Справа № 820/8109/14
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№820/8109/14
Харківський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,
при секретарі судового засідання -
за участю: представника позивача -
розглянувши в місті Харкові в
приміщенні Харківського окружного
адміністративного суду у відкритому
судовому засіданні адміністративний
позов Державного підприємства
"Харківський електромеханічний завод"
до Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області про визнання протиправним та
скасування постанови, -
Позивач, Державне підприємство
"Харківський електромеханічний завод",
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Харківській області, в якому просить
суд визнати протиправною та скасувати
постанову старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Харківської
області Пугач Наталії Вікторівни про
арешт коштів боржника від 18.04.2014 року
(реєстраційний номер виконавчого
провадження:39310482).
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що постановою старшого
державного виконавця ВПВР УДВСГУЮ у
Харківській області Пугач Н.В. від
18.04.2014р. ВП №39310482 накладено арешт на
кошти ДП "ХЕМЗ", що містяться на його
банківських рахунках в межах суми 35820880
грн. Проте, позивача не було в порядку
та строки передбачені законодавством
проінформовано про передачу зведеного
виконавчого провадження ВП №4909973 з
Московського ВДВС ХМУЮ до ВПВР УДВСГУЮ
у Харківській області, а також на
підприємстві відсутні відомості про
прийняття до виконання зведеного ВП
№4909973 старшим державним виконавцем
ВПВР УДВСГУЮ у Харківській області
Пугач Н.В. Також, позивач у
встановленому законом порядку
постанову про відкриття виконавчого
провадження №39310482 не отримував, отже,
був позбавлений законного права
виконати рішення суду в добровільному
порядку. Позивач зазначає, що діючим
законодавством не передбачена
можливість накладання арешту на кошти
боржника в межах одного виконавчого
провадження більше ніж однією
постановою. Також, в рамках зведеного
провадження існує постанова іншого
державного виконавця на суму 3850986,49 грн.
Всупереч законодавчим нормам
державним виконавцем в процесі
вчинення виконавчих дій по ВП №3931482
спочатку було винесено постанову від
09.04.2014р. про арешт майна боржника та
оголошення заборони на відчуження, а
тільки 18.04.2014р. постанову на арешт
Відповідач проти позову заперечував,
від державного виконавця Білоконова
О.В. надійшли письмові заперечення, в
яких зазначено, що 18.04.2014р. державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області повторно винесено постанову
про накладення арешту на кошти
боржника, що містяться на рахунках
боржника, відкритих у банківських
установах у зв'язку з поверненням
банківськими установами постанови про
накладення арешту на кошти боржника
від 31.01.2014р. без виконання. Крім того,
постановою про арешт коштів від 31.01.2014р.
арештовано кошти позивача за зведеним
виконавчим провадженням в межах суми
23366723,01 грн. Станом на 18.04.2014р. сума боргу
позивача за зведеним виконавчим
провадженням складала 35820880,00 грн.
Представник позивача Рубанец А.Ф. в
судовому засіданні підтримав позовні
вимоги, просив їх задовольнити в
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.
Представник відповідача в судове
засідання 22.05.2014 року не прибув про час,
дату та місце судового слухання
повідомлений належним чином, причини
неявки суду не повідомив.
У судовому засіданні, яке відбувалося
14.05.2014 року представник відповідача
Білоконов О.В. заперечував проти
позовних вимог, посилаючись на
обставини, зазначені в письмових
запереченнях на адміністративний
Частиною 4 ст.128 КАС України
встановлено, що у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.
Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд встановив наступне.
Судом встановлено, що державним
виконавцем Московського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Габрієловою Н.Ю. 31.01.2014 року при
примусовому виконанні зведеного
виконавчого провадження про стягнення
з ДП "Харківський електромеханічний
завод" заборгованості винесено
постанову про арешт коштів боржника, що
містяться на рахунках в банках у межах
суми 23366723,01 грн.(а.с.18).
27.03.2014 року державним виконавцем
Московського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції
Габрієловою Н.Ю. винесено постанову про
прийняття до виконання виконавчого
провадження №3910482 з примусового
виконання судового наказу
Московського районного суду м. Харкова
з ДП "Харківський електромеханічний
завод" на користь ОСОБА_5
заборгованості по заробітній платі, з
урахуванням компенсації в розмірі 3677,29
Як вбачається з письмових заперечень
на позовні вимоги, 21.03.2014 року
начальником управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області, на підставі подання
начальника Московського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції, винесено постанову про
передачу з Московського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції до відділу примусового
виконання рішень управління державної
служби Головного управління юстиції у
Харківській області зведеного
виконавчого провадження ВП №4909973 з
примусового виконання виконавчих
документів про стягнення з позивача
заборгованості на користь фізичних,
юридичних осіб та держави, а 28.03.2014 року
відділом примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Харківській області зазначене зведене
виконавче провадження прийнято до
Судом встановлено, що у зведеному
виконавчому провадженні №39310482 старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної служби Головного
управління юстиції у Харківській
області Пугач Н.В. при примусовому
виконанні судового наказу
Московського районного суду м. Харкова
з ДП "Харківський електромеханічний
завод" на користь ОСОБА_5
заборгованості по заробітній платі, з
урахуванням компенсації в розмірі 3677,29
грн., а разом всього по зведеному
виконавчому провадженню 35820880 грн.,
18.04.2014 року винесено постанову про
арешт коштів боржника у межах суми 35820880
Таким чином, в одному виконавчому
провадженні винесено дві постанови
про арешт коштів боржника: від 31.01.2014
року у межах суми 23366723,01 грн. та від
18.04.2014 року у межах суми 35820880 грн.
При цьому з пояснень представника
відповідача Білоконова О.В., наданих у
судовому засіданні 14.05.2014 року, судом
встановлено, що постанова про арешт
коштів боржника від 31.01.2014 року не була
скасована і також є чинною.
Проте суд зазначає, що сума, зазначена у
постанові від 18.04.2014 року, в межах якої
накладено арешт - 35820880 грн., є загальною
сумою заборгованості ДП "Харківський
електромеханічний завод" станом на
18.04.2014 року , що підтверджено у судовому
засіданні 14.05.2014 року представником
відповідача Білоконовим О.В.
Таким чином, з часу винесення державним
виконавцем Московського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції першої постанови про арешт на
кошти, що містяться на рахунках в
банках від 31.01.2014 року, сума
заборгованості ДП "Харківський
електромеханічний завод" збільшилася
на 12454157 грн. (35820880 грн. - 23366723,01 грн.), а не
на 35820880 грн., як це зазначено у другій
постанові про арешт коштів боржника
від 18.04.2014 року, яка прийнята старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної служби Головного
управління юстиції у Харківській
Згідно ст.1 Закону України "Про
виконавче провадження" від 21.04.1999 року
№606-XIV виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).
Відповідно до ст.2 Закону України "Про
виконавче провадження" примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України. Примусове виконання
рішень здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України "Про
державну виконавчу службу" (далі -
державні виконавці).
Відповідно до ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження", яка визначає
обов'язки і права державних виконавців,
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону
України "Про виконавче провадження" у
разі якщо в органі державної
виконавчої служби відкрито кілька
виконавчих проваджень про стягнення
коштів з одного боржника, вони
об'єднуються у зведене виконавче
провадження і на майно боржника
накладається арешт у межах
загальної суми стягнення, виконавчого
збору і можливих витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій.

Відповідно п.2 ч.1 ст.21 Закону України
"Про виконавче провадження" на відділ
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції
України покладається виконання рішень,
за якими, зокрема, сума зобов'язання
становить десять та більше мільйонів
гривень або еквівалентну суму в
іноземній валюті.

Пунктом 6.1 Інструкції з організації
примусового виконання рішення,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 02.04.2012 року №512/5
визначено, що виконавче провадження
може бути передано від одного органу
ДВС до іншого, від одного державного
виконавця до іншого у випадках,
визначених Законом та цією
Інструкцією.

Пунктом 6 частини третьої ст. 11
Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено, що у процесі
здійснення виконавчого провадження
державний виконавець має право
накладати арешт на кошти та інші
цінності боржника, зокрема на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також
опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей.

Положення ст. 57 Закону України "Про
виконавче провадження" визначають, що
для забезпечення реального виконання
рішення застосовується арешт майна
боржника, який може накладатися
державним виконавцем шляхом винесення
постанови про арешт коштів та інших
цінностей боржника, що знаходяться на
рахунках і вкладах чи на зберіганні у
банках або інших фінансових установах.

У відповідності до вимог п.п. 3.8.2
Інструкції з організації примусового
виконання рішення, за зведеним
виконавчим провадженням арешт на майно
боржника накладається у межах
загальної суми стягнення, виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій.

Відповідно до ч. 4 статті 52 Закону
України "Про виконавче провадження" на
кошти та інші цінності боржника, що
знаходяться на рахунках, вкладах та на
зберіганні у банках чи інших
фінансових установах, накладається
арешт. Арешт поширюється також на кошти
на рахунках, які будуть відкриті після
винесення постанови про накладення
арешту.

Пунктом 4.1.9 Інструкції з організації
примусового виконання рішення,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 02.04.2012 року №512/5
визначено, що на кошти та інші цінності
боржника, що знаходяться на рахунках і
вкладах та на зберіганні в банках чи
інших фінансових установах,
накладається арешт, про що виноситься
постанова державного виконавця. У
постанові зазначається сума коштів,
яка підлягає арешту, з урахуванням
вимог за виконавчими документами,
виконавчого збору, витрат на
організацію та проведення виконавчих
дій та вказується номер рахунку, на
якому знаходяться кошти, що підлягають
арешту, або зазначається, що арешт
поширюється на кошти на всіх рахунках
боржника, у тому числі тих, які будуть
відкриті після винесення постанови про
накладення арешту. Постанова
підписується державним виконавцем та
скріплюється печаткою органу ДВС.

Нормами ч. 6 ст. 52 Закону України "Про
виконавче провадження" визначено, що
стягнення на майно боржника
звертається в розмірі і обсязі,
необхідних для виконання за виконавчим
документом, з урахуванням стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, штрафів, накладених на
боржника під час виконавчого
провадження.

Стаття 6 Закону України "Про виконавче
провадження" визначає гарантії прав
фізичних і юридичних осіб у
виконавчому провадженні. Державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Згідно ч. 3 вказаної
статті рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця можуть бути
оскаржені в порядку, встановленому цим
Законом.

Проаналізувавши наведені норми, суд
зазначає, що арешт на кошти боржника в
установах банку може бути накладено
лише у межах загальної суми
стягнення, виконавчого збору і
можливих витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що відповідач при винесенні
оскаржуваної постанови про арешт
коштів від 18.04.2014 року фактично вийшов
за межі наданих йому повноважень,
оскільки не взяв до уваги наявність
чинної постанови Московського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції про арешт на кошти, що
містяться на рахунках в банках від
31.01.2014 року, яка винесена в рамках того ж
зведеного виконавчого провадження, та
арештував кошти боржника на суму, яка
значно перевищує (на 23366723,01 грн.) розмір
загальної заборгованості позивача, що
виникла з часу винесення першої
постанови від 31.01.2014 року по час
винесення другої постанови від 18.04.2014
року.

З огляду на викладене, суд зазначає, що
постанова про арешт коштів від 18.04.2014
року порушує права та законні інтереси
боржника ДП "Харківський
електромеханічний завод", гарантовані
йому ст. 6 Закону України "Про виконавче
провадження", оскільки арешт на кошти
боржника накладено всупереч вимог ст.
33, 52, 57 Закону України "Про виконавче
провадження", які визначають
можливість накладення арешту на кошти
боржника виключно у межах загальної
суми стягнення, виконавчого збору і
витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 2 ст. 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до п.п. 1, 3, 8 ч. 3 ст. 2 КАС
України, у справах щодо оскарження
рішень суб'єктів владних повноважень,
суди перевіряють, зокрема, чи прийняті
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, пропорційно,
зокрема з дотриманням балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
до висновку, що постанова старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Харківської області Пугач Н.В. про
арешт коштів боржника від 18.04.2014 року є
необґрунтованою, такою, що винесена без
дотримання необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких направлено
це рішення (дія), через що зазначена
постанова є неправомірною та підлягає
скасуванню, а позовні вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 2, 8-14, 71, 128, 160-163, 167, 186 КАС України,
суд -.

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державного
підприємства "Харківський
електромеханічний завод" до Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Харківській області про визнання
протиправним та скасування постанови -
задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати
постанову старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Харківської
області Пугач Наталії Вікторівни про
арешт коштів боржника від 18.04.2014 року
реєстраційний номер виконавчого
провадження 39310482.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено
27.05.2014 року.

Суддя
Мар'єнко Л.М.