Справа № 2а-656/11
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року
Справа № 9104/111281/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області на постанову Любешівського
районного суду Волинської області від
24 березня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести нарахування та виплату
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 01.03.2011 року звернулася в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області в якому просила
зобов'язати провести нарахування та
виплату як особі, яка віднесена до
категорії 3 додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю у розмірі 25%
мінімальної пенсії за віком
передбаченої ч. 2 ст. 51 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за
вказаний період в межах шестимісячного
строку позовної давності,
передбаченого ч. 2 ст. 99 КАС України з
врахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

Постановою Любешівського районного
суду Волинської області від 24 березня
2011 року (прийнятою в порядку
скороченого провадження) позов
задоволено, визнано дії відповідача
неправомірними, зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області провести нарахування та
виплату позивачу, як особі, яка
віднесена до категорії 3, додаткової
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у
розмірі 25% мінімальної пенсії за віком,
передбаченої ч. 2 ст. 51 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
01.09.2010 року по 24.03.2011 року із врахуванням
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум,
постанову допущено до негайного
виконання

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області оскаржило його в апеляційному
порядку, вважає, що постанова прийнята
з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що
відповідно до ст. 51 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 3 додаткова
пенсія, за шкоду заподіяну здоров'ю
призначається в розмірі 25% мінімальної
пенсії за віком (редакція до внесення
змін Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів»).

Норми розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»
передбачалось внесення змін до Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Згідно ст. 51 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам, віднесеним до
категорії 3, щомісячна додаткова пенсія
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається в розмірі 10%
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Рішенням
Конституційного суду України визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними)
положення ст. 67 розділу І пп. 2-4, 6-8, 10-18,
пп.7 п. 19. п. 22-22, 24-34, пп. 1-6, 8-12, п. 35, п. 36-100
розділу ІІ «Внесення змін до деяких
законодавчих актів України» та п. 3
розділу ІІІ «Прикінцеві положення»
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України».

Апелянт вказує, що судом першої
інстанції не взято до уваги, що хоча
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним судом
України рішення, будь-якого рішення про
відновлення дії вищезазначених
законодавчих актів України у редакції,
чинній до внесення змін до них
Верховною Радою не приймалося,
внаслідок цього порядок обчислення
пенсій передбачений Законом України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» залишився
неврегульованим. Кабінету Міністрів
України надано право встановлювати
розміри соціальних виплат та видатки
на реалізацію положень вище наведеного
закону в межах асигнувань,
затверджених Верховною Радою України в
Законі України «Про Державний бюджет
України» на відповідний рік.

З метою врегулювання порядку та
розміру виплати додаткової пенсії за
шкоду заподіяну здоров'ю громадянам,
віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, Кабінет
Міністрів України прийняв постанову
від постанову від 28.05.2008 року №530 «Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян» відповідно до якої
здійснюється обчислення пенсій
передбачених Законом України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали від Чорнобильської
катастрофи». П. 4 зазначеної постанови
встановлено особам, що належать до
категорії 3 виплачується щомісячна
додаткова пенсія в розмірі 10% від
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

На підставі вище викладеного, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та відмовити в задоволені
позовних вимог.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього кодексу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 постійно проживає в смт.
Любешів, є працюючою пенсіонеркою та
потерпілою від Чорнобильської
катастрофи 3 категорії. Вказаний
населений пункт, відповідно до
Переліку населених пунктів віднесених
до зон радіоактивного забруднення від
наслідків Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №106 від 23 липня 1991
року, розпорядженням Кабінету
Міністрів України №17 від 12 січня 1993
року, віднесено до зон гарантованого
добровільного відселення.

Розглядаючи спір, судом першої
інстанцій вірно враховано, що згідно
ст. 51 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам віднесеним до
категорії 3, щомісячно призначається
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 25% мінімальної
пенсії за віком. Вказана додаткова
пенсія зазнала змін, що відбулись
відповідно до пп. 9, пп.13 п.28 розділу II
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
від 28.12.2007 року, який набрав чинності 01
січня 2008 року. Проте, рішенням
Конституційного Суду України №10-рп/2008
від 22 травня 2008 року визнано
неконституційними та такими, що
втратили чинність з дня ухвалення
вказаного рішення, а тому, вказана
стаття Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» залишились чинною в
первинній редакції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції правильно виходив з
принципу пріоритетності законів над
підзаконними актами при визначенні
позивачу розміру додаткової пенсії,
застосуванню підлягає ст. 51 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а не згадана вище постанова уряду,
оскільки остання істотно звужує обсяг
раніше встановлених законом прав.

Крім того, суд першої інстанції
правильно врахував, що згідно ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється в
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність
визначеного законом, при цьому, вірно
вважав, що положення ч. 3 ст. 28 згаданого
Закону не є перешкодою для
застосування мінімального розміру
пенсії за віком для обчислення інших
пенсій чи доплат, пов'язаних з
мінімальною пенсією за віком, оскільки
чинним законодавством не встановлено
іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», в разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорії, та
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Враховуючи викладене суд першої
інстанції правильно вважав, що
відповідач зобов'язаний провести
нарахування та виплату позивачу
додаткової пенсії відповідно до вимог
ч. 2 ст. 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» із застосуванням ст. 28 ч.1
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ч. 3 ст. 4 Закону України
«Про прожитковий мінімум», ст. 52 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2010 рік» ст. 21 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» і
цей перерахунок має бути здійснений за
період в межах строку позовної
давності, а саме за період з 01.09.2010 року
по 24.03.2011 року з врахуванням виплачених
сум

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України
негайно виконуються постанови суду про
присудження виплат пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів - у межах суми
стягнення за один місяць.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції правильно по суті
вирішив розглядуваний спір, однак із
помилковим застосуванням норм
процесуального права, через що
оскаржувану постанову в частині
звернення до виконання слід змінити.

Керуючись ст. 160, ч. 10 ст. 183-2, ст.197, п. 2 ч. 1
ст. 198, ст. 200, ст. 201, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС
України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області - задовольнити частково.
Постанову Любешівського районного
суду Волинської області від 24 березня
2011 року у справі № 2а-656/11 в частині
допущення до негайного виконання
змінити. Допустити зазначену постанову
до негайного виконання - у межах суми
стягнення за один місяць.

В решті постанову Любешівського
районного суду Волинської області від
24 березня 2011 року у справі № 2а-656/11
залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин