Справа № 2-6116/10
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/84949/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В.
(доповідач),
суддів:Винокурова К.С., Стародуба О.П., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Торезі Донецької області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
нарахувати і виплатити компенсацію, за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в місті
Торезі Донецької області на рішення
Торезького міського суду Донецької
області від 2 грудня 2010 року та ухвалу
Апеляційного суду Донецької області
від 19 жовтня 2011 року, -

встановив:

У липні 2010 року ОСОБА_4 звернувся в суд з
позовом, у якому, після уточнення 30
вересня 2010 року позовних вимог, просив
визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в місті Торезі Донецької
області неправомірними і зобов'язати
відповідача нарахувати та виплатити
йому компенсацію за несвоєчасне
отримання пенсії за період з 19 травня
2005 року по 31 жовтня 2008 року, нарахованої
згідно постанови Торезького міського
суду від 28 квітня 2010 року по справі №
2-а-877/10 у сумі 80479,03 гривень, яка фактично
виплачена в липні 2010 року.

Рішенням Торезького міського суду
Донецької області від 2 грудня 2010 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Донецької області
від 19 жовтня 2011 року, позов задоволено.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в місті Торезі Донецької
області здійснити позивачеві
нарахування та виплату компенсації
втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків виплати, а саме:
компенсацію у зв'язку з несвоєчасною
виплатою йому пенсії, на яку він мав
право та яка була нарахована йому
тільки згідно із рішенням Торезького
міського суду від 28 квітня 2010 року у
сумі 80479,03 гривень, і яка отримана ним
фактично у липні 2010 року.

Не погоджуючись із рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Управління Пенсійного фонду України в
місті Торезі Донецької області
звернулося до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, посилаючись на
порушення норм матеріального права,
просить скасувати рішення Торезького
міського суду Донецької області від 2
грудня 2010 року та ухвалу Апеляційного
суду Донецької області від 19 жовтня 2011
року і прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи те, що сторони у судове
засідання не з'явились, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання, то суд
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у ній матеріалами.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, і це відповідає
матеріалам справи, що постановою
Торезького міського суду Донецької
області від 28 квітня 2010 року по справі
№ 2-а-877/10 позов ОСОБА_4 задоволено
частково. Визнано протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
місті Торезі Донецької області по
відмові в перерахуванні ОСОБА_4 пенсії:
державної та додаткової за період з 19
травня 2005 року по 31 жовтня 2008 року
відповідно до статті 50, частини 4 статті
54, частини 3 статті 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
підвищення до пенсії за період з 19
травня 2005 року по 31 грудня 2005 року
відповідно до частини 4 статті 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» та
виплаті недоплачених сум. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
місті Торезі Донецької області
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_4 за період з 19 травня 2005 року по 31
жовтня 2008 року пенсії по інвалідності:
державної відповідно до частини 4
статті 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та додаткової за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до
статті 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», відповідно до частини 3
статті 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; і здійснити перерахунок
та виплату підвищення до пенсії за
період з 19 травня 2005 року по 31 грудня 2005
року відповідно до частини 4 статті 13
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, що
дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленого для осіб, які втратили
працездатність, з урахуванням фактично
отриманих сум. У іншій частині позовних
вимог відмовлено.

29 червня 2010 року ОСОБА_4 звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Торезі Донецької області з
питань виконання постанови Торезького
міського суду Донецької області від 28
квітня 2010 року по справі № 2-а-877/10.

Управління Пенсійного фонду України в
місті Торезі Донецької області листом
від 9 липня 2010 року повідомило позивача,
що доплата за період з 19 травня 2005 року
по 31 жовтня 2008 року в сумі 80479,03 гривень
нарахована в червні 2010 року і виплачена
йому в липні 2010 року разом із пенсією.
Оскільки нарахування пенсії було
проведено і виплачено одночасно
протягом місяця, то компенсація
виплати згідно положень Закону України
«Про компенсацію громадянам втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати» від 19 жовтня 2000
року № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) не
проводиться.

Тобто судами встановлено, що
нарахування позивачеві доплати за
період з 19 травня 2005 року по 31 жовтня 2008
року згідно постанови Торезького
міського суду Донецької області від 28
квітня 2010 року було проведено
Управлінням Пенсійного фонду України в
місті Торезі Донецької області у
червні 2010 року, а виплату - в липні 2010
року.

Задовольняючи позовні вимоги суди
попередніх інстанцій дійшли висновку,
що позивач має право на нарахування та
виплату компенсації втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
виплати, а саме: компенсацію у зв'язку з
несвоєчасною виплатою йому пенсії, на
яку він мав право та яка була
нарахована йому тільки згідно із
рішенням Торезького міського суду від
28 квітня 2010 року у сумі 80479,03 гривень, і
яка отримана ним фактично у липні 2010
року.

Вищий адміністративний суд України не
погоджується з висновком судів першої
та апеляційної інстанцій виходячи з
наступного.

Статтею 1 Закону № 2050-ІІІ встановлено,
що підприємства, установи і
організації всіх форм власності та
господарювання здійснюють компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
випадку порушення встановлених
строків їх виплати, у тому числі з вини
власника або уповноваженого ним органу
(особи).

Відповідно до статті 2 Закону № 2050-ІІІ
компенсація громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати (далі - компенсація)
провадиться у разі затримки на один і
більше календарних місяців виплати
доходів, нарахованих громадянам за
період починаючи з дня набрання
чинності цим Законом. Під доходами у
цьому Законі слід розуміти грошові
доходи громадян, які вони одержують на
території України і які не мають
разового характеру: пенсії; соціальні
виплати; стипендії; заробітна плата
(грошове забезпечення) та інші.

Згідно частини 2 статті 46 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9
липня 2003 року № 1058-IV нараховані суми
пенсії, не отримані з вини органу, що
призначає і виплачує пенсію,
виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком з
нарахуванням компенсації втрати
частини доходів. Компенсація втрати
частини пенсії у зв'язку з порушенням
строків її виплати пенсіонерам
здійснюється згідно із законом.

Виходячи з положень зазначених статей
вказаних Законів, підставою для
здійснення компенсації громадянам
втрати частини доходів є дотримання
таких

умов: 1) нарахування громадянину
належних йому доходів (заробітної
плати, пенсії, соціальних виплат,
стипендії); 2) порушення встановлених
строків їх виплати (як з вини так і без
вини підприємств всіх форм власності і
господарювання); 3) затримка виплати
доходів один і більше календарних
місяців; 4) зростання цін на споживчі
товари і тарифи на послуги і 5) доходи не
повинні носити разового характеру
(пенсії, соціальні виплати, стипендії,
заробітна плата).

З метою реалізації Закону № 2050-ІІІ
Кабінетом Міністрів України 21 лютого
2001 року прийнято постанову № 159, якою
затверджено Порядок проведення
компенсації громадянам втрати частини
грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 1 Порядку його дія
поширюється на підприємства, установи
та організації всіх форм власності і
господарювання та застосовується у
всіх випадках порушення встановлених
термінів виплати грошових доходів, у
тому числі з вини власника або
уповноваженого ним органу (особи).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що
компенсація громадянам втрати частини
грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати

(далі - компенсація) проводиться у разі
затримки на один і більше календарних
місяців виплати грошових доходів,
нарахованих громадянам за період,
починаючи з 1 січня 2001 року.

Згідно абзацу 1 пункту 4 Порядку сума
компенсації обчислюється як добуток
нарахованого, але невиплаченого
грошового доходу за відповідний місяць
(після утримання податків і
обов'язкових платежів) і приросту
індексу споживчих цін (індексу
інфляції) у відсотках для визначення
суми компенсації, поділений на 100.

Отже, компенсація громадянам втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати проводиться у разі
затримки на один і більше календарних
місяців виплати доходів, які вже були
нараховані.

Таким чином, оскільки суми пенсії,
присудженої згідно постанови
Торезького міського суду Донецької
області від 28 квітня 2010 року за період з
19 травня 2005 року по 31 жовтня 2008 року,
нараховані позивачеві у червні 2010 року
та виплачені у липні 2010 року, то вимоги
про стягнення компенсації втрати
частини грошових доходів у зв'язку з
порушенням термінів їх виплати з
огляду на положення норм Закону №
2050-ІІІ та Порядку, є безпідставними і
задоволенню не підлягають.

Зважаючи на те, що у справі не
вимагається збирання або проведення
додаткової перевірки доказів,
обставини справи судами встановлені
повно й правильно, але допущена помилка
в застосуванні норм матеріального
права, суд касаційної інстанції, згідно
зі статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства
України, скасовує рішення судів першої
та апеляційної інстанцій і ухвалює
нове рішення про відмову в задоволенні
позову.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Торезі Донецької області -
задовольнити.

Рішення Торезького міського суду
Донецької області від 2 грудня 2010 року
та ухвалу Апеляційного суду Донецької
області від 19 жовтня 2011 року -
скасувати.

Прийняти по справі нову постанову,
якою в задоволенні позову ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Торезі Донецької області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання нарахувати і виплатити
компенсацію - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Винокуров К.С.

Стародуб О.П.