Справа № 809/1595/13-а
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
Справа №
876/10648/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Сапіги В.П.,

суддів:
Обрізка І.М., Левицької Н.Г.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства "Родон" на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 20.06.2013 року
у адміністративній справі за позовом
управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську до Публічного
акціонерного товариства "Родон" про
стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И
В:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську звернулося в суд з
адміністративним позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Родон" про стягнення заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах та
різницю між сумою пенсій, призначених
відповідно до Закону України "Про
наукову і науково-технічну діяльність"
і сумою пенсій, обчисленою відповідно
до інших законодавчих актів, за період
з 01.03.2013 року по 01.05.2013 року в розмірі
112053,03 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач всупереч вимог Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного Фонду
України, затвердженої Постановою
правління ПФУ 19.12.2003 року №21-1, за період
з березня по травень 2013 року не
здійснював компенсацію таких витрат на
виплату, доставку пільгових пенсій та
різницю між сумою пенсій, призначених
відповідно до Закону України "Про
наукову і науково-технічну діяльність"
і сумою пенсій, обчисленою відповідно
до інших законодавчих актів і
заборгував позивачу 112053,03 грн.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
20.06.2013 року позов задоволено, оскільки
суд погодився з доводами позивача.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, відповідачем подана
апеляційна скарга, в якій зазначає, що
сам лише поданий розрахунок пільгових
пенсій не дає змоги встановити
обов'язок відшкодування таких
апелянтом. Крім цього, зазначає, що не
встановлено період роботи працівників
у відповідача і відповідно пільгові
пенсії не розраховано пропорційно
стажу роботи.

Просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
постанову про відмову у задоволенні
позову.

Відповідно до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС
України, суд вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таке можливе на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується наступне, ПАТ
"Родон" зареєстроване в управлінні
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську як платник страхових
внесків (збору) на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську було здійснено
доставку та виплату пенсій,
призначених на пільгових умовах
працівникам ПАТ "Родон" за списком №1 та
списком №2 відповідно до пунктів "а",
"б-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення". Дані обставини
підтверджуються розрахунками
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Проте, відповідач в порушення вимог
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" не відшкодував суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій таким громадянам за
період з 01.03.2013р. по 01.05.2013р. за списком
№1 в розмірі 6819,16 грн. та за списком №2 в
розмірі 101776,05 грн., що в загальному
становить 108595,21 грн.

Також, відповідачем допущено
заборгованість по виплаті витрат на
виплату пенсій, що становить різницю
між сумою пенсії, призначеної згідно із
Законом України "Про наукову і
науково-технічну діяльність", та сумою
пенсії, обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, за період з 01.03.2013р.
по 01.05.2013р. в розмірі 3457,82 грн.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
оскільки суми заборгованості
відповідачем добровільно не сплачено,
такі підлягають стягненню судовому
порядку.

Колегія суддів апеляційного суду
вважає висновки суду першої інстанції
вірними та зазначає наступне.

Абзацом 4 п. 1 ст. 2 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено, що для
платників збору, визначених пунктами 1
та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які
є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «а»-«з» статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Відшкодуванню Пенсійному фонду
України підлягають витрати на виплату
та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до пунктів
«а»-«з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», незалежно від
їх часу призначення, до досягнення
працівниками пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону, а саме:
для чоловіків - 60 років, для жінок - 55
років.

Відповідно до постанови правління
Пенсійного фонду України «Про
затвердження Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України» від 19.12.2003 року № 21-1,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 16 січня 2004 року за № 64/8663
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Також, відповідно до п. 2 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», до
запровадження пенсійного забезпечення
через професійні та корпоративні
фонди, пенсії призначаються за нормами
цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку при наявності
трудового стажу, передбаченого Законом
України «Про пенсійне забезпечення».
При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату та доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Пунктом 6.1 зазначеної Інструкції
встановлено, що відшкодуванню
підлягають витрати Пенсійного фонду на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в таких розмірах, зокрема,
для платників, зазначених у підпункті
2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
працівникам, зайнятим повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України в таких
розмірах: 100 відсотків від фактичних
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, призначених та/або виплачених з
2013 року.

Відповідно до п. 6.4 вказаної Інструкції,
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначаються відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
«Прикінцевих положень»Закону, які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій, а підприємства щомісячно до
25-го числа вносять до Пенсійного фонду
місячну суму фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах (п.п.6.4,
6.8 п.6 Інструкції).

Витрати на доставку та виплату
пільгових пенсій покриваються
підприємствами, на яких було набуто
пільговий стаж.

Докази погашення боргу за період з
01.03.2013 року по 01.05.2013 року в розмірі 112053,03
грн. відповідачем суду не представлені.

Оскільки відповідачем фактичні
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій відшкодовані не були,
суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про підставність
позовних вимог позивача про стягнення
з відповідача в користь управління
Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську заборгованості по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пенсій призначених на
пільгових умовах за списком №1 в
розмірі 6819,16 грн. та за списком №2 в
розмірі 101776,05 грн.

Стосовно стягнення з відповідача
заборгованості по відшкодуванню
витрат на виплату пенсій, що становить
різницю між сумою пенсій, призначених
відповідно до Закону України "Про
наукову і науково-технічну діяльність"
і сумою пенсій, обчисленою відповідно
до інших законодавчих актів, за період
з 01.03.2013р. по 01.05.2013р. в розмірі 3457,82 грн.,
суд першої інстанції обґрунтовано
зазначив наступне.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про
наукову та науково-технічну
діяльність» №1977-XII від 13.12.1991 року
передбачено, що держава встановлює для
наукових (науково-педагогічних)
працівників, які мають необхідний стаж
наукової роботи, пенсії на рівні, що
забезпечує престижність наукової
праці та стимулює систематичне
оновлення наукових кадрів. Пенсія
науковому (науково-педагогічному)
працівнику призначається за наявності
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", після досягнення
чоловіками віку 62 роки за наявності
стажу наукової роботи не менш як 20
років, жінками - пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", за наявності
стажу наукової роботи не менш як 15
років.

Різниця між сумою пенсії, призначеної
за цим Законом, та сумою пенсії,
обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку має право
науковий працівник, фінансується: для
наукових (науково-педагогічних)
працівників державних бюджетних
наукових установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів
державного бюджету; для наукових
(науково-педагогічних) працівників
інших державних підприємств, установ,
організацій та вищих навчальних
закладів III-IV рівнів акредитації - за
рахунок коштів цих підприємств,
установ, організацій та закладів, а
також коштів державного бюджету в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України. При цьому за рахунок
коштів державного бюджету науковим
(науково-педагогічним) працівникам
оплачується з розрахунку на одну особу
50 відсотків різниці пенсії,
призначеної за цим Законом; для
наукових (науково-педагогічних)
працівників недержавних наукових
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
установ, організацій та закладів (ч.9
ст.24 даного Закону).

Відповідно до ч.18 ст.24 вказаного Закону
право на призначення пенсії відповідно
до цього Закону поширюється також і на
осіб, які на момент звернення за
призначенням пенсії працюють на
будь-яких посадах на підприємствах, в
установах, організаціях усіх форм
власності та мають стаж наукової
роботи, передбачений частиною другою
цієї статті.

Постановою Кабінету Міністрів України
N 372 від 24.03.2004 року затверджено Порядок
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації згідно із Законом України
"Про наукову і науково-технічну
діяльність", та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи.

Згідно з п.2 даного Порядку за рахунок
коштів державного бюджету
фінансується 50 відсотків різниці у
розмірі пенсії наукових
(науково-педагогічних) працівників
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації у розрахунку на одну особу.
Інша частина фінансується за рахунок
коштів цих підприємств, установ,
організацій та закладів.

Фінансування різниці у розмірі пенсії
осіб, які мають науковий стаж роботи на
кількох підприємствах, в установах,
організаціях та вищих навчальних
закладах III-IV рівнів акредитації
незалежно від форми власності та
фінансування, здійснюється
пропорційно зарахованому для
призначення пенсії науковому стажу
роботи за рахунок джерел фінансування,
визначених законодавством для
відповідних підприємств, установ,
організацій та вищих навчальних
закладів III-IV рівнів акредитації (п.3
Порядку).

Відповідно до п.5 Порядку розмір витрат
на фінансування різниці у розмірі
пенсії за рахунок коштів державних
небюджетних підприємств, установ,
організацій та вищих навчальних
закладів III-IV рівнів акредитації
визначається у розрахунку на рік
органами Пенсійного фонду до 20 січня
поточного року та протягом 10 днів з дня
призначення пенсії відповідно до
Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність", про що
відповідному підприємству, установі,
організації або закладу відразу
надсилається повідомлення за зразком,
що додається.

Зазначені підприємства, установи,
організації та заклади самостійно
визначають суму, що підлягає до сплати
у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25
числа перераховують органу Пенсійного
фонду за своїм місцезнаходженням
відповідні кошти для фінансування
різниці у розмірі пенсії, призначеної у
минулому та поточному роках.

В п.6 Порядку зазначено, що у разі зміни
розміру пенсії або виникнення
обставин, які впливають на
фінансування різниці у розмірі пенсії
(смерть пенсіонера, зміна місця
проживання тощо), органи Пенсійного
фонду повідомляють про це відповідні
підприємства, установи, організації та
заклади у місячний строк з дня
виникнення таких обставин.

У разі порушення строку сплати коштів,
які спрямовуються на фінансування
різниці у розмірі пенсії, органи
Пенсійного фонду стягують відповідні
суми у порядку, визначеному
законодавством (п.8 Порядку).

В п.9 Порядку передбачено, що різниця у
розмірі пенсій наукових
(науково-педагогічних) працівників
недержавних наукових установ,
організацій та вищих навчальних
закладів III-IV рівнів акредитації
фінансується за рахунок коштів цих
установ, організацій та закладів
згідно з пунктами 3-8 цього Порядку.

Таким чином, суд вірно дійшов висновку,
що відповідач зобов'язаний сплатити
різницю між сумою пенсії, призначеної
за Законом України "Про наукову та
науково-технічну діяльність", та сумою
пенсії, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на які мають право
наукові працівники та які фінансуються
за рахунок коштів даного підприємства,
а тому заборгованість в розмірі 3457,82
грн. підлягає стягненню.

Що стосується доводів апелянта, то
необхідно зазначити наступне.

Пунктом 8.8 згаданої Інструкції
передбачено, що у разі якщо
страхувальник, який одержав вимогу і
протягом десяти робочих днів після її
отримання не сплатив зазначену у
вимозі суму або не узгодив вимогу з
відповідним органом Пенсійного фонду,
або не оскаржив вимогу в судовому
порядку, а також у разі якщо
страхувальник узгодив вимогу, але не
сплатив узгоджену суму протягом десяти
робочих днів після отримання
узгодженої вимоги, орган Пенсійного
фонду звертається у встановленому
законом порядку і подає вимогу до
відповідного органу державної
виконавчої служби, у якій зазначає суму
боргу за даними карток особових
рахунків платників на дату подання. До
сум боргу, що подаються до органів
державної виконавчої служби за даними
карток особових рахунків платників,
включаються також суми узгоджених з
платником, але не сплачених у
встановлений термін фінансових
санкцій (штрафів) та пені.

Як слідує з матеріалів справи,
відповідач отримував розрахунки УПФ
України в м. Івано-Франківську про
фактичні витрати на виплату та
доставку пенсій, проте зазначені
вимоги ним не оскаржувались.

За приписами ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього
Кодексу, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

В зв'язку з цим, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що суд першої
інстанції при вирішенні даної справи
всебічно, повно та об'єктивно встановив
обставини справи, дослідив та оцінив
всі докази, які містяться в матеріалах
справи та прийшов до вірного висновку.

З огляду на таке, наведені в
апеляційній скарзі доводи не
викликають сумнівів щодо правильності
висновків суду першої інстанції та
застосування норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду -без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. 160, ст.197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст. 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Родон" -
залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
20.06.2013 року у справі №809/1595/13-а - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п»ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя :
В.П.Сапіга

Судді:
Н.Г. Левицька

І.М. Обрізко