Справа № 872/13873/13
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2014 рокусправа № 808/4244/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Кругового О.О.

суддів: Уханенка
С.А. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О..

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті
Дніпропетровську апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Запорізькому районі Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області на постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
11.07.2013 року у справі № 808/4244/13-а за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «ЄСС Плюс»
до Державної податкової інспекції у
Запорізькому районі Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ЄСС Плюс» ( далі -
Позивач) звернулося до Запорізького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Запорізькому
районі Запорізької області Державної
податкової служби (далі - Відповідач), в
якому просило скасувати
повідомлення-рішення Відповідача від
27.12.2012 року № та № та
визнати нечинним акт № 99/2211/340680040.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що під час перевірки
податковим органом зроблено висновок
про невстановлення реальності
придбання ТОВ «ЄСС Плюс» у ТОВ «Форганг
ГМБХ» будівельних матеріалів та
використання цих будівельних
матеріалів при здійсненні будівельних
робіт на користь ТОВ «Акмебуд» та по
ланцюгу постачання від ТОВ «Форганг
ГМБХ» до ТОВ «ЄСС Плюс» та далі до ТОВ
«Акмебуд» не встановлено руху
товарно-матеріальних цінностей. Проте
ТОВ «ЄСС Плюс» до перевірки надано всі
документи, що підтверджують отримання
від ТОВ «Форганг ГМБХ» будівельних
матеріалів та подальше їх
використання. Всі документи оформлені
належним чином та відповідають вимогам
законодавства. Податкові декларації
подані своєчасно, про що свідчить
повідомлення від 17.03.2010 року.

Ухвалою Запорізького окружного
адміністративного суду від 26.04.2013 року
відмовлено у відкритті провадження в
адміністративній справі в частині
визнання нечинним акту.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 11.07.2013 року
адміністративний позов задоволено
частково. Скасовано податкове
повідомлення - рішення № від
27.12.2012 року, прийняте Державною
податковою інспекцією у Запорізькому
районі Запорізької області Державної
податкової служби. Скасовано частково
податкове повідомлення-рішення,
винесене Державною податковою
інспекцією у Запорізькому районі
Запорізької області Державної
податкової служби від 27.12.2012 року №
в частині суми податкового
зобов'язання за основним платежем 10000,00
грн., за штрафними санкціями 3010,00 грн. В
решті позовних вимог відмовлено.

Державна податкова інспекція у
Запорізькому районі Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області, не погодившись з рішенням
адміністративного суду першої
інстанції, посилаючись на порушенням
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
звернулася з апеляційною скаргою, в
якій просить постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
11.07.2013 року скасувати та прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позову ТОВ
«ЄСС Плюс» відмовити.

Також заявник апеляційної скарги
зазначив, що судом не враховано
матеріали перевірки по ТОВ «Форганг
ГМБХ», в яких зазначено про
непідтвердженність наявності поставок
товарів підприємцям-покупцям, а також
відсутність товарно-транспортних
накладних, актів прийому-передачі, які
б свідчили про здійснення
транспортування товару, підприємством
до перевірки не надавалась технічна
документація на придбане обладнання.

У відповідності зі ст. 55 Кодексу
адміністративного судочинства України
та на підставі Постанови Кабінету
Міністрів України від 20.03.2013 року № 229
«Про утворення територіальних органів
Міністерства доходів і зборів»
здійснено заміну відповідача
Державної податкової інспекції у
Запорізькому районі Запорізької
області Державної податкової служби
його правонаступником Державною
податковою інспекцією у Запорізькому
районі Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області.

Сторони, які були належним чином
повідомлені про час та місце
проведення розгляду справи, в судове
засідання не з'явились, у зв'язку з чим
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового процесу не
здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції при прийнятті
оскаржуваного судового рішення норм
матеріального та процесуального права,
суд вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 27.12.2012 року
відповідачем було винесено податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №
, яким позивачу було збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість на суму 13180,00 грн., в
тому числі за основним платежем - 10000,00
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 3180,00 грн., а також податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №
, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств на суму 631,00 грн.
в тому числі за основним платежем - 631,00
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 0,00 грн. (а.с. 47).

Зазначені рішення податкового органу
прийняті на підставі висновків,
наведених в акті перевірки від 05.12.2012
року № 99/2211/34068040 «Про результати
документальної позапланової перевірки
ТОВ «ЄСС Плюс» з питань своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податку на додану вартість та
податку на прибуток при здійсненні
господарських операцій з ТОВ «Форганг
ГМБХ» за період з 01.01.2010 року по 01.03.2012
року».

У зазначеному акті перевірки вказано,
що ТОВ «ЄСС Плюс» (Покупець) з ТОВ
«Форганг ГМБХ» (Постачальник) укладено
договір № 85 від 05.09.2011 року, ук
відповідності з яким покупцем були
придбані товарно-матеріальні цінності
на загальну суму 72000 грн., в т.ч. ПДВ - 12000
грн. До перевірки не надано документів
(товарно-транспортних накладних, актів
прийому-передачі ТМЦ), які б свідчили
про здійснення транспортування ТМЦ.
ДПІ у Запорізькому районі отримано від
ДПІ у Комунарському районі акт від
03.09.2012 року про результати
документальної невиїзної перевірки
ТОВ «Форганг ГМБХ» з питань
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати до бюджету
податку на прибуток та податку на
додану вартість по взаємовідносинам з
підприємствами - контрагентами, у т.ч. з
ПП «Венсан» за період з 01.01.2010 року по
01.03.2012 року. ДПІ у Комунарському районі
м. Запоріжжя було складено акт від
30.08.2012 року № 807/2211/34790016 «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ПП «Венсан» з питань
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування (формування) та сплати
податку на прибуток, податку на додану
вартість та інших платежів по
взаємовідносинам з підприємствами -
контрагентами за період з 01.09.2010 по
31.03.2012, у т.ч. з ТОВ «Форганг ГМБХ» по
договору № 234 від 12.12.2010 року».
Перевіркою встановлено відсутність
об'єктів оподаткування при придбанні
та продажу товарів (послуг). В ході
перевірки не встановлено факту
передачі товарів ТОВ «Форганг ГМБХ» до
підприємств-покупців у зв'язку з
відсутністю первинних документів.
Встановлено порушення:

- ст. 14, ст. 134, ст. 138, ст. 139, ст. 145, ст. 146, ст.
149, ст. 152 ПК України, що призвело до
заниження податку на прибуток всього у
сумі 631,00 грн., у тому числі за IV квартал
2011 в сумі 631,00 грн.

- порушення ст. 14, ст. 198, ст. 200 ПК України,
що призвело до заниження суми ПДВ, що
підлягає сплаті всього на суму 10000 грн.

- в порушення пп. 4.1.1, 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», абз. 3 пп. 7.2.8 п. 7.2 ст. 7, п. 7.8 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість», ТОВ «ЄСС Плюс» до
податкового органу не надано (надано з
порушенням строків надання) податкові
декларації з податку на додану
вартість: за лютий 2010 (по строку подання
звітності до 20.03.2010 - фактично не
надано), за квітень 2010 (по строку
подання звітності до 20.05.2010 - фактично
надано 24.05.2011), за травень 2010 (по строку
подання звітності до 20.06.2010 - фактично
не надано).

- в порушення пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49, п. 120.1
ст. 120 ПК України, ТОВ «ЄСС Плюс» до
податкового органу надано з порушенням
строку надання податкову декларацію з
податку на додану вартість за червень
2011 (по строку подання звітності до
20.07.2011 - фактично надано 17.08.2011).

Протиправність винесення податкового
повідомлення - рішення є предметом
спору, переданого до апеляційного суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції зазначив, що
висновок відповідача про неподання
(порушення строків подання) податкових
декларацій з податку на додану
вартість за лютий 2010, квітень 2010,
травень 2010 є необґрунтованим та
спростовується наявними в матеріалах
справи доказами. Податкова декларація
з податку на додану вартість за червень
2011 року ним подана несвоєчасно, у
зв'язку з чим відповідачем правомірно
нараховані штрафні санкції у розмірі
170,00 грн. У позивача наявні всі
необхідні первинні документи, на
підставі яких позивачем задекларовано
суму податкового кредиту, а придбаний
позивачем товар в подальшому був
використаний в оподатковуваних
господарських операціях позивача.
Платник податку на додану вартість не
має обов'язку та повноважень
здійснювати контроль за дотриманням
усіма постачальниками товару у ланцюгу
постачання вимог законодавства щодо
здійснення господарської діяльності,
дотримання вимог податкового
законодавства тощо і в подальшому
зазнавати певних негативних наслідків
у вигляді позбавлення права на
податковий кредит чи бюджетне
відшкодування за можливу неправомірну
діяльність будь-якого з контрагентів.
Товарно-транспортна накладна та
подорожній лист, не є документами
первинного бухгалтерського обліку, що
підтверджують придбання та продаж
товарно-матеріальних цінностей.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з зазначеними висновками
з огляду на наступне.

Статтею 75 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 року № 2755-VI встановлено, що
органи державної податкової служби
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. Камеральні та
документальні перевірки проводяться
органами державної податкової служби в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом.

За змістом п. 78.1. ст. 78 документальна
позапланова перевірка здійснюється за
наявності обставин, вичерпний перелік
яких зазначено у вказаному пункті,
зокрема, такої обставини, як те, що за
наслідками перевірок інших платників
податків або отримання податкової
інформації виявлено факти, що свідчать
про можливі порушення платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

Як вбачається із змісту акту перевірки
від 05.12.2012 року № 99/2211/34068040, в ньому не
зазначені підстави для проведення
позапланової перевірки, а також
відповідачем не надано доказів
звернення до позивача з обов'язковим
письмовим запитом.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового
Кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій
зокрема з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.3 ст.198 Податкового Кодексу
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг (у разі здійснення
контрольованих операцій - не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу) та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника
податку;придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Пунктом 198.6 ст.198 Податкового Кодексу
України встановлено, що не відносяться
до податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Аналіз вказаних правових норм вказує
на те, що обов'язковою умовою
виникнення у платника права на
податковий кредит та на зменшення
оподаткованого доходу на суму
понесених витрат є реальне здійснення
операцій з придбання товарів (робіт,
послуг) з метою їх використання в
оподатковуваних операціях, а також
оформлення зазначених операцій
необхідними документами первинного
обліку (зокрема податковими
накладними), що містять достовірні
відомості про обсяг та зміст
господарської операції.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
05.09.2011 року між ТОВ «Форганг ГМБХ»
(постачальник) та ТОВ «ЄСС Плюс»
(покупець) укладено договір № 85 про
поставки товарів. Товар - будівельні
матеріали та інша продукція, яку
постачальник передає покупцю (п. 1.1.
Договору). Види товарів визначено у
заявках покупця та товарних накладних,
якими супроводжується кожна поставка
товарів (п. 1.3. Договору). Поставка
товарів здійснюється протягом 3
банківських днів з моменту оплати
покупцем товарів (п. 2.3. Договору).

Придбання товарно-матеріальних
цінностей (клей Полімін П-12, будка
цільнометалева, апарат фарбувальний,
ліси будівельні на колесах,
бетономішалка, труба профільна) ТОВ
«Форганг ГМБХ» були надані ТОВ «ЄСС
Плюс» підтверджується наступними
документами:

- податкова накладна № 54 від 12.09.2011 року
, видаткова накладна № 54 від 13.09.2011 року,
на загальну суму 20075,00 грн., в т.ч. ПДВ
3345,83 грн., сума без ПДВ 16729,17 грн.;

- податкова накладна № 83 від 17.09.2011 року,
видаткова накладна № 83 від 17.09.2011 року
на загальну суму 75000,00 грн., в т.ч. ПДВ
12500,00 грн., сума без ПДВ 62500,00 грн.,

- податкова накладна № 145 від 28.09.2011
року, видаткова накладна № 145 від 29.09.2011
року на загальну суму 100000,00 грн., в т.ч.
ПДВ 16666,67 грн., сума без ПДВ 83333,33 грн.,

- податкова накладна № 164 від 30.09.2011
року, видаткова накладна № 164 від 30.09.2011
року на загальну суму 60000,00 грн., в т.ч.
ПДВ 10000,00 грн., сума без ПДВ 50000,00 грн.,

- податкова накладна № 32 від 06.10.2011 року,
видаткова накладна № 32 від 10.10.2011 року
на загальну суму 70000,00 грн., в т.ч. ПДВ
11666,67 грн., сума без ПДВ 58333,33 грн.,

- податкова накладна № 57 від 11.10.2011 року,
видаткова накладна № 57 від 13.10.2011 року
на загальну суму 20000,00 грн., в т.ч. ПДВ
3333,33 грн., сума без ПДВ 16666,67 грн.,

- податкова накладна № 153 від 31.10.2011
року, видаткова накладна № 153 від 31.10.2011
року на загальну суму 33000,00 грн., в т.ч.
ПДВ 5500,00 грн., сума без ПДВ 27 500 грн.,

- податкова накладна № 17 від 03.11.2011 року,
видаткова накладна № 17 від 30.11.2011 року
на загальну суму 72000,00 грн., в т.ч. ПДВ
12000,00 грн., сума без ПДВ 60000,00 грн.

Факт отримання товару підтверджується
також витягом з журналу обліку
довіреностей, який ідентифікує особу,
що здійснювала отримання ТМЦ від ТОВ
«Форганг ГМБХ». Розрахунки між
суб'єктами господарювання проводились
в безготівковій формі, що
підтверджується платіжними
документами, які містяться в
матеріалах справи.

Як вбачається із змісту акту перевірки
від 05.12.2012 року № 99/2211/34068040, на підставі
якого були винесені оскаржувані
податкові повідомлення-рішення,
підставою для висновків про порушення
позивачем податкового законодавства
та відповідному донарахуванню
податкових зобов'язань по
господарським операціям з ТОВ «Форганг
ГМБХ» з'явилась наявність акту,
складеному іншим податковим органом,
про непідтвердженність господарських
операцій вказаного контрагента
позивача у зв'язку з ненаданням ним
документів для перевірки внаслідок
незнаходження за юридичною адресою, а
також у зв'язку з непідтвердженням
господарських операцій з ПП «Венсан».

Факт відсутності ТОВ «Форганг ГМБХ» за
юридичною адресою не є підставою
вважати, що воно не веде господарської
діяльності, а угоди, укладені з
контрагентами є безтоварними.

При цьому наявність окремих недоліків
у складенні первинних документів у
разі, якщо вони не перешкоджають
ідентифікації учасників операції,
якими є відповідні юридичні особи, та
встановленню її змісту, не може бути
підставою для висновку про недійсність
таких документів.

Так само відсутність
товарно-транспортних накладних не є
беззаперечним доказом безтоварності
операцій з поставки товарів. Адже
товарно-транспортна накладна
призначена для обліку руху
товарно-матеріальних цінностей та
розрахунків за їх перевезення
автомобільним транспортом, а відтак
визначає взаємовідносини по виконанню
перевезення вантажів для обліку
транспортної роботи.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Товарно-транспортна накладна не є
первинним документом, який підтверджує
здійснення господарської операції з
поставки товарів, оскільки не
відображає відомості про господарську
операцію з поставки товару, а
відображає відомості про господарську
операцію перевезення, а тому є
безпідставним твердження відповідача,
що відсутність товарно-транспортних
накладних вказує на те, що господарські
операції з поставки
товарно-матеріальних цінностей не
здійснювалися.

Таким чином, вказані обставини,
наведені відповідачем у акті
перевірки, є недостатніми для висновку
про наявність підстав для того, щоб
вважати, що операції з вказаним
контрагентом позивача не спричиняють
реального настання правових наслідків,
і відповідно для нарахування
податкових зобов'язань та штрафних
санкцій.

У відповідності з пп. «а» пп. 4.1.4 п. 4.1 ст.
4 Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» податкові декларації
подаються за базовий податковий
(звітний) період, що дорівнює
календарному місяцю (у тому числі при
сплаті місячних авансових внесків), -
протягом 20 календарних днів, наступних
за останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Як встановлено судом першої інстанції
і підтверджується матеріалами справи,
податкову декларацію з податку на
додану вартість за лютий 2010 року ТОВ
«ЄСС Плюс» надіслано на адресу
податкового органу 12.03.2010 року та
отримано останнім 17.03.2010 року, про що
свідчать фіскальний чек № 5168, опис
вкладення до цінного листа та
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення.
Податкову декларацію з податку на
додану вартість за квітень 2010 року
отримано податковим органом 19.05.2010
року, про що свідчить вхідний штамп на
самій декларації. Податкову декларацію
з податку на додану вартість за травень
2010 року отримано податковим органом
21.06.2010 року, про що свідчить вхідний
штамп на супровідному листі ТОВ «ЄСС
Плюс» про надання податкової
декларації з ПДВ за травень 2010 року.
Останній день строку подання
податкової декларації - 20.06.2010 року,
проте 20.06.2010 року вихідний день (неділя),
тому відповідно до пп. 4.1.5 п. 4.1 ст. 4
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», останнім днем строку
вважається наступний за вихідним
операційний (банківський) день, тобто
21.06.2010 року.

За таких обставин висновок суду першої
інстанції про те, що доводи
відповідача про неподання (порушення
строків подання) податкових декларацій
з податку на додану вартість за лютий
2010 року, квітень 2010 року, травень 2010
року, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 ПК
України податкові декларації, крім
випадків, передбачених цим Кодексом,
подаються за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному місяцю (у тому числі в
разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п. 120.1 ст. 120 Податкового
кодексу України неподання або
несвоєчасне подання платником
податків або іншими особами,
зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків), - тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 170
грн. за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачем до податкового органу надано
з порушенням строку надання податкову
декларацію з податку на додану
вартість за червень 2011 року (строк
подання звітності до 20.07.2011 року -
фактично надано 17.08.2011 року), у зв'язку з
чим суд дійшов висновку, що
відповідачем правомірно нараховані
штрафні санкції у розмірі 170,00 грн.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції обґрунтовано частково
скасував податкове
повідомлення-рішення від 27.12.2012 року №
в частині суми податкового
зобов'язання за основним платежем 10000,00
грн., за штрафними санкціями 3010,00 грн.,
залишивши суму штрафу за несвоєчасне
подання податкової декларації з
податку на додану вартість за червень
2011 року у сумі 170 грн.

Частиною 2 статті 71 КАС України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не довів правомірність
винесення ним оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

Данні документів наданих позивачем,
які підтверджують проведення
господарських операцій, не
спростовані.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що оскаржувана постанова
Запорізького окружного
адміністративного суду від 11.07.2013 року
є законною і обґрунтованою, а підстави
для її скасування відсутні.

На підставі наведеного, керуючись, ст.
196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України,
суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Запорізькому
районі Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області
залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 11.07.2013 року
у справі №808/4244/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає чинності
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів шляхом подання
касаційної скарги.

Головуючий:
О.О. Круговий

Суддя:
С.А. Уханенко

Суддя:
Ю.М. Дадим