Справа № 809/1312/14
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"21" травня 2014 р.
Справа № 809/1312/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Кишинського М.І.

За участю секретаря судового
засідання: Мельник О.Я.

від позивача: Борсук Д.Я.

від відповідача: Ходак Д.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: Івано-Франківського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів

до відповідача: Товариства з
обмежиною відповідальністю
"Івано-Франківськавтодор"

про стягнення
адміністративного-господарських
санкцій та пені в сумі 17954,02 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Івано-Франківське обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів (надалі-позивач) звернулося в
суд з позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю
"Івано-Франківсьавтодор"
(надалі-відповідач) про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені в сумі 17954,02 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем не дотримано нормативу
про працевлаштування одного інвалідів
в порядку передбаченому статтею 19
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в України". За
недотримання даного нормативу
відповідач був зобов'язаний сплатити
до Івано-Франківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарські санкції
в сумі 17884,21 грн. За порушення термінів
сплати адміністративно-господарських
санкцій, відповідачу була нарахована
пеня в сумі 69,81 грн. Оскільки
вищезазначені суми не сплачені, у
відповідача утворилась заборгованість
перед Івано-Франківським обласним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів в сумі 17954,02 грн., в тому числі
пеня, яка на момент подачі позивачем
позову до суду, відповідачем не
сплачена.

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги викладенні в позовній
заяві підтримав в повному обсязі.
Просить позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечила, при
цьому пояснила, що в товаристві з
вересня 2012 року працює по даний час
інвалід другої групи ОСОБА_3, однак в
звіті помилково зазначено відсутність
працевлаштованого інваліда, просить в
задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши позовну заяву та
заперечення, заслухавши представника
позивача та представника відповідача,
дослідивши наявні в матеріалах справи
письмові докази, суд встановив
наступне.

Відповідно до статті 19 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Відповідно до статті 20 Закону
України (в редакції від 06.10.2005 року
Закон №2960-ІV ) "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні"
встановлено, що підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

Відповідно до частини 2 статті 20
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні"
порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені. Пеня
обчислюється виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк.

Приймаючи рішення в даній справі суд
виходить із того, що відповідачем
дійсно допущено формальне порушення
зазначеного вище Закону України, яке
полягає в подачі недостовірного звіту
про зайнятість та працевлаштування
інвалідів за 2013 рік, в якому не
відображено ті дані, що в товаристві з
вересня 2012 року працює інвалід другої
групи ОСОБА_3, що спричинило
нарахування позивачем штрафних
санкцій та заявлення позову.

Той факт, що у відповідача дійсно з
вересня 2012 року по даний час працює
інвалід підтверджується записам в
трудовій книжці ОСОБА_3, яка з 26.09.2012
року прийнята в товариство на посаду
юриста. Згідно довідки Сер. МСЕ №008915
від 09.04.1997 року ОСОБА_3 є інвалідом
першої групи дитинства.

Таким чином, в судовому засіданні
відповідачем доведено, що в товаристві
дійсно заміщено необхідну вакансію для
інваліда, а отже вимоги Закону щодо
нормативу працевлаштування виконанні.
Допущена помилка в звітних даних не
може по своїй суті переважити дійсні
обставини по справі, а тому суд
виходячи з обставин доведених в
судовому засіданні і приходить до
висновку про відсутність
відповідальності у відповідача щодо
порушень законодавства, яке регулює
нормативи заміщення посад інвалідами в
даному товаристві.

Враховуючи, що відповідачем вжиті
необхідні заходи спрямовані на
забезпечення прав інвалідів на
працевлаштування відповідно до Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" та
вжито усіх необхідних заходів для
недопущення господарського
правопорушення, суд вважає, що в діях
роботодавця відсутній склад
господарського правопорушення, що
виключає застосування до нього
юридичної відповідальності у вигляді
адміністративно-господарських
санкцій, які є заходом впливу до
правопорушника у сфері господарювання
у зв'язку зі скоєнням правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до переконання, що
застосування
адміністративно-господарських санкцій
до відповідача передчасними є,
внаслідок чого вимоги позивача є
необгрунтованими, а позов таким що не
підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
Кишинський
М.І.

Постанова складена в повному
обсязі 28 травня 2014 року.