Справа № 806/2296/14
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
Житомир справа № 806/2296/14

час прийняття: 11 год. 20 хв.
категорія 5.2.2

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лавренчук О.В.,

за участі секретаря Карплюк А. І.,

за участі представника позивача
Камінського А. Ф., Макаренка М. А.,

за участі представника відповідача
Ковальчука П. П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Приватного підприємства
"Фармацевтична фабрика
"Науково-виробниче об'єднання "Ельфа" до
Житомирської митниці Міністерства
доходів і зборів України, Головного
управління державної казначейської
служби України у Житомирській області
про визнання протиправними та
скасування картки відмови №101030000/2014/00021
від 27.02.2014 р. і рішення №101030000/2014/300002/1
від 27.02.2014 р., стягнення 12911,27 грн.,

встановив:

Приватне підприємство "Фармацевтична
фабрика "Науково-виробниче об'єднання
"Ельфа" (далі-Підприємство) звернулось
до суду з позовом до Житомирської
митниці Міністерства доходів і зборів
України, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати
картку відмови № 101030000/2014/00021 від 27.02.2014
року у прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чим
пропуску товарів, транспортних засобів
комерційного призначення.

- визнати протиправними та скасувати
рішення № 101030000/2014/300002/2 від 27.02.20014 року
про коригування митної вартості
товарів;

- стягнути на користь позивача з
державного бюджету України через
Головне управління державної
казначейської служби України у
Житомирській області надмірно
сплачені суми : податку на додану
вартість у сумі - 11758,47 грн та ввізного
мита у сумі 1152,80 грн.

Представники позивача просили позов
задовольнити.

Представник Житомирської митниці
Міністерства доходів і зборів України
заперечував проти заявлених позовних
вимог в повному обсязі.

Представник Головного управління
державної казначейської служби
України у Житомирській області до суду
не з явився. Надіслав письмові
заперечення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що між Приватним
підприємством "Фармацевтична фабрика
"Науково-виробниче об'єднання "Ельфа"
(Покупець) та BASF SE (Німеччина)
(Продавець) укладено договір
купівлі-продажу хімічної сировини для
косметичного виробництва №
0115/SЕ-ЕМВ ЕМО/2013 від 01.11.2013 року (а.с. 14-38).

За умовами даного договору Продавець
зобов'язується поставити, а Покупець
прийняти та оплатити товар. У п. 1.1
договору передбачено, що найменування
та кількість поставки кожної партії
товару вказується в рахунках до даного
договору, п. 1.3 визначено, що ціна
договору вказується в рахунках
Продавця.

Пунктом 1.9 договору визначені умови
оплати, а саме: Покупець здійснює
оплату 100 відсотків вартості
замовленої партії товару не пізніше 60
календарних днів від дати отримання
рахунку. Якщо дата рахунку
відрізняється від дати відвантаження,
то термін оплати відліковується від
дати відвантаження.

На підставі даного договору 25.02.2014 року
позивачем до митного оформлення
був поставлений товар, отриманий від BASF
SE згідно митної декларації
№ 101030000/2014/002709 (а.с. 42-43), а саме:
продукт не розфасований для роздрібної
торгівлі не в аерозольній упаковці, для
виробництва товарів побутової хімії та
косметичних засобів: Згідно з
паспортом безпеки продукт є
поверхнево-активною речовиною
алкілефір сульфат С 12-14 з ЕО натрієва
сіль (60%<х<75%)(АПАР) арт. 50201154 ТЕХАРОN № 70-22
060 кг. Ідентифіковане використання:
тензиди. Поставкова форма: паста. Колір:
жовтуватий. Запах: без запаху.
Загальною вартістю 22721,80 євро із
розрахунку 1,03 євро за один кілограм.

Визначення митної вартості товарів,
які імпортуються в Україну,
здійснюється за методами, визначеними
ст. 57 Митного кодексу України, а саме: 1)
основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); 2) другорядні: а) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; б) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; в) на
основі віднімання вартості; г) на
основі додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Встановлено, що митна вартість товарів
згідно МД №101030000/2014/002709, визначена
позивачем за ціною господарської
операції, вчиненої у відповідності до
вимог договору купівлі-продажу
хімічної сировини для косметичного
виробництва № 0115/SЕ-ЕМВ ЕМО/2013 від 01.11.2013
року, тобто за основним методом.

На підтвердження обґрунтованості
заявленої у зазначених деклараціях
митної вартості товарів, поставлених
для позивача на виконання умов
договору № 0115/SЕ-ЕМВ ЕМО/2013 від 01.11.2013
року, Підприємством до митному органу
було надано наступні документи:

- договір купівлі- продажу № 0115/SЕ-ЕМВ
ЕМО/2013 від 01.11.2013 року;

- Облікова картка суб'єкта
зовнішньоекономічної діяльності ПП
"Фармацевтична фабрика "НВО" Ельфа" №
101/2012/0000298 від 29.07.2013 року;

- Міжнародна автомобільна накладна (СМR)
№0000782 від 17.02.2014 року;

- Книжка МДП (Carnet TIR) - XQ 76442955 від 19.02.2014
року;

- Ціни (прайс-лист) від виробника товару
BASF SE від 25.12.2013 року;

- калькуляція на продукт від 15.01.2014 року;

- рахунок-фактура (інвойс) № від
17.02.2014 року;

- доповнення № 1 до
зовнішньоекономічного договору №
0115/SЕ-ЕМВ ЕМО/2013 від 01.11.2013 року;

- сертифікат відповідності товару №
17-32/165 від 18.02.2014 року;

- сертифікат про походження товару
загальної форми, виданий в країні
виробника - АВ № 716248 від 17.02.2014 року;

-експертний висновок ДП "Державний
інформаційно-аналітичний центр
моніторингу зовнішніх товарних ринків"
№ 11/171 від 18.02.2014 року;

- копія митної декларації країни
відправлення - MRN 14 DE35ЕО від 17.02.2014
року.

Однак, митним органом було відмовлено
Підприємству у прийнятті митної
декларації, та за результатами поданих
до Житомирської митниці документів на
митне оформлення товару, відповідачем
винесено Рішення про коригування
митної вартості товару №
101030000/2014/300002/1 від 27.02.2014 року (а.с.22-23).

Рішенням про коригування митної
вартості товарів № 101030000/2014/300002/1 від
27.02.2014 року визначено, що після
опрацювання наданих декларантом
документів, перелік яких зазначено у
графі 44 МД та п. 18 даного Рішення, митна
вартість товарів не може бути
визначена за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операцій), оскільки
документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 МКУ та
подані для митного оформлення, не
містять відомостей щодо ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за товар, та ненаданням декларантом
відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ документів,
що підтверджують митну вартість
товару, а саме: - каталоги виробника
товару; - бухгалтерські документи. Для
підтвердження даних наданий прайс-лист
є суб'єктивної спрямованості містить
інформацію для широкого кола
отримувачів але адресований
конкретному отримувачу з зазначенням
конкретних умов поставки наданий,
висновок ДП "Державний
інформаційно-аналітичний центр
моніторингу зовнішніх товарних ринків"
від 18.02.2014 року № 11/171, складений лише на
підставі документів, що надавались
Приватним підприємством
"Фармацевтична фабрика
"Науково-виробниче об'єднання "Ельфа" та
листа-повідомлення
представництва-виробника в Україні
ТОВ" БАСФ Т.О.В.". Експертом не наведено
ціни на ідентичні або подібні товари,
не проведено аналізу кон'юнктури ринку
не зазначено будь-яких цінових даних та
чітких джерел
(інформаційно-аналітичних матеріалів,
прайс-листів виробників подібної
продукції, періодичних цінових видань),
використаних для проведення
дослідження. Надання консультація від
15.01.2014 року є суб'єктивної
спрямованості містить інформацію про
транспортні витрати без зазначення
умов поставки. За інформацією, яка
наявна у митного органу, вартість
схожих товарів є вищою в порівняні з
митною вартістю оцінюваних товарів.
Проведено процедуру консультацій між
митним органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору другорядних
методів визначення митної вартості
товарів відповідно до вимог ст. 59-67 МКУ.
Митну вартість визначено за методом 2а
на підставі наявної у митному органі
інформації МД № 100270001/2014/199296 від 13.01.2014
року з урахуванням коригувань на обсяг
партії аналогічних товарів, умов
поставки, комерційних умов тощо, що
відповідає принципам і критеріям,
визначеним Угодою про застосування
статті VII Генеральної угоди з тарифів і
торгівлі 1994 року.

Коригування митної вартості стало
підставою для видання картки відмови у
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №
101030000/2014/00021. (а.с. 19-21).

Представники позивача в судовому
засіданні заперечували щодо мотивів
відмови, викладених в Рішенні,
аргументуючи це тим, що Підприємством
під час контролю за правильністю
визначення митної вартості товару
декларантом, одночасно з поданням
митної декларації митному органу, було
надано всі необхідні документи, які
містять взаємно пов'язані реквізити та
характеристики, не містять жодних
розбіжностей, чітко визначають
вартість та ціну товару, а митна
вартість товару визначена у
відповідності до вимог контракту та
нормам законодавства.

Суд погоджується з висновками
позивача з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Порядок визначення митної вартості
товарів, методи визначення митної
вартості товарів, що переміщуються
через митний кордон України
передбачено Митним кодексом України та
іншими актами законодавства,
прийнятими у відповідності до вимог
цього Кодексу.

Статтею 48 Митного кодексу України,
зокрема зазначено, що митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Частиною першою статті 51 Митного
кодексу України встановлено, що митна
вартість товарів, що переміщуються
через митний кордон України,
визначається декларантом відповідно
до норм цього Кодексу.

При цьому, згідно з приписами частин 1, 2
ст. 52 МК України встановлено, що
заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з митним
органом;

2) подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати,
пов'язані з коригуванням митної
вартості або наданням митному органу
додаткової інформації.

Частиною четвертою статті 52 Митного
кодексу України передбачено, що у
випадках, визначених цим Кодексом, для
заявлення митної вартості товарів, що
переміщуються через митний кордон
України відповідно до митного режиму
імпорту, митному органу, який проводить
митне оформлення цих товарів, разом з
митною декларацією та іншими
необхідними для митного оформлення
зазначених товарів документами в
установленому порядку подається
декларація митної вартості.

Статтею 53 Митного кодексу України
встановлено, що у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, зокрема, є:
декларація митної вартості та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Відповідно до частини п'ятої статті 53
Митного кодексу України, забороняється
вимагати від декларанта або
уповноваженої ним особи будь-які інші
документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Дана норма кореспондується з
положеннями статті 318 МК України, якою
встановлено, що митний контроль
передбачає виконання митними органами
мінімуму митних формальностей,
необхідних для забезпечення
додержання законодавства України з
питань державної митної справи.

З аналізу наведених вище правових норм
вбачається, що Митним кодексом
передбачено вичерпний перелік підстав,
коли митний орган має право
витребовувати від декларанта
додаткові документи, а також вичерпний
перелік документів, що подається
декларантом митному органу для
підтвердження заявленої митної
вартості товарів та обраного методу її
визначення.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу
України передбачено, що разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8)висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Відповідно до статті 55 Митного кодексу
України, прийняте органом доходів і
зборів письмове рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які
заявлену декларантом митну вартість не
може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у
тому числі щодо числових значень
складових митної вартості, митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, інших умов, що
могли вплинути на ціну товарів), яка
призвела до виникнення сумнівів у
правильності визначення митної
вартості та до прийняття рішення про
коригування митної вартості, заявленої
декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання
додаткових документів, передбачених
частиною третьою статті 53 цього
Кодексу, за умови надання яких митна
вартість може бути визнана органом
доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення
митної вартості товарів, скоригованої
органом доходів і зборів, та фактів, які
вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої
ним особи на випуск у вільний обіг
товарів, що декларуються:

- у разі згоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування митної вартості товарів -
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю, визначеною органом
доходів і зборів;

- у разі незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів - за умови сплати митних
платежів згідно із заявленою митною
вартістю товарів та надання гарантій
відповідно до розділу X цього Кодексу в
розмірі, визначеному органом доходів і
зборів відповідно до частини сьомої
цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої
ним особи оскаржити рішення про
коригування заявленої митної вартості
до органу вищого рівня відповідно до
глави 4 цього Кодексу або до суду.

прийняте митним органом письмове
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, поряд з іншим,
має містити: наявну в митного органу
інформацію (у тому числі щодо числових
значень складових митної вартості,
митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів, інших
умов, що могли вплинути на ціну
товарів), яка призвела до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості та до прийняття
рішення про коригування митної
вартості, заявленої декларантом, та
обґрунтування числового значення
митної вартості товарів, скоригованої
органом доходів і зборів, та фактів, які
вплинули на таке коригування.

У відповідності до ч. 3 ст. 54 Митного
кодексу України, за результатами
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів
орган доходів і зборів визнає заявлену
декларантом або уповноваженою ним
особою митну вартість чи приймає
письмове рішення про її коригування
відповідно до положень статті 55 цього
Кодексу.

Статтею 57 Митного кодексу України
встановлено, що кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України, метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Суд погоджується з доводами
відповідача про те, що митний орган має
повноваження витребовувати додаткові
документи для перевірки правильності
визначення митної вартості товару,
однак зазначає, що такі повноваження
мають бути реалізовані лише за
наявності обґрунтованих підстав для
сумніву в правильності митної оцінки
товару, що переміщується через митний
кордон України.

Встановлено, що в електронному запиті
митний орган зазначив, що декларантом
надані для митного оформлення
документи, що не містять всіх
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за товар
(а.с. 54), а саме: підтвердження
проведення оплати 100% вартості
заказаного товару (а.с. 55).

Однак, представники позивача в
судовому засідання надали платіжне
доручення в іноземній валюті № 223 від 06
травня 2014 року (а.с. 78) та пояснили, що
відповідно до умов договору № 0115/SЕ-ЕМВ
ЕМО/2013 від 01.11.2013 року (а.с. 14-38) Покупець
здійснює оплату 100 відсотків вартості
замовленої партії товару не пізніше 60
календарних днів від дати отримання
рахунку. Якщо дата рахунку
відрізняється від дати відвантаження,
то термін оплати відліковується від
дати відвантаження.

Як вбачається з матеріалів справи
відвантаження товару було здійснено
17.02.2014 року, відповідно до
рахунку-фактури (Інвойсу) №, а за
умовами договору у позивача був час до
18. 04. 2014 року здійснити оплату
поставленого товару, а тому
Підприємство було позбавлено
можливості надати відповідачу
підтвердження розрахунку за товар,
оскільки дана операція на день подачі
митної декларації ще не була здійснена.

Щодо вимоги митного органу надати
каталог виробника товару, то
представник позивача зазначив у
судовому засіданні, що до митного
оформлення було надано прайс-лист
виробника товару (а.с. 39-40), оскільки
каталог у декларанта відсутній, а на
офіційному сайті компанії BASF SE
каталоги не містять інформацію щодо
ціни товару, отже вони не мають жодної
інформаційної цінності при визначенні
митної вартості товару.

Стосовно посилання митного органу у
оскаржуваних рішеннях на інформацію
цінової бази ЄАІС ДМСУ щодо товарів,
митне оформлення яких вже здійснено,
стосовно того, що вартість схожих
товарів є вищою в порівнянні з митною
вартістю оцінюваних товарів, то суд
зазначає наступне.

У порушення ч. 2 ст. 55 МК України, пункту
2.1. Розділу 2 (опис гр. 33) Правил
заповнення рішення про коригування
митної вартості товарів, затверджених
Наказом Міністерства Фінансів України
від 24.05.2012 року № 598, відповідач при
визначенні митної вартості оцінюваних
товарів із застосуванням другорядного
методу - 2а не зазначив у спірному
рішенні докладної інформації та
джерел, які використовувалися митним
органом при її визначенні, а саме ним не
було зазначено митна вартість якого
товару бралася за основу, торгова
марка, фактурна вартість, країна
експорту цього товару, час експорту в
Україну, виробник, маршрут
транспортування товару та інші
комерційні умови поставки.

Зі змісту висновку, наданому Державним
підприємством "Державний
інформаційно-аналітичний центр
моніторингу зовнішніх товарних ринків"
від 18.02.2014 року № 11/171, вбачається, що
контрактна ціна 1,03 євро/кг відповідає
ціні виробника при поставках у лютому
2014 року та не суперечить ринковому
рівню цін (а.с. 50).

Щодо того, що надана калькуляція від
15.01.2014 року є суб'єктивної
спрямованості містить інформацію про
транспортні витрати без зазначення
умов поставки, представник позивача
пояснив, що постачальником при наданні
цієї калькуляції було зазначено, що
надання детальної калькуляції
суперечить комерційним принципам
компанії (а.с. 41).

Як вбачається з матеріалів справи,
митним органом не наведено
нормативного обґрунтування, що стало
підставою стверджувати, що дана
калькуляція не може бути взята ним до
уваги, при аналізі достовірності
вартості товару поставки.

Отже, судом встановлено, що як на момент
здійснення митного оформлення, так і
протягом дії гарантійних зобов'язань
позивачем до митного органу були
надані всі необхідні документи для
підтвердження визначення митної
вартості за першим методом (за ціною
контракту).

Також оскаржуване рішення винесене з
порушенням ч. 1 та 2 ст. 55 МК України,
оскільки у ньому відсутні відомості,
зокрема, щодо того, які обґрунтовані
підстави встановив митний орган з
приводу того, що декларантом заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів;
обґрунтування числового значення
митної вартості товарів, скоригованої
митним органом, та фактів, які вплинули
на таке коригування; наявної в митного
органу інформації (у тому числі щодо
числових значень складових митної
вартості, митної вартості ідентичних
або подібних (аналогічних) товарів,
інших умов, що могли вплинути на ціну
товарів), яка призвела до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості та до прийняття
рішення про коригування митної
вартості, заявленої декларантом.

Враховуючи фактичні обставини справи,
позивачем надано вичерпний перелік
документів, які містять всі необхідні
відомості, що підтверджують числові
значення митної вартості товару під
час його розмитнення, оскільки містять
взаємопов'язані реквізити та
характеристики та не містять жодних
розбіжностей, суд приходить до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог в частині скасування спірного
рішення про коригування митної
вартості товарів.

Щодо позовної вимоги підприємства про
стягнення з відповідача надмірно
сплаченого ввізного мита і податку на
додану вартість у загальній сумі 12911,27
грн, то суд зазначає наступне.

За правилами частин першої, п`ятої
статті 54 Митного кодексу України
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
органом доходів і зборів під час
проведення митного контролю і митного
оформлення. Орган доходів і зборів з
метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів має право у випадках,
встановлених цим Кодексом, здійснювати
коригування заявленої митної вартості
товарів.

Із аналізу положень статей 57, 58 цього
Кодексу випливає, що питання контролю
правильності обчислення декларантом
митної вартості в разі виникнення
обґрунтованого сумніву, відносяться до
виключної компетенції митних органів.
Відтак, суд, встановивши
протиправність рішень митного органу
про визначення митної вартості товару
за тим чи іншим методом, не вправі
підміняти митний орган, стягуючи з
державного бюджету надмірно сплачену з
такої вартості суму ПДВ або ввізного
мита, фактично визначаючи при цьому
інший метод обчислення митної
вартості.

Подібна правова позиція була
висловлена і Верховним Судом України у
постанові від 17 грудня 2013 року у справі
№ 21-439а13, яка, відповідно до приписів
статті 244-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, є обов'язковою для
всіх судів України.

З огляду на викладене, правові підстави
для задоволення позову в частині
позовних вимог, які стосуються
повернення Приватному підприємству
"Фармацевтична фабрика
"Науково-виробниче об'єднання "Ельфа" з
Державного бюджету України надмірно
сплаченого податку на додану вартість
та мита в розмірі 12911,27 грн. відсутні.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167, 254 КАС
України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати
прийняте 27.02.2014 року Житомирською
митницею Міндоходів рішення про
коригування митної вартості товарів
№101030000/2014/300002/1 та картку відмови в
митному оформленні товарів №
101030000/2014/00021.

Відшкодувати Приватному підприємству
"Фармацевтична фабрика
"Науково-виробниче об'єднання "Ельфа"
понесені ним судові витрати у розмірі
146,16 грн. з Державного бюджету України.

В іншій частині позовних вимог, -
відмовити.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.В.
Лавренчук

Повний текст постанови виготовлено: 04
червня 2014 р.