Справа № 269/566/14-а
Суддя: Василенко Л. А.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Нікішин Ю.В.
Суддя-доповідач - Василенко Л. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
справа №269/566/14-а

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів
Гімона М.М., Яковенко М.М.,

розглянув у письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Совєтському
районі м.Макіївки Донецької області на
постанову Совєтського районного суду
м.Макіївки від 11 квітня 2014 року у справі
№ 269/566/14-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Совєтському районі м.Макіївки
Донецької області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Совєтського
районного суду м.Макіївки від 11 квітня
2014 року позов ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в Совєтському
районі м.Макіївки Донецької області
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,
задоволено, а саме: визнано дії
незаконними та зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в Совєтському
районі м.Макіївки Донецької області
провести ОСОБА_2 перерахунок пенсії
відповідно до ст.54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
розміру 6 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст.50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», починаючи з 1 січня 2014
року.

Відповідач не погодився з вказаною
постановою суду першої інстанції і
подав апеляційну скаргу, в якій просив
постанову суду першої інстанції
скасувати в зв'язку з порушенням норм
матеріального права, прийняти нову
постанову, якою відмовити у задоволені
позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт зазначає, що підстави
для застосування мінімального розміру
пенсії, передбаченого ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», для
визначення розміру пенсії відповідно
до статей 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" відсутні.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України
справу розглянуто у письмовому
провадженні за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів вивчила матеріали
справи, доводи апеляційної скарги і
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач відноситься до
1 категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, є
інвалідом 3 групи інвалідності, у
зв'язку з захворюванням, яке пов'язане з
ліквідацію наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС. Позивач знадиться
на обліку відповідача та користується
правами та пільгами, встановленими
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Вивченням матеріалів справи судом
апеляційної інстанції встановлено, що
відповідачем основна пенсія позивачу
виплачується відповідно до положень
Постанови Кабінету Міністрів України
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 23.11.2011 року № 1210 та додаткова пенсія
відповідно до положень Постанови
Кабінету Міністрів України від 06.07.2011
року № 745.

Колегія суддів підтримує висновок суду
першої інстанції про те, що обчислення
та виплата пенсії не у розмірах,
встановлених Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а у
розмірах, визначених Постановами
Кабінету Міністрів України є
протиправним, виходячи з наступного.

З 16 січня 2014 року набрав чинності Закон
України «Про державний бюджет України
на 2014 рік», яким визначено принципи,
засади і механізм функціонування
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
призначення, перерахунку і виплати
пенсій.

Зазначеним вище Законом не
встановлювався на 2014 рік інший розмір
пенсій, ніж у Законі України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а норми
Законів про Державний бюджет діяли
лише у 2011, 2012 та 2013 роках, спірні
правовідносини з січня 2014 р.
регулюються Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а
положення Постанов КМ України в тій
частині, в якій вони суперечать
вказаному вище закону, застосовуватися
не можуть.

Згідно ст. 50 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах:

- інвалідам I групи - 100 процентів
мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам II групи - 75 процентів
мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а
також хворим внаслідок Чорнобильської
катастрофи на променеву хворобу - 50
процентів мінімальної пенсії за віком.

Частинами 1 та 4 ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визначено,
що пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством. В усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими: по I групі інвалідності - 10
мінімальних пенсій за віком; по II групі
інвалідності - 8 мінімальних пенсій за
віком; по III групі інвалідності - 6
мінімальних пенсій за віком;
дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій
за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», мінімальний
розмір пенсії за віком за наявності у
чоловіків 25, а у жінок - 20 років
страхового стажу встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

На кожний рік Законом України «Про
державний бюджет України»
встановлюється розмір прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року, будь-який
інший нормативно-правовий акт, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, відсутній.

Зі змісту вимог частини другої статті 19
Конституції України вбачається, що
органи державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Положеннями частини четвертої статті 9
Кодексу адміністративного судочинства
України визначено, що, у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачеві з 1 січня 2014
року застосуванню підлягає не
постанова Кабінету Міністрів України
від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а норми
статей 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Суд першої інстанції, задовольняючі
позовні вимоги, вірно виходив з того, що
позивач, як інвалід 3 групи, має право на
перерахунок основної та додаткової
пенсії відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
розмір якої визначається з
мінімальної пенсії за віком,
встановленої статтею 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про те, що суд
правильно вирішив справу за суттю
позовних вимог і підстави для
скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст.197, ст. 198 ч.1 п.1,
ст.200, ст.205 ч.1 п.1, ст.206, ст.212, ст.254 ч.5
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Совєтському
районі м.Макіївки Донецької області
залишити без задоволення.

Постанову Совєтського районного суду
м.Макіївки від 11 квітня 2014 року у справі
№ 269/566/14-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Совєтському районі м.Макіївки
Донецької області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення їх копій особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили.

Колегія суддів
Л.А. Василенко

М.М. Гімон

М.М.Яковенко