Справа № 245/680/14
Суддя: Васильєва І. А.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Дехта Р.В.
Суддя-доповідач - Васильєва І. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року
справа №245/680/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Васильєва І. А., Яманко В.Г.,
Казначеєв Е.Г., розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Старобешівському районі
Донецької області на постанову
Старобешівського районного суду
Донецької області від 25 квітня 2014 року
у справі № 245/680/14 за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Старобешівському районі Донецької
області про визнання протиправною
відмову про призначення пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Старобешівському районі Донецької
області, в якому просив визнати
протиправним рішення Управління
Пенсійного фонду України у
Старобешівському районі Донецької
області № 16 від 09 жовтня 2013 року та
скасувати його як неправомірне,
зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України у Старобешівському
районі Донецької області призначити
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію за віком із
18 вересня 2013 року, тобто із моменту
звернення (а.с. 2-4).

Постановою Старобешівського районного
суду Донецької області від 25 квітня 2014
року визнано протиправними дії
Управління Пенсійного Фонду України в
Старобешівському районі Донецької
області щодо винесення рішення №16 від
09 жовтня 2013 року щодо відмови ОСОБА_2 в
призначенні пенсії та зобов'язано
Управління Пенсійного Фонду України в
Старобешівському районі Донецької
області зарахувати ОСОБА_2 в трудовий
стаж роботи в колгоспі Леніна з 07
червня 1984 року по 20 червня 1989 року
включно до стажу роботи, що дає право на
пенсію та призначити з 18 вересня 2013
року пенсію ОСОБА_2 відповідно до
Пункту 7-2, Прикінцевих положеннях
Закону України Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (а.с.
30-32).

Відповідач з постановою суду першої
інстанції не погодився, подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи.
Просив скасувати постанову суду першої
інстанції, та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі (а.с. 38-39).

В доводах апеляційної скарги апелянт
посилається на те, що судом першої
інстанції не було враховано те, що до
спірних правовідносин неможливе
застосування «Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній», затвердженого
постановою КМУ від 12 серпня 1993 року № 637
із змінами та доповненнями в частині
підтвердження трудового стажу
показаннями свідків, оскільки
зазначене можливе при наявності
воєнних дій, стихійного лиха, аварії,
катастроф або інших надзвичайних
ситуацій. Отже зробити призначення
пенсії за віком ОСОБА_2 не має
можливості. ОСОБА_2 відмовленно в
призначенні пенсії за віком у зв'язку з
відсутністю стажу та запропановано
звернутися при досягненні віку 57 років.

Сторони в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явились, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. За
приписами п.2 ч.1 ст.197 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд справи колегією суддів
здійснюється в письмовому провадженні
за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги. Суд апеляційної інстанції
може вийти за межі доводів
апеляційної скарги в разі встановлення
під час апеляційного провадження
порушень, допущених судом першої
інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач 18 вересня 2013
року звернулась до Управління
Пенсійного Фонду з заявою щодо
призначення пенсії за віком.

Рішенням Управління Пенсійного Фонду
України в Старобешівському районі
Донецької області № 16 від 09 жовтня 2013
року, відмовлено в призначенні пенсії
ОСОБА_2 з тих підстав, що на момент
звернення 18.09.2013 року ОСОБА_2 не працює,
має 20 років 01 місяць 01 день загального
трудового стажу, при необхідному 30
років. Період з 1984 по 1985 р. до загального
стажу не зараховано з причини
відсутності запису в трудовій книжці
про роботу в колгоспі ім. Леніна,
Старобешівського району Донецької
області, та відсутності даних про
виконання встановленого мінімуму
трудової участі в господарстві за цей
час (а.с. 20).

Відповідно до витягу з протоколу
засідання правління колгоспу ім.
Леніна №5 від 07 червня 1984 року, ОСОБА_2, з
29 квітня 1984 року було рекомендовано
зборам уповноваженим колгоспникам
прийняти до членів колгоспу імені
Леніна (а.с. 7).

Згідно із витягу з протоколу засідання
правління колгоспу ім. Леніна №4 від 20
червня 1989 року, було рекомендовано
зборам уповноваженим колгоспникам
надати вихід із членів колгоспу ОСОБА_2
- доярки (а.с. 8).

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно свідоцтва про укладення шлюбу
від 12 жовтня 1985 року, ОСОБА_2, 19 травня 1958
року вийшла заміж та їй присвоєно
прізвище ОСОБА_2 (а.с. 24).

Крім того, як встановлено з матеріалів
справи, ОСОБА_2 зверталась до
Старобешівського районного суду
Донецької області з заявою про
встановлення факту, що має юридичне
значення, а саме встановлення факту її
роботи в колгоспі ім.. Леніна з 1984 року
по 1989 рік. Рішенням Старобешівського
районного суду Донецької області від 30
грудня 2013 року у задоволенні заяви
ОСОБА_2 відмовлено з тих підстав, що
зарахування певного періоду роботи до
трудового стажу та врахування його під
час вирішення питання призначення
пенсії, повинно вирішуватися в порядку
адміністративного судочинства (а.с.9).

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом
першої інстанції та апеляційним судом.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого суд вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції з паспорта громадянина
України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Відповідно до статті 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» встановлено, що
особи мають право на призначення
пенсії за віком після досягнення віку 60
років та наявності страхового стажу не
менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого
абзацом першим цієї статті, право на
пенсію за віком мають жінки 1961 року
народження і старші після досягнення
ними такого віку:

- 57 років - які народилися з 1 квітня 1958
року по 30 вересня 1958 року;

Відповідно до пункту 7-2 Прикінцевих
положеннях Закону України Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», до 1 січня 2015 року право
дострокового виходу на пенсію за віком
мають жінки, яким виповнилося 55 років,
за наявності страхового стажу не менше
30 років та за умови звільнення з роботи.
У цьому випадку розмір їх пенсії,
обчислений відповідно до статті 27 та з
урахуванням статті 28 цього закону,
зменшується на 0,5 відсотка за кожний
повний чи неповний місяць дострокового
виходу на пенсію.

Зменшення розміру пенсії за віком
застосовується протягом усього
періоду отримання пенсії незалежно від
її виду.

У разі коли жінка, якій достроково
призначено пенсію, до досягнення віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
працевлаштувалася, виплата
дострокової пенсії на час роботи
припиняється. У цьому випадку після
досягнення віку, передбаченого статтею
26 цього Закону, відсоток, на який
зменшено розмір пенсії, переглядається
з урахуванням кількості повних місяців
страхового стажу, набутого за період
роботи після дострокового виходу на
пенсію.

Відсоток, на який було зменшено розмір
пенсії, також може бути переглянуто з
урахуванням відповідної кількості
повних місяців страхового стажу, якщо
особа після досягнення віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
продовжує працювати і відмовилася від
отримання пенсії.

Отже позивач ОСОБА_2 по досягненню 55
років звернулась до відповідача з
заявою про призначення їй пенсії за
віком відповідно до ст. 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Згідно пункту 1 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993 року №637, основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. За відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній трудовий стаж
встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Відповідно до п. 18 вищевказаного
Порядку за відсутності документів про
наявний стаж роботи і неможливості
одержання їх внаслідок ліквідації
підприємства, установи, І організації
або відсутності архівних даних з інших
причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17
цього Порядку, трудовий стаж
установлюється на підставі показань не
менше двох свідків, які б знали
заявника по спільній роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Судова колегія звертає увагу, що при
розгляді справи в суді першої
інстанції були допитані свідки ОСОБА_4
та ОСОБА_5, які працювали в колгоспі
Леніна с.Стила Старобешівського району
Донецької області у спірний період та
підтвердили факт роботи позивача в
даній установі та надали судові
документи для огляду про свою роботу за
час, стосовно якого вони підтверджують
роботу заявника.

Виходячи з вищенаведеного, судова
колегія приходить до висновку, що
відповідно до вимог пункту 18 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№ 637 вказаними свідками надано докази,
що вони дійсно працювали разом з
позивачкою, а також, що мають документи
про свою роботу за час, стосовно якого
вони підтверджують роботу заявника.

Крім того, судова колегія зазначає, що
витяги із протоколу №5 від 07 червня 1984
року та №4 від 20 червня 1989 року також
підтверджують факт роботи позивача у
спірний період в колгоспі ім. Леніна.

Аналізуючи встановлені обставини та
приведені норми закону, які
врегульовують спірні правовідносини,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог, оскільки
зібраними у справі доказами доведено
період роботи ОСОБА_2 з 1984 року по 1985 рік
навіть при відсутності запису в
трудовій книжці, що спростовує
висновки зроблені в рішенні № 16
Управління Пенсійного Фонду України в
Старобешівському районі Донецької
області від 09 жовтня 2013 року.

Щодо доводів апелянта про неможливість
застосування до спірних правовідносин
«Порядку підтвердження наявного
трудового стажу…» затвердженого
постановою КМУ № 637 від 12 серпня 1993
року, а саме показань свідків, то судова
колегія звертає на можливість
застосування п.18 вказаного положення
саме до спірних правовідносин.

На підставі викладеного, судова
колегія робить висновок, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для залишення
апеляційної скарги без задоволення, а
судового рішення без змін. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Старобешівському районі Донецької
області на постанову Старобешівського
районного суду Донецької області від
25 квітня 2014 року у справі № 245/680/14 -
залишити без задоволення.

Постанову Старобешівського
районного суду Донецької області від
25 квітня 2014 року у справі № 245/680/14 -
залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили. Ухвала прийнята за
наслідками розгляду в письмовому
проваджені набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Колегія суддів
І.А. Васильєва

В.Г. Яманко

Е.Г. Казначеєв