Справа № 822/68/14
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/68/14
Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.
Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б.

секретар судового засідання: Мартинюк
В.В.

за участю:

представника позивача: Самокіша С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" на
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 26 лютого 2014
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Хмельницькій області про
визнання дій незаконними та скасування
наказу постанови та рішення , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Хмельницькій області про
визнання дій незаконними та скасування
рішення.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 26 лютого 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі, посилаючись при цьому
на неповне з'ясування обставин, які
мають значення для справи та порушення
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення спору.

Представник позивача в судовому
засіданні 27 травня 2014 року апеляційну
скаргу підтримав у повному обсязі,
просив вимоги, що в ній викладені,
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився. Про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи,
що судом участь відповідача в судовому
засіданні не визнавалась обов'язковою,
колегія суддів прийшла до висновку
щодо можливості апеляційного розгляду
справи без його участі.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції -без змін з
наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи,
провідним спеціалістом Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Хмельницькій області Демидас Іриною
Іванівною у присутності керуючого
магазином "Фокстрот" ТОВ
"САВ-Дістрибьюшн", розташованого за
адресою: пл.Шевченка, 4, м.Славута,
Хмельницької області, на підставі
звернення народного депутата України
Бойка В.Б. №216-к від 11.10.2013 року,
відповідно до направлення та наказу на
проведення перевірки №167 від 27.11.2013
року, за згодою Держспоживінспекції
України проведено позапланову
перевірку дотримання законодавства
про захист прав споживачів позивачем.

За результатами проведеної перевірки
посадовою особою Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Вінницькій
області складено акт № 0131 від 29.11.2013
року, яким зафіксовані порушення п.2 ч.2
статті 44 Закону України "Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продкції".

13.12.2013 року на підставі акту № 0131 від
29.11.2013 року, відповідачем прийнято
рішення № 155, 156 про вжиття
обмежувальних заходів, а 24.12.2013 року
було прийнято постанову №81 про
застосування до позивача штрафних
санкцій у розмірі 1000 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян за
порушення п.2 ч.2 статті 44 Закону України
"Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продкції".

Непогоджуючись з даним рішенням
відповідача, позивач звернувся до суду
щодо визнання дій протиправними та
скасування наказу, рішень та постанови
про накладення штрафу.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, вірно
встановив обставини, яким дав
правильну правову оцінку і прийшов до
обґрунтованого висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог, виходячи з
наступного.

Правові та організаційні засади
державного ринкового нагляду і
контролю нехарчової продукції
встановлені Законом України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» від 02.12.2010 року
(далі - Закон ).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону з метою
здійснення ринкового нагляду органи
ринкового нагляду проводять перевірки
характеристик продукції, в тому числі
відбирають зразки продукції та
забезпечують проведення їх експертизи
(випробування).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону,
яка встановлює особливості проведення
перевірок характеристик продукції у її
розповсюджувачів, підставами
проведення позапланових перевірок є,
зокрема, зверненнями споживачів
(користувачів) відповідної продукції, а
також органів виконавчої влади,
виконавчих органів місцевих рад,
правоохоронних органів, громадських
організацій споживачів (об'єднань
споживачів), у яких міститься
інформація про розповсюдження
продукції, що завдала шкоди суспільним
інтересам чи має недоліки, що можуть
завдати такої шкоди, і відсутня
інформація, за якою виробника такої
продукції може бути ідентифіковано,
але міститься інформація, за якою може
бути встановлено розповсюджувача, у
якого було придбано (виявлено) таку
продукцію.

Позапланові перевірки проводяться у
розповсюджувачів та виробників
продукції. Під час таких перевірок
перевіряються характеристики того
виду продукції, який є предметом
перевірки. Перевірки характеристик
продукції проводяться на підставі
наказів органів ринкового нагляду та
посвідчень (направлень) на проведення
перевірки.

Як встановлено судом першої інстанції
та перевірено при апеляційному
розгляді справи, підставою для
проведення перевірки позивача став
факт звернення народного депутата
України Бойка В. Б. з листом до
Генерального прокурора України у
зв'язку з випадками продажу споживачам
контрафактної подукції та
несертифікованих товарів, та лист щодо
надання згоди Держспоживінспекції
України №1559 від 07.11.2013 року на
проведення позапланових заходів зі
здійснення державного контролю.

Аналіз вищезазначених норм права
свідчить, що Інспекція наділена
законними повноваженнями проводити
перевірки суб'єктів господарювання, в
тому числі і позивача, щодо дотримання
законодавства про захист прав
споживачів, а також накладати
адміністративно-господарські санкції
за порушення законодавства в сфері
захисту прав споживачів.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про
законність та обгрунтованість
оскаржуваного наказу Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Хмельницькій області № 167 від 27.11.2013
року про проведення перевірок
суб'єктів підприємницької діяльності з
питань дотримання вимог законодавства
про захист прав споживачів, що не дає за
можливим вважати дії посадових осіб
відповідача протиправними.

Також, суд апеляційної інстанції
повністю погоджується з позицією суду
першої інстанції, щодо відмови у
задоволенні позовних вимог в частині
визнання протиправними та скасування
постанови №81 від 24.12.2013 року та рішення
про вжиття обмежувальних заходів №155
та №156 від 13.12.2013 року з огляд на таке.

Пункт 2 частини 2 статті 44 Закону
України «Про державний ринковий
нагляд та контроль нехарчової
продукції» передбачає, що до особи,
яка ввела продукцію в обіг або
відповідно до цього Закону вважається
такою, що ввела продукцію в обіг,
застосовуються штрафні санкції у разі
введення в обіг продукції, яка не
відповідає встановленим вимогам (крім
випадків, передбачених статтею 28 цього
Закону), у тому числі нанесення
Національного знака відповідності на
продукцію, що не відповідає вимогам
технічних регламентів, - у розмірі від
п'ятисот до тисячі п'ятисот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а за повторне протягом трьох
років вчинення такого самого
порушення, за яке на особу вже було
накладено штраф, - у розмірі від тисячі
до трьох тисяч неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Частиною 3 ст. 24 Закону України № 2735-VI
передбачено, що якщо розповсюджувач
протягом узгодженого з органом
ринкового нагляду строку не надав йому
документи, що містять інформацію про
походження продукції, яка є
небезпечною, становить ризик та/або не
відповідає встановленим вимогам, та її
подальший обіг (договори,
товарно-супровідна документація тощо),
такий розповсюджувач вважається
особою, що ввела цю продукцію в обіг.

Сукупність даних норм чинного
законодавства, а також наявні письмові
докази у справі свідчать, що оскільки
на маркуванні окремих одиниць
продукції на час перевірки була
відсутня інформація про імпортера
продукції, а позивач під час перевірки
не надав до Інспекції документи, що
дозволяли з'ясувати чи є він особою,
яка ввела відповідну продукцію в обіг в
Україні, чи є лише її розповсюджувачем,
у контролюючого органу на час
прийняття оскаржуваної постанови були
передбачені чинним законодавством
підстави вважати позивача особою, яка
ввела зазначену продукцію в обіг.

А тому, суд першої інстанції вірно
прийшов до висновку що Інспекція з
питань захисту прав споживачів у
Хмельницькій області під час перевірки
діяла обґрунтовано, та правомірно
притягнула позивача до
відповідальності у вигляді штрафу за
порушення вимог законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

При цьому за змістом ч.1 ст. 70 КАС
України належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
обґрунтовує вимоги і заперечення осіб,
які беруть участь у справі, та ніші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Отже, колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги позивача не
ґрунтуються на вимогах законодавства
та не спростовують висновків суду
першої інстанції

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив оскаржуване рішення
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, а тому підстави для його
скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"САВ-ДІСТРИБЬЮШН", - залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 26
лютого 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
30 травня 2014 року .

Головуючий
Гонтарук В. М.

Судді
Біла Л.М.

Матохнюк Д.Б.