Справа № К/9991/67634/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/67634/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівГончар Л.Я. Мороз Л.Л.
провівши у касаційному порядку
попередній розгляд адміністративної
справи за позовом Херсонського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів (далі -
Херсонське ОВФСЗІ) до Відкритого
акціонерного товариства (далі - ВАТ)
"Енергопостачальна компанія
"Херсонобленерго" про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
за касаційною скаргою Херсонського
ОВФСЗІ на постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 13 квітня 2011 року

в с т а н о в и л а :

У травні 2007 року Херсонське ОВФСЗІ у
Господарському суді Херсонської
області пред'явило позов до ВАТ
"Енергопостачальна компанія
"Херсонобленерго" про стягнення
адміністративно-господарських
санкцій.

В обґрунтування позовних вимог
зазначило, що ВАТ "Енергопостачальна
компанія "Херсонобленерго" у 2006 році не
виконано встановленого чинним
законодавством нормативу робочих
місць для працевлаштування інвалідів,
зокрема, із створення 69 робочих місць з
працевлаштування інвалідів, внаслідок
чого йому були нараховані
адміністративно-господарські санкції
за не створення робочих місць для
забезпечення працевлаштування
інваліда у 2006 році у сумі 883 813,41 грн. В
добровільному порядку сума
заборгованості відповідачем не
сплачена.

Просило стягнути з відповідача
адміністративно-господарські санкції
за невиконання нормативу робочих
місць, призначених для
працевлаштування інвалідів у 2006 році в
сумі 883 813,41 грн. та пеню за порушення
встановлених законодавством термінів
сплати адміністративно-господарських
санкцій у розмірі 11 401,02 грн.

Постановою Господарського суду
Херсонської області від 09 липня 2008 року
позов задоволено.

Стягнуто з ТОВ ВАТ "Енергопостачальна
компанія "Херсонобленерго" 883 813,41 грн.
адміністративно-господарських санкцій
та 11 401,02 грн. пені.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13 квітня 2011
року апеляційну скаргу ВАТ
"Енергопостачальна компанія
"Херсонобленерго" задоволено.

Постанову Господарського суду
Херсонської області від 09 липня 2008 року
скасовано.

Прийнято нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, Херсонське
ОВФСЗІ подало касаційну скаргу.
Посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просить рішення
апеляційної інстанції скасувати та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
Херсонського ОВФСЗІ не підлягає
задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку, що незважаючи на те, що
кількість працюючих у відповідача
інвалідів не відповідала нормативу,
встановленому статтею 19 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні", ВАТ
"Енергопостачальна компанія
"Херсонобленерго" здійснило всі
необхідні дії для працевлаштування
інвалідів, а саме, створені місця для
працевлаштування інвалідів. Крім того,
до центру зайнятості щомісячно
подавалися звіти форми 3-ПН про
наявність вільних робочих місць для
інвалідів.

Колегія суддів вважає, що така правова
позиція суду апеляційної інстанції є
правильною з огляду на таке.

Згідно із статтею 18 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" (у редакції до 18
березня 2006 року) працевлаштування
інвалідів здійснюється центральним
органом виконавчої влади з питань
праці та соціальної політики, органами
місцевого самоврядування,
громадськими організаціями інвалідів.
Законом України від 23 лютого 2006 року №
3483-ІV зазначену статтю було викладено в
іншій редакції, а Закон України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" доповнено статтею
18-1, за змістом якої пошук підходящої
роботи для інваліда здійснює державна
служба зайнятості.

Відповідно до статті 19 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" для підприємств,
установ і організацій, незалежно від
форми власності і господарювання
встановлюється норматив робочих місць
для забезпечення працевлаштування
інвалідів у розмірі 4-ох відсотків від
загальної чисельності працюючих, а
якщо працює від 8 до 25 чоловік - у
кількості 1 робочого місця.

Частинами першою, другою, третьою
статті 20 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" передбачено, що підприємства
(об'єднання), установи і організації,
крім тих, що повністю утримуються за
рахунок коштів державного або
місцевого бюджетів, незалежно від
форми власності і господарювання, де
кількість працюючих інвалідів менша,
ніж установлено нормативом,
передбаченим частиною першою статті 19
цього Закону, щороку сплачують
відповідним відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів
штрафні санкції, сума яких
визначається у розмірі середньої
річної заробітної плати на
відповідному підприємстві (в
об'єднані), в установі, організації за
кожне робоче місце, незайняте
інвалідом.

Порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені. Пеня
обчислюється, виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк.

Адміністративно-господарські санкції
розраховуються та сплачуються
підприємствами, установами,
організаціями, у тому числі
підприємствами, організаціями
громадських організацій інвалідів,
фізичними особами, зазначеними в
частині першій цієї статті, самостійно
в строк до 15 квітня року, наступного за
роком, в якому відбулося порушення
нормативу, встановленого частиною
першою статті 19 цього Закону. При цьому
до правовідносин із стягнення
адміністративно-господарських
санкцій, передбачених цим Законом, не
застосовуються строки, визначені
статтею 250 Господарського кодексу
України.

Відповідно до частини першої статті 218
Господарського кодексу України
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

У частині другій наведеної статті
передбачено, що учасник господарських
відносин відповідає, зокрема за
порушення правил господарської
діяльності, якщо не доведе, що ним вжито
усіх залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Отже, до обов'язків роботодавців
стосовно забезпечення прав інвалідів
на працевлаштування, крім створення
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, відноситься також надання
державній службі зайнятості
інформації, необхідної для організації
працевлаштування інвалідів.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що відповідачем за кожний
місяць 2006 року до Херсонського ОВФСЗІ
подавалися звіти за формою № 3-ПН про
наявність вакансій для
працевлаштування інвалідів. Також про
наявність вакантних посад
підприємство постійно інформувало й
центр зайнятості, але останнім
інваліди для працевлаштування на
підприємство відповідача не
направлялися.

За таких обставин, у зв'язку з
відсутністю складу правопорушення на
нього не може бути покладена
відповідальність за не створення
робочих місць для працевлаштування
інвалідів.

Судове рішення є законним і
обґрунтованим.

Доводи касаційної скарги не містять у
собі посилань на наявність порушень
чинного законодавства, які є
підставами для висновку про те, що
судом неправильно застосовані норми
матеріального чи процесуального права
і що призвело або могло призвести до
ухвалення незаконного та
необґрунтованого судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
зміни, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Оскільки судом апеляційної інстанції
не допущено порушень норм
матеріального та процесуального права
при ухваленні оскаржуваного судового
рішення, підстав для його скасування чи
зміни немає.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Херсонського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 13 квітня 2011 року в адміністративній
справі за позовом Херсонського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
Відкритого акціонерного товариства
"Енергопостачальна компанія
"Херсонобленерго" про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
- без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Гончар Л.Я.

Мороз Л.Л.