Справа № 2а-1923/11
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
Справа №
9104/42616/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді
Сапіги В.П.,

суддів
Обрізко І.М., Левицької Н.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Залізничного відділу
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради на постанову Залізничного
районного суду м.Львова від 19 жовтня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Залізничного відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради про
виплату заборгованості,-

В С Т А
Н О В И В :

19.09.2011 року позивач звернувся до суду із
позовними вимогами про зобов'язання
відповідача виплатити недоплачену
суму разової щорічної допомоги як
інваліду війни відповідно до ст. 13 ЗУ
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» за 2011 рік.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що
є інвалідом війни 2 групи та відповідно
до Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», має право на
отримання разової грошової допомоги до
5 травня в розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком, а відповідач ухиляється від
виплати їм цих коштів у повному обсязі.

Постановою Залізничного районного
суду м.Львова від 19 жовтня 2011 року позов
задоволено. Зобов'язано Залізничний
відділ соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради здійснити перерахунок та
виплатити на користь ОСОБА_1 разову
грошову допомогу до 5 травня відповідно
до ст. 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» за 2011 рік з
врахуванням виплачених сум.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, Залізничного відділу
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради оскаржило його в
апеляційному порядку, вважає, що судом
першої інстанції при винесенні
постанови не правильно встановлено всі
обставини справи та прийнято її з
порушенням норми матеріального та
процесуального права, а тому просить
скасувати оскаржувану постанову і
прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
у повному обсязі з підстав, викладених
в апеляційній скарзі.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
суд апеляційної інстанції вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є інвалідом 2 групи і має право
на пільги , встановлені законодавством
України для ветеранів війни - інвалідів
війни.

Статтею 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» передбачено, що
щорічно до 5-го травня інвалідам війни
виплачується разова грошова допомога у
розмірах: інвалідам І групи - десять
мінімальних пенсій за віком; ІІ групи -
вісім мінімальних пенсій; ІІІ групи
-сім мінімальних пенсій за віком.

Проте, позивачу всупереч вказаній вище
нормі виплата щорічної разової
допомоги у 2011 році здійснена
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України № 341 від 04.04.2011 року
"Про розміри разової грошової допомоги,
що виплачується у 2011 році відповідно до
Законів України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
та "Про жертви нацистських
переслідувань".

Оскільки у 2011 році дія частини 5 статті
13 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» не зупинялась, то позивач
правомірно просив провести згідно
вимог зазначених положень Закону
перерахунок та виплату щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами, суд
першої інстанції правильно дійшов
висновку, що у даному випадку
застосуванню підлягає саме Закон
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», а не
постанова Кабінету Міністрів України
№ 341 від 04.04.2011 року "Про розміри разової
грошової допомоги, що виплачується у 2011
році відповідно до Законів України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" та "Про жертви
нацистських переслідувань".

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про задоволення позову.

З врахуванням зазначених обставин, суд
апеляційної інстанції вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а постанова відповідає
нормам матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст.. 183-2, ст. 195, ст. 197, п.
1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.206, ст. 254 КАС України,
суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Залізничного
відділу соціального захисту
управління соціального захисту
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради залишити без
задоволення.

Постанову Залізничного районного суду
м.Львова від 19 жовтня 2011 року у справі
№2а-1923/11 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій сторонам, які
беруть участь у справі є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
В.П.Сапіга

Судді:
І.М.Обрізко

Н.Г.Левицька