Справа № 812/1211/14
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Солоніченко
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року
справа №812/1211/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Сіваченка І.В.

суддів Шишова О.О., Попова В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 15
квітня 2014 року у справі № 812/1211/14 за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Старобільському районі
Луганської області до Відділу
державної виконавчої служби
Старобільського районного управління
юстиції про визнання дій
неправомірними та зобов`язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2014 року Управління Пенсійного
фонду України в Старобільському районі
Луганської області (далі - Управління)
звернулось до суду з позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Старобільського районного управління
юстиції (далі - Відділ) про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог зазначено, що Управлінням до
Відділу було направлено на примусове
виконання вимогу №Ф-243.5 від 06.06.2013 року
про стягнення з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 заборгованості зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 2 381,91 грн.
07.08.2013 року державним виконавцем
Василенко О.О. винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження. За
період з 07.08.2013 року до теперішнього
часу до Управління в погашення
заборгованості кошти ні від боржника,
ні від Відділу не надходили, в зв'язку з
чим, 11.02.2014 року спеціалістом
управління Анікеєвою А.М., з відома
начальника Відділу Стогнієвої О.В., в
присутності державного виконавця,
згідно статті 12 Закону України від
21.04.1999 року № 606-XIV «Про виконавче
провадження» (далі - Закон № 606-XIV), було
проведено ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження №39238668 по
виконанню вимоги №Ф-243.5 від 06.06.2013 року
та станом його примусового виконання,
про що був складений протокол
ознайомлення зі станом виконання
виконавчого провадження. На
сьогоднішній час державний виконавець
згідно зі встановленими
законодавством строками не стягнув
заборгованість за вимогою № Ф-243.5 від
06.06.2013 року, вжив не всі заходи
примусового виконання та використав не
всі надані йому права. Позивач вважає,
що державним виконавцем виконавчі дії
здійснювались не своєчасно та не в
повному обсязі, не у спосіб та не в
порядку, встановленому Законом № 606-XIV.
Оскільки відповідачем вживалися деякі
незначні заходи для стягнення боргу,
позивач розцінює поведінку
відповідача як протиправні дії,
виконані неналежним здійсненням своїх
обов'язків відповідачем, які призвели
до порушення прав, свобод та законних
інтересів позивача.

У зв'язку з вищевикладеним позивач
просив визнати дії державного
виконавця з приводу несвоєчасного та
виконаного не в повній мірі виконання
вимоги № Ф-243.5 від 06.06.2013 року про
стягнення з ОСОБА_2 єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 2 381,91 грн.
та зобов'язати відповідача виконати в
повній мірі вимогу Управління №Ф-243.5
від 06.06.2013 року.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2014
року у зазначеній справі, відмовлено у
задоволенні позову.

Не погодившись з таким рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову суду першої
інстанції скасувати, ухвалити нову,
якою задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги
наведено практично ті самі доводи, що і
в обґрунтування позовної заяви.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу відповідачем висловлено згоду з
висновками місцевого суду та прохання
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а судове рішення - без
змін.

Всі особи, які беруть участь у справі,
до апеляційного суду не прибули, були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання, тому
згідно пункту 2 частини першої статті 197
Кодексу адміністративного судочинства
(далі - КАС) України суд апеляційної
інстанції розглянув справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Частиною 1 статті 181 КАС України
передбачено, що учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Відповідачем у справах з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби є відповідний орган державної
виконавчої служби (ч. 3 ст. 181 КАС
України).

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначені Законом № 606-XIV.

Згідно статті 1 Закону № 606-XIV виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до статті 1 Закону України
від 24 березня 1998 року № 202/98-ВР «Про
Державну виконавчу службу» (далі -
Закон № 202/98-ВР) державна виконавча
служба входить до системи органів
Міністерства юстиції України і
здійснює виконання рішень судів,
третейських судів та інших органів, а
також посадових осіб відповідно до
законів України.

Завданням державної виконавчої служби
є своєчасне, повне і неупереджене
примусове виконання рішень,
передбачених законом.

Частиною 2 статі 4 Закону № 202/98-ВР
передбачено, що державний виконавець є
представником влади і здійснює
примусове виконання судових рішень,
постановлених іменем України, та
рішень інших органів (посадових осіб),
виконання яких покладено на державну
виконавчу службу, у порядку,
передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону № 606-XIV
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 11 Закону № 606-XIV визначено права
та обов'язки державних виконавців при
примусовому виконанні рішень,
встановлених цим Законом, а ст. 6 цього ж
Закону встановлені гарантії прав
фізичних і юридичних осіб у
виконавчому провадженні - державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону № 606-XIV
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 17 Закону № 606-XIV
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи:

1) виконавчі листи, що видаються судами,
і накази господарських судів, у тому
числі на підставі рішень третейського
суду та рішень Міжнародного
комерційного арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті;

2) ухвали, постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних,
кримінальних справах та справах про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом;

3) судові накази;

4) виконавчі написи нотаріусів;

5) посвідчення комісій по трудових
спорах, що видаються на підставі
відповідних рішень таких комісій;

6) постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом;

7) постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій і
накладенням штрафу;

8) рішення інших органів державної
влади, якщо їх виконання за законом
покладено на державну виконавчу
службу;

9) рішення Європейського суду з прав
людини з урахуванням особливостей,
передбачених Законом України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини».

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що на виконанні у
Відділі знаходиться вимога № Ф-243.5 від
06.06.2013 Управління про стягнення з
ОСОБА_2 боргу в сумі 2 381,91 грн., яка
надійшла до відповідача 05.08.2013.

Постановою Відділу від 07.08.2013 відкрито
виконавче провадження № 39238668 з
виконання вимоги № Ф-243.5 від 06.06.2013
Управління.

Матеріалами справи підтверджується, що
04.09.2013 року державним виконавцем було
направлено запити до
обліково-реєстраційних установ з метою
виявлення зареєстрованого за
боржником рухомого та нерухомого
майна, та доходів.

25.09.2013 року до Відділу надійшла
відповідь з Управління, де зазначено,
що боржник зареєстрований як приватний
підприємець.

10.10.2013 року до Відділу надійшла
відповідь з Старобільського ВРЕР про
відсутність зареєстрованих
транспортних засобів за боржником.

06.11.2013 до Відділу надійшла відповідь з
Держкомагенства у Старобільському
районі про відсутність зареєстрованих
земельних ділянок за боржником.

24.03.2013 року державним виконавцем було
направлено запити до
обліково-реєстраційних установ з метою
виявлення зареєстрованого за
боржником рухомого та нерухомого
майна, а також доходів.

24.03.2014 року державним виконавцем було
направлено виклик боржнику до Відділу
на 01.04.2014 року.

18.02.2014 року до Відділу надійшла
пояснювальна, де зазначено, що боржник
ознайомлений з боргом на користь
Управління, зобов'язується сплатити
борг до 15.04.2014 року. Боржник
попереджений про опис та арешт майна у
відповідності до Закону № 606-XIV.

08.04.2014 року до Відділу надійшла
відповідь з Старобільського ВРЕР про
відсутність зареєстрованих
транспортних засобів за боржником.

09.04.2014 року до Відділу надійшла
відповідь з Держкомагенства у
Старобільському районі про
відсутність зареєстрованих земельних
ділянок за боржником.

10.04.2014 року до Відділу надійшла
відповідь з Управління, де зазначено,
що за січень - травень 2013 року за
боржника звітувався фізична особа -
підприємець ОСОБА_2.

10.04.2014 року до Відділу надійшла
відповідь з Управління, де зазначено,
що боржник не знаходиться на обліку як
пенсіонер.

14.04.2014 року до Відділу надійшла
відповідь з Державної податкової
служби України про відсутність
зареєстрованих за боржником
розрахункових рахунків.

14.04.2014 року до Відділу надійшла
відповідь з реєстру прав власності на
нерухоме майно про відсутність
зареєстрованих об'єктів нерухомості за
боржником.

14.04.2014 року державним виконавцем було
здійснено вихід за місцем мешкання
боржника, а саме: вул. Маяковського, 17, м.
Старобільськ, де було встановлено, що
боржника не було вдома. Державним
виконавцем було залишено виклик до
Відділу на 15.04.2014 рік.

З викладеного вбачається, що
відповідачем вживаються заходи
примусового виконання вимоги № Ф-243.5
від 06.06.2013 Управління про стягнення з
ОСОБА_2 боргу в сумі 2 381,91 грн.,
передбачені Законом № 606-XIV, що свідчить
про відсутність бездіяльності з боку
Відділу.

Стосовно вимоги позивача щодо
зобов'язання Відділ виконати в повній
мірі вимогу управління № Ф-243.5 від
06.06.2013 року, суд вважає за необхідне
зазначити, що державним виконавцем
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання зазначеної
вимоги та вживаються заходи для її
виконання. Здійснення виконавчого
провадження є функцією відповідача в
силу закону, тому додаткового
зобов'язання судом не потребує.

Враховуючи викладене, окружний суд
вірно вважав позовні вимоги
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції обґрунтованими,
постанова місцевого суду ухвалена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, зміні або
скасуванню не підлягає, а апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 195-196, п. 1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2014
року у справі № 812/1211/14 за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Старобільському районі Луганської
області до Відділу державної
виконавчої служби Старобільського
районного управління юстиції про
визнання дій неправомірними та
зобов`язання вчинити дії - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
І.В.Сіваченко

Судді:
О.О.Шишов

В.В.Попов