Справа № 158/560/14-а
Суддя: Пономарьова О. М.
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/560/14-а
Провадження № 2-а/0158/19/14
І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И
30 травня 2014 року Ківерцівський
районний суд Волинської області у
головуючого судді -
при секретарі - Груби М.Є.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Ківерці
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Ківерцівської районної державної
адміністрації про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
дії та стягнення заборгованості по
недоплаченій державній допомозі по
догляду за дитиною до досягнення нею
29.04.2009 року позивач ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до Управління праці
та соціального захисту населення
Ківерцівської районної державної
адміністрації про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
дії та стягнення заборгованості по
недоплаченій державній допомозі по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з вересня 2007
року по грудень 2007 року у розмірі 1433, 77
грн. та з січня 2008 року по 31 грудня 2008
року в розмірі 4753, 80 грн., всього 6187, 57
В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що згідно ст. 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у 2007-2008
роках виплачувалась їй в неповному
розмірі, оскільки Законом України «Про
державний бюджет на 2007 рік» хоча й було
зупинено дію ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
однак рішенням Конституційного суду
України від 09.07.2007 року таку норму було
визнано неконституційною і відповідно
втратили чинність з дня ухвалення
Тому відповідач повинен був
перерахувати допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6 років, і не вправі
був посилатись на відсутність коштів,
як на причину невиконання зобов'язань
визначених законодавством.
Також вказує, що про факт порушення її
прав їй стало відомо лише в грудня 2008
року після висвітлення у пресі
результатів розгляду в судах
аналогічних позовів, оскільки текст
рішення Конституційного Суду України
№6-рп/2007 від 09.07.2007 року, яким визнано
неконституційним и положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік», не був доведений до
населення.

Просить визнати дії відповідача
неправомірними, зобов'язати його
вчинити дії щодо перерахунку виплат
допомоги з 2007 року по 2008 рік та стягнути
заборгованість по недоплаченій
державній допомозі по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з вересня 2007 року по
грудень 2007 року у розмірі 1433, 77 грн. та з
січня 2008 року по 31 грудня 2008 року в
розмірі 4753, 80 грн., всього 6187, 57 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася, подала заяву, згідно якої
позовні вимоги підтримує, просить
розгляд справи проводити без її участі,
а також просить поновити пропущений
нею строк для звернення до суду з
підстав зазначених у позові.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, до суду надійшла
заява про розгляд справи без їх участі.

Згідно поданого відповідачем
заперечення на позов, вимог позивача
вони не визнають, вважаючи позов
безпідставним і необгрунтованим,
зазначаючи, що управління праці і
соціального захисту населення під час
нарахування належних позивачу сум до
виплати діяла у межах чинного на той
час Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» та Закону України на 2008 рік».
Просили відмовити у задоволенні
заявлених вимог повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача
- суб'єкта владних повноважень,
належним чином повідомленого про дату,
час та місце судового розгляду, без
поважних причин або без повідомлення
ним про причини неприбуття, розгляд
справи не відкладається і справу може
бути вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані докази, суд вважає, що даний
позов підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до чинної на час подачі
позову редакції ч. 2 ст. 99 КАС України,
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод чи
інтересів особи встановлювався річний
термін, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Як вбачається з пояснень позивача,
викладених у позовній заяві, про
порушення розміру виплат допомоги їй
стало відомо в грудні 2008 року, після
висвітлення у пресі результатів
розгляду в судах аналогічних позовів,
оскільки текст рішення
Конституційного Суду України №6-рп/2007
від 09.07.2007 року, яким визнано
неконституційним положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік», не був доведений до
населення. При цьому суд приймає до
уваги, що позивач здійснював догляд за
дитиною і це у свою чергу перешкоджало
належним чином захистити свої права, а
тому позивачу слід поновити строк
звернення до суду за захистом свого
права.

Правовідносини щодо умов призначення і
виплати окремих видів державної
допомоги сім'ям з дітьми регулюються
Законом України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» № 2811-ХІІ та Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» №2240-ІІІ, перелік
документів, необхідних для її
призначення, визначені у Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми, затвердженому
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2001 р. № 1751.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1,
виданого Хорлупівською сільською
радою Ківерцівського району
Волинської області 08.07.2007 року та
довідок Управління праці та
соціального захисту населення
Ківерцівської районної державної
адміністрації Волинської області від
11.03.2009 року, ОСОБА_1 має дитину - сина
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і знаходиться на
обліку у вищезгаданому управлінні та
починаючи з серпня 2007 року отримує
допомогу по догляду за 1-єю дитиною до
досягнення нею 3-річного віку працюючим
жінкам (а.с. 10-12).

Згідно повідомлення Управлінням праці
та соціального захисту населення
Ківерцівської районної державної
адміністрації №Д-245 від 12.03.2009 року,
позивачу призначено допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку на підставі Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

Разом з тим, позивач ОСОБА_1 перебуває
на обліку у відповідача як
застрахована особа, а тому вона має
право на отримання допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею 3-х річного
віку на підставі ст. 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», згідно якої допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

До 01.01.2008 року - дати набрання чинності
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
№ 107-VІ - правовідносини щодо виплати
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
регулювалися Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» №
2811-XII, дія якого поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", № 2240-ІІІ, який поширював
свою дію на застрахованих у зазначеній
системі осіб (стаття 43).

В той же час, абзацом 2 частини
другої статті 56 Закону України "Про
Держаний бюджет на 2007 рік" (в редакції
Закону 19.12.2006 року) встановлено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
становить розмір, що дорівнює різниці
між 50 відсотками прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб. Саме в такому
розмірі проводилось нарахування
допомоги ОСОБА_1 відповідачем.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визнано такими,
що не відповідають Конституції України
(є неконституційними) пункт 14 статі 71
Закону України "Про Держаний бюджет на
2007 рік", в частині зупинення на 2007 рік
дії статті 43 Закону України від 18.01.2001
року «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням і
похованням» №2240-ІІІ, щодо встановлення
розміру допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку.

Пунктами 23, 25 розділу II Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» № 107-VІ
були внесені відповідні зміни до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", а саме із даного Закону
виключено статті 40-44.

Проте, Рішенням Конституційного Суду
України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року
визнано неконституційними положення
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
№ 107-VІ, в тому числі й пункт 25 розділу II
даного Закону щодо виключення статей
40-44 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" № 2240-ІІІ.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішень №
6-рп/2007 від 09 липня 2007 року та № 10-рп/2008
від 22.05.2008 року, відновили свою дію
положення ст. 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" № 2240-ІІІ, відповідно до
якої допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

За таких обставин, суд вважає вимоги
позивача підлягають до задоволення в
частині невідповідності дій
відповідача щодо відмови у нарахуванні
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 01.09.2007 року по 31.12.2007
року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року у
відповідності до статті 43 Закону
України від 18 січня 2001 року «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням і
похованням» №2240-ІІІ. Суд вважає за
необхідне зобов'язати відповідача
вчинити відповідні дії щодо
нарахування допомоги у відповідності
до вимог вказаного Закону за
визначений період.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд виходить з того, що вимоги про
зобов'язання відповідача стягнути
кошти допомоги у визначеній позивачем
грошовій сумі не підлягають
задоволенню, оскільки такі виплати ще
не були їй нараховані у визначеному у
цьому судовому рішенні обсязі
повноважними органами, а суд не може
перебирати на себе функцію здійснення
перерахунку, а тим більше стягнення ще
не нарахованих коштів, тобто
здійснювати функції замість органу,
якому надані такі повноваження.

В силу положень статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен
подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі (частина
4 статті 71 КАС України).

Відповідач не надав суду достатніх і
беззаперечних доказів в обгрунтування
правомірності своїх дій щодо відмови у
нарахуванні державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у відповідності до
статті 43 Закону України від 18.01.2001 року
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням і
похованням» №2240-ІІІ та у відповідності
до вимог ст. 15 Закону України №2811-ХІІ
«Про допомогу сім'ям з дітьми», а тому в
цій частині позов підлягає
задоволенню.

В порядку ст. 94 КАС України підлягає
стягненню з Державного бюджету на
користь позивача сплачений ним судовий
збір в сумі - 3 грн. 40 коп., що
підтверджується відповідною
квитанцією про його оплату.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" №2811-ХІІ, Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
№2240-ІІІ), п. 25 розділу 2 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008
рік», Рішенням Конституційного Суду
України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року,
Рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, ст.56 Закону
України "Про державний бюджет України
на 2007 рік», ст.ст. 2, 8, 10, 11, 69-72, 86, 94, 161, 162,
186, 254, 256 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В
И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Ківерцівської
районної державної адміністрації про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити дії та стягнення
заборгованості по недоплаченій
державній допомозі по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову
управління праці і соціального захисту
населення Ківерцівської районної
державної адміністрації у нарахуванні
ОСОБА_1 державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 01.09.2007 року
по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008
року у відповідності до статті 43 Закону
України від 18.01.2001 року «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням і
похованням» №2240-ІІІ.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Ківерцівської районної державної
адміністрації нарахувати та виплатити
ОСОБА_1 кошти державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 01.09.2007 року
по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008
року у відповідності до статті 43 Закону
України від 18.01.2001 року «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням і
похованням» №2240-ІІІ.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 3 (три) гривні 40 коп.

В задоволені іншої частини
адміністративного позову - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського окружного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ківерцівського районного суду
О.М. Пономарьова