Справа № 825/1388/14
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 травня 2014 року Чернігів
Справа №
825/1388/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Лобана Д.В.,

при секретарі
Романенко Л.Л.,

за участю представників сторін

від позивача
ОСОБА_1,

від відповідача
Полегешко Л.А.,

Яценко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів в
Чернігівській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4
звернувся до суду з адміністративним
позовом про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів в
Чернігівській області від 18.09.2014 №
.

Позивач свої позовні вимоги
обґрунтовує тим, що в період з 16.04.2013 по
12.05.2013 працівниками Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Державної податкової служби (далі - ДПІ,
відповідач) була проведена
документальна планова виїзна
перевірка з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 (далі - позивач), за
період з 01.01.2010 по 31.12.2012, за
результатами якої складено акт №
1172/17/НОМЕР_2 від 20.05.2013 (далі - акт
перевірки).

Позивач, вважає, що відповідачем не
враховано, як не відображено в акті
перевірки юридичний факт перебування
позивача, як платника податків, у
період 2011 року на спрощеній системі
оподаткування.

Зазначає, що 13.12.2010 позивачем, у
встановленому порядку, було подано до
ДПІ у м. Чернігові заяву встановленої
форми про застосування в 2011 році
спрощеної системи оподаткування з
доданням платіжного документа про
сплату (перерахування) єдиного податку,
яка була прийнята та зареєстрована.

Вказані обставини залишені поза увагою
та не відображені в акті перевірки.

Разом з тим, вважає, що вказане вище
спростовує твердження ДПІ про
наявність податкового правопорушення
у період 2011, 2012 років та свідчить про
необгрунтованість розрахунків
наведених в акті перевірки та
безпідставність застосування щодо
діяльності платника у вказаний період
норм Закону України «Про податок на
додану вартість».

Таким чином, зазначає, що
звітний/обліковий період згідно пункту
181.1 статті 181 розділу V Податкового
кодексу України в даному випадку
застосовується, як останні 12-ть
календарних місяців. А отже, навіть в
разі перевищення граничного розміру
сукупного доходу в 2011 році, обов'язок
платника щодо реєстрації платником ПДВ
виникає лише в 2012 році.

Щодо можливості донарахування ПДВ за
2010 рік зазначає, що чинне, у вказаний
період, законодавство у т.ч. Указ
президента та Закон України «Про
податок на додану вартість», на який
посилається відповідач, не містить та
не передбачає ні порядку, ні механізму
нарахування/перерахування ПДВ у
випадку перевищення ФОП граничного
ліміту (500 тис. грн).

На підставі вищевикладеного просить
задовольнити позовні вимоги.

Представники відповідача в судовому
засіданні позов не визнали, просили
відмовити в його задоволенні,
посилаючись на письмові заперечення (а.
с. 63-64), в яких зазначено, що
працівниками ДПІ була проведена
документальна планова виїзна
перевірка ФОП ОСОБА_4 з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2010 по 31.12.2012.

За результатами цієї перевірки був
складений акт від 20.05.2013 № 1172/17/НОМЕР_2.

Перевіркою встановлено, що з 01.01.2010 по
30.09.2010 на розрахунковий рахунок ФОП
ОСОБА_4 надійшло виручки в сумі 505487,70
грн, що призвело до перевищення
встановленого обсягу виручки від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) обмеженого в розмірі 500 тис. грн,
встановленого для платника єдиного
податку. Розмір виручки, відображений в
поданій підприємцем звітності за цей
період - 499987,70 грн.

Таким чином, перевіркою встановлено
порушення ФОП ОСОБА_4 статті 1
зазначеного вище Указу. Відхилення
обсягу виручки, встановленої
перевіркою, від задекларованої
платником становить 5500,00 грн.

Станом на 01.10.2010 ФОП ОСОБА_4 не внесений
до реєстру платників ПДВ, оскільки
підприємець не надав до інспекції
заяву про реєстрацію платником ПДВ, чим
порушив п.п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2, п. 9.3, п. 9.6 ст. 9
Закону України «Про податок на додану
вартість», п.п. 12.1 п. 12 Положення про
реєстрацію платників податку на додану
вартість.

Відповідно до встановлених обсягів
реалізації товару, що оподатковуються
за ставкою 20%, за результатами
перевірки за період з 01.10.2010 по 31.12.2012 в
сумі - 271000,00 грн визначено суму
податкового зобов'язання з ПДВ - 54200,00
грн.

Таким чином, перевіркою повноти
визначення податкових зобов'язань за
період з 01.10.2010 по 31.12.2012 встановлено, що
ФОП ОСОБА_4 в порушення п.п. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7,
п.п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2, п. 9.3, п. 9.6 ст. 9 Закону
України «Про податок на додану
вартість», п.п. 12.1 п. 12 Положення про
реєстрацію платників податку на додану
вартість та п. 187.1 ст.187 Податкового
кодексу України занижено податкове
зобов'язання з ПДВ в сумі 54200,00 грн.

Згідно звітності за 2010 рік обсяг
виручки ФОП ОСОБА_4 склав 547460,70 грн
(згідно поданого звіту суб'єкта малого
підприємництва-фізичної
особи-платника єдиного податку за три
квартали 2010 року від 05.10.2010 № 137180
дорівнює 499987,70 грн, згідно поданої
декларації про доходи за 4 квартал 2010
року від 25.01.2011 дорівнює 47473,00 грн), таким
чином даний факт позбавляв його права
перебувати на спрощеній системі
оподаткування та отримання Свідоцтва
на 2011 рік.

Платником виконано умови самостійного
переходу-подано декларацію про
майновий стан і доходи за 4 квартал 2010
року без порушення визначеного
терміну, а саме 25.01.2011, в додатку до якої
передбачено авансові внески на 2011 рік у
сумі 567 грн 88 коп., в т.ч. до 15.03.2011 у сумі
141,97 грн, до 15.05.2011 у сумі 141,97 грн, до
15.08.2011 у сумі 141,97 грн, до 15.11.2011 у сумі 141,97
грн.

Від ОСОБА_4 надійшла заява № 6556/С від
29.03.2011 - вважати недійсною заяву про
застосування спрощеної системи
оподаткування з 01.01.2011 від 13.12.2010 в
зв'язку з перевищенням обсягу виручки
за 2010 рік більше 500 тис. грн., яка була
розглянута та задоволена, у зв'язку з
чим бланк Свідоцтва визнано зіпсованим
та передано до архіву.

Також зазначено, що згідно акту «Про
результати документальної планової
виїзної перевірки з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4, реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_2, за період з 01.01.2010 по
31.12.2012» від 20.05.2013 № 1172/17/НОМЕР_2, стор. 13,
табл. 16, встановлено, що з 01.01.2010 по 30.09.2010
на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_4
надійшло 505487,70 грн, що призвело до
перевищення встановленого для обсягу
виручки від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) обмеження в
розмірі 500 тис. грн на суму 5500,00 грн.

Крім того, в акті зазначено, що
перевіркою встановлено порушення
підприємцем п.п. 4.1.4. „а" п. 4.1 ст.4 Закону
України № 2181-111 від 21.12.2000 «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (діяв на час
порушення) та п. 183.2 ст. 183, п.п. 49.18.1 п. 49.18
ст. 49, п. 202.1 ст. 202 Податкового кодексу
України, а саме: ФОП ОСОБА_4 не подав до
ДПІ у м. Чернігові, податкові
декларації з ПДВ: за жовтень-грудень 2010
року, січень - грудень 2011 року та січень
- грудень 2012 року.

Враховуючи вищевикладене Державна
податкова інспекція у м. Чернігові ГУ
Міндоходів у Чернігівській області
просить відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, доводи
позовної заяви та заперечень на неї,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

ОСОБА_4 (код НОМЕР_2) зареєстрований
виконавчим комітетом Чернігівської
міської ради 27.04.2007, про що зроблено
запис у журналі обліку реєстраційних
справ № 0016089, перебуває на
податковому обліку ДПІ у м. Чернігові з
28.04.2007, що підтверджується актом
перевірки від 20.05.2013 № 1172/17/НОМЕР_2 (а. с.
12).

З матеріалів справи вбачається, що ДПІ
у м. Чернігові ГУ Міндоходів у
Чернігівській області відповідно до
направлень від 16.04.2013 № 1312, № 1319 та № 1320
проведено документальну планову
виїзну перевірку з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 за період з
01.01.2010 по 31.12.2012. За результатом даної
перевірки складено акт від 20.05.2013 №
1172/17/НОМЕР_2 про результати
документальної планової виїзної
перевірки з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 за період з
01.01.2010 по 31.12.2012 (а. с. 10-37).

За розглядом акту перевірки 20.05.2013 №
1172/17/НОМЕР_2 інспекцією прийнято
податкове повідомлення-рішення від
01.06.2013 № про збільшення грошового
зобов'язання з ПДВ в сумі 71521,00 грн, в т.ч.
за основним платежем - 54200,00 грн і
штрафна фінансова санкція - 17321,00 грн).
Штрафні (фінансові) санкції з ПДВ
застосовані до підприємця: в сумі 12731,00
грн - на підставі п. 123.1 ст.123 Податкового
кодексу України за заниження
підприємцем податкового зобов'язання з
ПДВ та у розмірі 4590,00 грн на підставі п.
120.1 ст. 120 Податкового кодексу України
за неподання підприємцем податкових
декларацій з ПДВ.

Враховуючи викладене і керуючись
статтею 55 Податкового кодексу України
та підпунктом «б» пункту 14 Положення
про порядок подання та розгляду скарг
платників податків органами державної
податкової служби (затверджено наказом
Міністерства фінансів України від
19.11.2012), Головним управлінням
Міндоходів у Чернігівській області
скасовано податкове
повідомлення-рішення інспекції від
01.06.2013 № в частині збільшення
підприємцю грошових зобов'язань у
вигляді штрафних (фінансових) санкцій у
розмірі 4590,00 грн, а скаргу ФОП ОСОБА_4
(вх. від 10.07.2013 № С/413), в цій частині -
задоволено.

Оскільки спірні правовідносини
виникли з 2010 року, тобто до прийняття
Податкового кодексу України, суд
вважає за необхідне керуватись
нормами, що діяли на момент виникнення
цих відносин та нормами, що діють на
даний час.

Відповідно до пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону
України від 03.04.1997 № 168/97-ВР «Про податок
на додану вартість» (далі - Закону
України) датою виникнення податкових
зобов'язань з поставки товарів (робіт,
послуг) вважається дата, яка припадає
на податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: або дата зарахування
коштів від покупця (замовника) на
банківський рахунок платника податку
як оплата товарів (робіт, послуг), що
підлягають поставці, а в разі поставки
товарів (робіт, послуг) за готівкові
грошові кошти - дата їх оприбуткування
в касі платника податку, а при
відсутності такої - дата інкасації
готівкових коштів у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; або дата відвантаження
товарів, а для робіт (послуг) - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт виконання робіт (послуг) платником
податку.

Згідно п. 2.3 ст. 2 Закону України особа
підлягає обов'язковій реєстрації як
платник податку у разі коли загальна
сума від здійснення операцій з
поставки товарів (послуг), у тому числі
з використанням локальної або
глобальної комп'ютерної мережі, що
підлягають оподаткуванню згідно з цим
Законом, нарахована (сплачена, надана)
такій особі або в рахунок зобов'язань
третім особам, протягом останніх
дванадцяти календарних місяців
сукупно перевищує 300000 гривень (без
урахування податку на додану вартість).

Відповідно до п. 9.3 ст. 9 Закону України
особи, які підпадають під визначення
пункту 2.3 статті 2 цього Закону,
зобов'язані зареєструватися як платник
податку у податковому органі за їх
місцезнаходженням (місцем проживання).
Форма заяви про реєстрацію
визначається у порядку, визначеному
центральним податковим органом. Дані з
реєстру платників податку підлягають
оприлюдненню в порядку, визначеному
центральним податковим органом.
Фізичні особи, які не є суб'єктами
господарювання та ввозять товари
(предмети) на митну територію України в
обсягах, що підлягають оподаткуванню
згідно з митним законодавством,
сплачують податок на додану вартість
під час перетину такими товарами
(предметами) митного кордону України,
без їх реєстрації як платники цього
податку.

Згідно п. 9.6 ст. 9 цього Закону з
урахуванням положень пункту 9.5 цієї
статті заява про реєстрацію має бути
подана (надіслана) податковому органу:

а) особами, що підлягають реєстрації
згідно з підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті
2 цього Закону, не пізніше двадцятого
календарного дня з моменту досягнення
суми оподатковуваних операцій,
визначеної зазначеним пунктом;

б) особами, які підлягають податковій
реєстрації у зв'язку із здійсненням
ними операцій, визначених у підпунктах
2.3.2-2.3.4 пункту 2.3 та пункті 2.4 статті 2
цього Закону, не пізніше ніж за
двадцять календарних днів до початку
здійснення таких операцій;

в) особами, що прийняли добровільне
рішення про реєстрацію платниками
податку, не пізніше двадцяти
календарних днів до початку
податкового періоду, з якого такі особи
вважатимуться платниками цього
податку та матимуть право на
податковий кредит і виписку податкових
накладних.

Відповідно до ст. 1 Указу Президента
України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва»
установити, що спрощена система
оподаткування, обліку та звітності
запроваджується для фізичних осіб, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і у
трудових відносинах з якими, включаючи
членів їх сімей, протягом року
перебуває не більше 10 осіб та обсяг
виручки яких від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) за рік не
перевищує 500 тис. гривень.

Судом встановлено, що за 2010 рік обсяг
виручки ФОП ОСОБА_4 склав 547460,70 грн,
таким чином даний факт позбавляв його
права перебувати на спрощеній системі
оподаткування та отримання свідоцтва
на 2011 рік.

Ще за результатами діяльності протягом
3 кварталів 2010 року ФОП ОСОБА_4 втратив
право бути на спрощеній системі
оподаткування, обліку та звітності у 2011
році. Але, незважаючи на це, ним була
подана заява № 10334 від 13.12.2010 про
застосування спрощеної системи
оподаткування з 01.01.2011, в п. 7, який
зазначає обсяг виручки від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг) з
початку календарного року, платником
поставлено прочерк.

Суд звертає увагу на те, що хоча ФОП
ОСОБА_4 було подано заяву про
застосування спрощеної системи
оподаткування, однак свідоцтво
платника єдиного податку з податкової
не отримувалось.

Від ОСОБА_4 надійшла заява № 6556/С від
29.03.2011 - вважати недійсною заяву про
застосування спрощеної системи
оподаткування з 01.01.2011 від 13.12.2010 в
зв'язку з перевищенням обсягу виручки
за 2010 рік більше 500 тис. грн., яка була
розглянута та задоволена, у зв'язку з
чим бланк Свідоцтва визнано зіпсованим
та передано до архіву.

18.04.2011 за № 8737/С надійшла заява з
ксерокопіями платіжних доручень на 4
аркушах щодо перерахування сплачених
коштів на єдиний податок на рахунок
податку з доходів фізичних осіб від
підприємницької діяльності, згідно
якої 26.04.2011 було перераховано 486,00 грн на
податок на доходи фізичних осіб. Крім
того, платником в рахунок авансових
платежів було самостійно сплачено 120,00
грн на вищевказаний рахунок 15.12.2011.

Перевіркою встановлено порушення ФОП
ОСОБА_4 ст. 1 Указу, а саме: встановлено
заниження обсягу виручки за 9 місяців
2010 року на 5500,00 грн в результаті
неповного відображення в Звітах
платника єдиного податку обсягу
виручки, яка надійшла на розрахункові
рахунки.

Крім того, в акті зазначено, що
перевіркою встановлено порушення
підприємцем п.п. 4.1.4. «а» п. 4.1 ст. 4 Закону
України № 2181-111 від 21.12.2000 «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» та п. 183.2 ст. 183, п.п.
49.18.1 п. 49.18 ст. 49, п. 202.1 ст. 202 Податкового
кодексу України, а саме: ФОП ОСОБА_4 не
подав до ДПІ у м. Чернігові, податкові
декларації з ПДВ: за жовтень-грудень 2010
року, січень - грудень 2011 року та січень
- грудень 2012 року.

Згідно п.п. 4.1.4. «а» п. 4.1 ст. 4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» податкові декларації
подаються за базовий податковий
(звітний) період, що дорівнює
календарному місяцю (у тому числі при
сплаті місячних авансових внесків), -
протягом 20 календарних днів, наступних
за останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Відповідно до п. 183.2 ст. 183 Податкового
кодексу України у разі обов'язкової
реєстрації особи як платника податку
реєстраційна заява подається до
контролюючого органу не пізніше 10
числа календарного місяця, що настає за
місяцем, в якому вперше досягнуто
обсягу оподатковуваних операцій,
визначеного у статті 181 цього Кодексу.

Згідно п.п. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 Податкового
кодексу України податкові декларації,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, подаються за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному місяцю (у тому числі в
разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п. 202.1 ст. 202 ПК України
платники податку, які відповідно до
підпункту "б" пункту 154.6 статті 154 цього
Кодексу мають право на застосування
нульової ставки податку на прибуток, на
період з 1 квітня 2011 року до 1 січня 2016
року, а також платники податку, які
сплачують єдиний податок, можуть
вибрати квартальний податковий період.
Заява про вибір квартального
податкового періоду подається
контролюючому органу разом з
декларацією за наслідками останнього
податкового періоду календарного року.
При цьому квартальний податковий
період починає застосовуватися з
першого податкового періоду
наступного календарного року.

У разі якщо протягом будь-якого періоду
з початку застосування квартального
податкового періоду платник податку
втрачає право на застосування нульової
ставки податку на прибуток,
передбачений підпунктом "б" пункту 154.6
статті 154 цього Кодексу, такий платник
податку зобов'язаний самостійно
перейти на місячний податковий період,
починаючи з місяця, на який припадає
таке перевищення, що зазначається у
відповідній податковій декларації за
наслідками такого місяця.

У разі якщо платник податку, який
застосовував спрощену систему
оподаткування, переходить на сплату
інших податків і зборів, встановлених
цим Кодексом, такий платник податку
зобов'язаний самостійно перейти на
місячний податковий період, починаючи
з першого місяця переходу на сплату
інших податків і зборів, встановлених
цим Кодексом, що зазначається у
відповідній податковій декларації за
наслідками такого місяця.

В порушення вищезазначеного ФОП ОСОБА_4
не було подано до ДПІ у м. Чернігові,
податкові декларації з ПДВ: за
жовтень-грудень 2010 року, січень -
грудень 2011 року та січень-грудень 2012
року.

Отже, ФОП ОСОБА_4 порушено ст. 1 Указу, а
саме: занижено обсяг виручки за 9
місяців 2010 року на 5500,00 грн, в
результаті неповного відображення в
Звітах платника єдиного податку обсягу
виручки, яка надійшла на розрахункові
рахунки, в результаті чого позивача
позбавлено права застосування
спрощеної системи оподаткування.

З урахуванням вищевикладеного,
відповідачем правомірно винесено
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 18.09.2013 №
.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС
України передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 статті 9 КАС України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Докази, надані позивачем, не
підтверджують обставин, на які він
посилається в адміністративному
позові, та були спростовані доводами
відповідача, які знайшли своє
підтвердження в матеріалах справи.

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Головного управління
Міндоходів в Чернігівській області від
18.09.2014 № не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4, - відмовити.

Відповідно до ст. ст. 186, 254 КАС України
апеляційна скарга подається через
Чернігівський окружний
адміністративний суд, а її копія
надсилається апелянтом до суду
апеляційної інстанції, протягом десяти
днів з дня проголошення постанови, а у
разі проголошення її вступної та
резолютивної частин, або прийняття її у
письмовому провадженні - протягом
десяти днів з дня отримання її копії.
Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано,
або її подано з пропуском строку, у
поновленні якого було відмовлено, а у
разі вчасного подання апеляційної
скарги, з набранням законної сили
рішенням апеляційної інстанції, якщо
оскаржувану постанову не скасовано.

Суддя
Д.В. Лобан