Справа № 156/414/14-а
Суддя: Шумський А. А.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 156/414/14-а
Номер провадження: 2-а/156/15/14
рядок статзвіту 2.19.6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 року Іваничівський
районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді
Шумського А.А.

за участю: секретаря
Тіхтей Н.В.

позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Єленич
Любов Семенівни заступника начальника
Ягодинської митниці Міндоходів про
скасування постанови в справі про
порушення митних правил, -

В С Т А Н О
В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з даним
адміністративним позовом до Єленич
Любов Семенівни заступника начальника
Ягодинської митниці Міндоходів про
скасування постанови в справі про
порушення митних правил. Свої позов
мотивує тим, що 12 березня 2014 року
заступником начальника Ягодинської
митниці Міндоходів Єленич Л.С. було
винесено постанову в справі про
порушення митних правил № 0208/20500/2014,
якою на позивача було накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що
становить 8500 грн. за порушення митних
правил передбачених ч. 3 ст. 470 Митного
кодексу України.

Із зазначеною постановою
позивав не згоден з тих підстав, що
автомобіль «Опель-Астра» р.н. НОМЕР_1,
кузов № НОМЕР_2, яким він керував був
ввезений на територію України 15 липня
2013 року. Згідно ч. 1 ст. 95 МК України для
автомобільного транспорту
встановлений граничний строк
транзитних перевезень - 10 діб ( у разі
переміщення в зоні однієї митниці - 5
діб), оскільки зазначений строк був
порушений, то на позивача було
накладено адмінстягнення за порушення
митних правил. Відповідно до норм
Додатку «С» Конвенції про тимчасове
ввезення (м. Стамбул, 1990 рік) до якої
Україна приєдналась з 24 березня 2004
року, Україна дозволяє тимчасове
ввезення транспортних засобів на митну
територію України без вимагання
митного документа або гарантії, з
умовним звільненням від ввізного мита
і податків та без застосування ввізних
обмежень чи заборон економічного
характеру. Зазначені права на пільги
надаються цією Конвенцією, якщо
транспортні засоби зареєстровані на
території, яка не є територією
тимчасового ввезення, на ім'я особи, яка
зареєстрована або постійно проживає за
межами території тимчасового ввезення,
і будуть ввозитись та
використовуватись даними особами.
Також дозволяється ввозити та
використовувати зазначені транспортні
засоби третіми особами, яким не
належать (на яких не зареєстровані)
транспортні засоби. Відповідно до ст. 2
Додатку С користуються правом на
тимчасове ввезення відповідно до ст. 2
цієї Конвенції транспортні засоби
комерційного чи приватного
використання.

Згідно агентського договору №
18/07/2013/001 від 18 липня 2013 року позивач

працює «Агентом» підприємства «WO Trust OU»
. Зазначає, що транспортний засіб марки
«Опель-Астра» був ввезений ним на
територію України 15 липня 2013 року та
використовує його в комерційних цілях
на території України. Зазначений факт
позивач стверджує посвідченням про
відрядження, роздруківкою дійсних
даних комерційного реєстру станом на 20
лютого 2013 року, копією виписки з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб підприємців
довідка АА № 792344. Транспортний засіб,
яким керував позивач зареєстрований на
території, яка не є територією
тимчасового ввезення, на ім'я особи, яка
зареєстрована або постійно проживає за
межами території тимчасового ввезення,
ввозиться і використовується.
Відповідно до норм Додатку «С»
Конвенції про тимчасове ввезення до
вище вказаного автомобіля не можуть
застосовуватись ввізні обмеження. На
підставі наведеного просить скасувати
постанову в справі про порушення
митних правил винесену відносно нього
12 березня 2014 року.

Позивач та його представник
позовні вимоги підтримали з підстав
зазначених у адміністративному позові,
просять позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, однак від його представника
надійшло заперечення в якому зазначає,
що позов є безпідставним. В своєму
запереченні вказує на те, що в
адміністративному позові позивач
стверджує, що здійснював переміщення
транспортного засобу в режимі
«тимчасового ввезення». При цьому
посилається на Конвенцію про тимчасове
ввезення від 26 червня 1990 року до якої
Україна приєдналась 24 березня 2004 року.
Вказані твердження не відповідають
дійсності. Статтею 6 Додатку С
Конвенції визначено, що згода на
тимчасове ввезення транспортних
засобів надається без вимагання
митного документа або гарантії.
Відповідно до п. (с) ст. 1 Додатку С
Конвенції «приватне використання»
означає - перевезення особою виключно
для особистих потреб , за винятком
будь-якого комерційного використання.
Згідно п. 60 ст. 4 МК України транспортні
засоби особистого користування -
наземні транспортні засоби товарних
позицій 8702, 8703,8704 (загальною масою до 3,5
тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до
них товарної позиції 8716 згідно УКТ ЗЕД,
плавучі засоби та повітряні судна, що
зареєстровані на території
відповідної країни , перебувають у
власності або тимчасовому
користуванні відповідного громадянина
та ввозяться або вивозяться цим
громадянином у кількості не більше
однієї одиниці на кожну товарну
позицію включно для особистого
користування, а не для промислового або
комерційного транспортування товарів
чи пасажирів за плату або безоплатно.
Пунктом (b) ст. 5 Додатку С передбачено,
що для того, щоб можна було
скористатись правами на пільги, що
надаються цим Додатком, транспортні
засоби приватного використання
повинні бути зареєстрованими на
території, яка не є територією
тимчасового ввезення, на ім'я особи, яка
зареєстрована або постійно проживає за
межами території тимчасового ввезення,
і ввозитись та використовуватись
особами, які постійно проживають на
такій території. Зазначена норма
повністю кореспондується з ч. 2 ст. 380 МК
України, яка визначає, що транспортні
засоби особистого користування, що
тимчасово ввозяться на митну територію
України громадянами-нерезидентами, не
підлягають письмовому декларуванню та
звільняються від подання документів ,
що видаються державними органами,
уповноваженими здійснювати види
контролю, зазначені у ст. 319 МК України.
Представник відповідача зазначає, що
позивач постійно проживає на території
України, а не Естонії і зазначені норми
права стосуються громадян -
нерезидентів, а відповідно на
громадянина України, який постійно
проживає на її території, поширюватись
не можуть.

Крім того, згідно п. 59 ч. 1 ст. 4 МК
України транспортні засоби
комерційного призначення - це будь-яке
судно у тому числі самохідні та
несамохідні ліхтери та баржі, а також
судна на підводних крилах, судно на
повітряній подушці , повітряне судно,
автотранспортний засіб (моторні
транспортні засоби, причепи,
напівпричепи) чи рухомий склад
залізниці, що використовуються в
міжнародних перевезеннях для платного
транспортування осіб або для платного
чи безоплатного промислового чи
комерційного транспортування товарів
разом з їхніми звичайними запасними
частинами, приладдям та устаткуванням,
а також мастилами та паливом, що
містяться в їхніх звичайних баках
упродовж їхнього транспортування
разом із транспортними засобами
комерційного призначення. Відповідно
до пункту «b» статті 1 Додатка С до
Конвенції про тимчасове ввезення до
якої Україна приєдналась відповідно до
Закону України «Про приєднання України
до Конвенції про тимчасове ввезення
«комерційне використання» означає
платне перевезення осіб або промислове
чи комерційне платне або безоплатне
перевезення вантажів. Визнання
автотранспортного засобу (у тому числі
легкового) як транспортного засобу
комерційного використання можливо
виключно за умови його використання
для платного перевезення осіб або
промислового чи комерційного платного
або безоплатного перевезення вантажів,
що повинно підтверджуватись: при
платному перевезенні осіб:
білетно-обліковою документацією; при
платному чи безоплатному промисловому
чи комерційному транспортуванні
товарів: товарно-транспортними
документами, зокрема міжнародною
автомобільною накладною.

Згідно ч. 1 , ч.2 ст. 105 МК України у
митний режим тимчасового ввезення з
умовним повним звільненням від
оподаткування митними платежами
помішуються виключно товари,
транспортні засоби комерційного
призначення, зазначені у ст. 189 МК
України та в Додатках В.1-В.9,С,Б до
Конвенції про тимчасове ввезення (м.
Стамбул, 1990 рік) на умовах, визначених
вказаними Додатками, а також повітряні
судна, які ввозяться на митну територію
України українськими авіакомпаніями
за договорами оперативного лізингу.
Жодних документів, які б
підтверджували комерційне
використання автомобіля «Опель-Астра»
р.н. 873ВJYпід час перетину митного
кордону позивачем не надавалися.
Переміщення позивачем автомобіля
«Опель Астра» пропуск транспортного
засобу у вказаний митний режим було б
здійснено тільки під письмове
зобов'язання про їх зворотне вивезення
за умови письмово декларування в
порядку, передбаченому законодавством
України для громадян, після сплати всіх
митних платежів, які відповідно до
закону підлягають сплаті при імпорті
таких транспортних засобів. Жодних
письмових зобов'язань ОСОБА_1 не
надавав та митних платежів не
сплачував. На підставі викладеного
просить в задоволенні позову відмовити
повністю.

Суд, заслухавши позивача, представника
позивача, дослідивши надані суду
докази, приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають до
задоволення на підставі
нижчевикладеного.

Як вбачається з матеріалів справи,
ТОВ «Во Траст» («WO Trust OU») є резидентом
республіки Естонія, що підтверджується
роздруківкою дійсних даних
комерційного реєстру станом на 20
лютого 2013 року. За зазначеною фірмою
зареєстрований легковий автомобіль
марки «Опель-Астра» р.н. НОМЕР_1, кузов №
НОМЕР_2, що підтверджується свідоцтвом
НОМЕР_3. ОСОБА_1 згідно даного свідоцтва
є співвласником вище вказаного
автомобіля.

Судом встановлено, що 11 червня 2013
року відносно позивача складено
протокол про порушення митних правил №
0208/20500/2014, з якого вбачається, що під час
проводення спільних спеціальних
заходів посадових осіб
оперативно-аналітичного відділу
Управління боротьби з контрабандою та
митними правопорушеннями Ягодинської
митниці Міндоходів та працівників ВДАІ
УМВС України у Волинській області,
останніми 05 листопада 2013 року в с.
Млинів Іваничівського району був
зупинений автомобіль марки «Опель
Астра» р.н. НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2 під
керуванням громадянина України ОСОБА_1
Згідно інформації зазначеної у ЕЖПП
АСМО «Інспектор 2006» митного поста
«Доманове», Ягодинської митниці
Міндоходів встановлено, що даний
транспортний засіб ввезений на митну
територію України 15 липня 2013 року
громадянином України ОСОБА_1 по смузі
руху «Червоний коридор» у митному
режимі «Транзит». Згідно ч. 1 ст. 95 МК
України для автомобільного транспорту
встановлений граничний строк
транзитних перевезень - 10 діб ( у разі
переміщення в зоні діяльності одного
митного органу - 5 діб). ОСОБА_1 офіційно
на Ягодинську митницю Міндоходів із
заявою щодо продовження терміну
транзиту вище згаданого транспортного
засобу, не звертався. Таким чином,
ОСОБА_1 перевищив строк доставки
транспортного засобу марки «Опель
Астра» р.н. НОМЕР_1, встановлений ст. 95 МК
України більш ніж на десять діб.

Постановою першого заступника
начальника Ягодинської митниці
Міндоходів Єленич Л.С. від 12 березня 2014
року в справі про порушення митних
правил № 0208/20500/2014, позивача визнано
винним в адміністративному
правопорушенні передбаченому ч. 3 ст. 470
МК України і накладено штраф в розмірі
8500 грн. за перевищення встановленого
ст. 95 МК України строку транзитного
перевезення для автомобільного
транспорту.

Надаючи правову оцінку
оскаржуваному рішенню Ягодинської
митниці Міндоходів суд зазначає
наступне.

Правовідносини у сфері переміщення
і пропуск транспортних засобів
комерційного призначення та
особистого користування через митний
кордон України регулюються Конвенцією
про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990
р.), учасником якої є Україна та
Естонська республіка, Митним кодексом
України та прийнятими на його підставі
нормативно-правовими актами.

Згідно частини першої статті 186
Митного кодексу України, переміщення
товарів через митний кордон України
здійснюється засобами авіаційного,
водного, автомобільного, залізничного,
трубопровідного транспорту та лініями
електропередачі, а також змішаними
перевезеннями.

Відповідно до частини першої
статті 187 Митного кодексу України,
транспортні засоби комерційного
призначення, якими переміщуються
пасажири та/або товари через митний
кордон України, підлягають митному
контролю та митному оформленню.

Як визначено частиною першою статті
189 Митного кодексу України, транспортні
засоби комерційного призначення, що
використовуються для переміщення
товарів та/або пасажирів через митний
кордон України, можуть тимчасово
ввозитися на митну територію України
без справляння митних платежів та без
застосування заходів нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності.

Митні формальності під час митного
оформлення автотранспортних засобів
комерційного призначення встановленні
главою 33 Митного кодексу України.

Зокрема, за правилами статті 221
Митного кодексу України,
автотранспортний засіб комерційного
призначення, що використовується для
переміщення товарів через митний
кордон України, не потребує окремої
митної декларації, якщо під час такого
переміщення декларуються товари, які
перевозяться цим автотранспортним
засобом.

Відомості про автотранспортний
засіб комерційного призначення, що
перевозить товари, вносяться до митної
декларації, за якою оформлено ці
вантажі, книжки МДП, передбаченої
Митною конвенцією про міжнародне
перевезення вантажів із застосуванням
книжки МДП 1975 року,
товарно-транспортних накладних,
дорожнього листа, провізних та інших
супровідних документів, передбачених
законодавством.

Проаналізувавши вищезазначені
норми законодавства, суд дійшов
висновку, що обов'язковою умовою для
тимчасового ввезення
автотранспортного засобу комерційного
призначення на митну територію України
є внесення відомостей про цей
транспортний засіб до митної
декларації, за якою оформлені вантажі,
що перевозяться.

Відтак, визначальним при
тимчасовому ввезені автотранспортного
засобу на митну територію України є
призначення цього автотранспортного
засобу. У випадку коли
автотранспортний засіб
використовується в комерційних цілях,
він згідно статті 189 Митного кодексу
України звільняється від сплати митних
платежів. Одночасно, ввезення
громадянами автотранспортного засобу
в особистих цілях можливе лише після
сплати всіх необхідних митних
платежів, як при імпорті такого
транспортного засобу. При цьому, особа,
яка здійснює переміщення
транспортного засобу через митний
кордон України самостійно здійснює
декларування ввезених ним товарів та
транспортних засобів.

Правила декларування товарів та
транспортних засобів визначені у Главі
40 Митного кодексу України.

Судом встановлено, що позивач діє
на підставі агентського договору №
18/07/2013/001 в інтересах фірми ТОВ ««Во
Траст» («WO Trust OU») і командирований на
Дочірнє підприємство ТзОВ «ВО Траст
Україна», яке згідно Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців
зареєстроване у м. Львів по вул.
Шевченка, 70 Б кв.7, що стверджується
посвідченням про відрядження №
18/07/2013/001 з відмітками вище зазначених
фірм.

Згідно з пунктом «а» статті 5
Додатка С до Стамбульської конвенції
для того, щоб можна було скористатись
правами на пільги, що надаються цим
Додатком, транспортні засоби
комерційного використання повинні
бути зареєстровані на території, яка не
є територією тимчасового ввезення, на
ім'я особи, яка зареєстрована або
постійно проживає за межами території
тимчасового ввезення, і ввозитись та
використовуватись особами, які
здійснюють свою діяльність з такої
території.

При цьому, пунктом «а» статті 7
Додатка С до Стамбульської конвенції
зазначається, що незважаючи на
положення статті 5 цього Додатка,
транспортні засоби комерційного
використання можуть використовуватись
третіми особами, які мають належний
дозвіл користувача права на тимчасове
ввезення і які здійснюють свою
діяльність на користь останнього,
навіть якщо вони зареєстровані або
постійно проживають на території
тимчасового ввезення.

Пунктом «f» статті 1 Стамбульської
конвенції термін «особа» означає як
фізичну, так і юридичну особу, якщо інше
не передбачене контекстом.

Виходячи з вищевказаних положень
Стамбульської конвенції, можна зробити
висновок, що громадянин-резидент
України може тимчасово в'їжджати на
територію України на транспортному
засобі, зареєстрованому постійно у
відповідних реєстраційних органах
іноземних держав, без сплати будь-яких
податків і зборів та без застосування
до нього ввізних обмежень чи заборон
економічного характеру, за умови, що
зазначений транспортний засіб
знаходиться у власності
(розпорядженні) фізичної (юридичної)
особи, яка проживає (зареєстрована) на
території іншої держави та
використовується в комерційних цілях.

Оскільки зазначений
транспортний засіб відповідно до
агентського договору № № 18/07/2013/001 від 18
липня 2013 року використовується з
комерційною метою та в інтересах фірми,
що знаходиться в Республіці Естонія м.
Талін суд вважає, що в діях позивача
відсутній склад правопорушення митних
правил. Крім того, при винесенні
постанови про порушення митних правил
першим заступником Ягодинської
митниці Міндоходів Єленич Л.С. не
досліджено митну декларацію заповнену
позивачем при в'їзді на територію
України у якій позивач власноручно
вказує режим в'їзду на митну територію
України, що унеможливлює дати повну
правову оцінку діям позивача, а статтею
62 Конституції України передбачено, що
обвинувачення не може грунтуватись на
доказах одержаних незаконним шляхом , а
також на припущеннях, усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь. Статтею ч. 2 ст. 71 КАС України
передбачено, що по адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

З огляду на викладене суд
приходить до висновку про необхідність
скасування постанови у справі про
порушення митних правил від 12 березня
2014 року № 0208/20500/2014.

Не підлягає до задоволення клопотання
представника відповідача про відмову в
позові у зв'язку з пропуском строку
звернення до суду за захистом своїх
прав позивачем, оскільки останній
копію постанови отримав 01 квітня 2014
року, що стверджується розпискою, яка
міститься в самій постанові і належно
звернувся до суду із адміністративним
позовом 04 квітня 2014 року, що
стверджється адміністративною справою
2-а/156/12/14.

Керуючись ст. ст. 17, 71 ч. 2, 71, 160-163
КАС України, ст. ст. 33, 186, 187, 189, 221, ч. 3 ст.
470, главою 40 Митного кодексу України,
Конвенцією про тимчасове ввезення,
прийнятої у м. Стамбулі, до якої Україна
приєдналась згідно із ЗУ «Про
приєднання України до Конвенції про
тимчасове ввезення», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити повністю.

Постанову першого заступника
начальника Ягодинської митниці
Міндоходів Єленич Любов Семенівни від
12 березня 2014 року в справі про
порушення митних правил № 0208/20500/2014,
якою ОСОБА_1 визнано винним в
адміністративному правопорушенні
передбаченому ч. 3 ст. 470 МК україни і
накладено штраф в розмірі 8500 грн. -
скасувати.

Постанова є остаточна та
оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/
А.А. Шумський

з оригіналом згідно

Суддя
А.А. Шумський