду не виникає
сумніву щодо достовірності цих
обставин та добровільності їх
визнання. Вирок суду у кримінальному
провадженні або постанова суду у
справі про адміністративний проступок,
які набрали законної сили, є
обов'язковими для адміністративного
суду, що розглядає справу про правові
наслідки дій чи бездіяльності особи,
щодо якої ухвалений вирок або
постанова суду, лише в питаннях, чи мало
місце діяння та чи вчинене воно цією
особою.

Так, суд не зважає на заперечення
відповідача, оскільки відповідно до
ст.72 КАС України постанова суду у
справі про адміністративний проступок
є обов'язковими для адміністративного
суду, що розглядає справу про правові
наслідки дій чи бездіяльності особи,
щодо якої ухвалений вирок або
постанова суду, лише в питаннях, чи мало
місце діяння та чи вчинене воно цією
особою.

Таким чином факти, встановлені в
постанові Інгулецького районного суду
від 02.04.2014 року, стосуються лише
відсутності складу правопорушення,
передбаченого ст.163-3 ч.1 КУпАП, але суд
визначає обставину, яку не потрібно
доказувати, саме факт недопущення
посадових осіб до перевірки, що
призвело до порушення ст.81 ПК України.

Також судом встановлено, що відповідач
має відкриті розрахункові рахунки, що
знаходяться у банках:

- НОМЕР_2, АТ «УкрСиббанк», МФО банку 351005
(українська гривня);

- НОМЕР_3, АТ «УкрСиббанк», МФО банку 351005
(євро);

- НОМЕР_4, АТ «УкрСиббанк», МФО банку 351005
(українська гривня);

- НОМЕР_4, АТ «УкрСиббанк», МФО банку 351005
(євро);

- НОМЕР_4, АТ «УкрСиббанк», МФО банку 351005
(долар США);

- 9001, Криворізька філія ПАТ КБ
«ПриватБанк», МФО банку 305750 (українська
гривня);

- 9029, Криворізька філія ПАТ КБ
«ПриватБанк», МФО банку 305750 (українська
гривня).

Відповідно до п.п.94.2.3. п.92.2. ст.92 ПК
України арешт майна може бути
застосовано, якщо з'ясовується одна з
таких обставин: платник податків
відмовляється від проведення
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення або
від допуску посадових осіб органу
державної податкової служби.

За таких обставин, відмова відповідача
від допуску посадових осіб позивача до
проведення перевірки, розцінюється як
відмова платника податків до
проведення перевірки.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
підлягає задоволенню, з викладених
вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 128, 158 - 163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Накласти адміністративний арешт на
кошти Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, які знаходяться на рахунках в
банках, а саме:

- НОМЕР_2, АТ «УкрСиббанк», МФО банку 351005
(українська гривня);

- НОМЕР_3, АТ «УкрСиббанк», МФО банку 351005
(євро);

- НОМЕР_4, АТ «УкрСиббанк», МФО банку 351005
(українська гривня);

- НОМЕР_4, АТ «УкрСиббанк», МФО банку 351005
(євро);

- НОМЕР_4, АТ «УкрСиббанк», МФО банку 351005
(долар США);

- 9001, Криворізька філія ПАТ КБ
«ПриватБанк», МФО банку 305750 (українська
гривня);

- 9029, Криворізька філія ПАТ КБ
«ПриватБанк», МФО банку 305750 (українська
гривня).

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст.254 КАС України та
може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, передбачені ст.186 КАС України.

Суддя Кучма К.С.