Справа № 815/37/14
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/37/14

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Глуханчук О. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: головуючої судді - О.А. Шевчук,

суддів: О.О. Димерлія, Л.Є. Зуєвої,

при секретарі Н.В. Берекет,

за участю представника апелянта - М.І.
Малімонова,

представників позивача - Ж.Г. Ткаченко,
Р.Г. Тануркова

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Іллічівську
Головного управління Міндоходів в
Одеській області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 27 січня 2014 року по справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Іллічівський олійний термінал» до
Відділу державної виконавчої служби
Іллічівського міського управління
юстиції Одеської області про
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження та постанови
про арешт майна та коштів боржника, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2014 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом до
відповідача, в якому просив скасувати
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП №41181684 від 11 грудня 2013
року та постанови про арешт майна та
коштів боржника ВП №41181684 від 11 грудня
2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16
грудня 2013 року ТОВ «Іллічівський
олійний термінал» було отримано
постанову про відкриття виконавчого
провадження з виконання виконавчого
листа по адміністративній справі
№2а/1570/4814/2011 від 11 грудня 2013 року та
постанову про арешт майна та коштів
боржника від 11 грудня 2013 року. При
цьому, ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 22
листопада 2013 року відкрито касаційне
провадження та зупинено виконання
постанови Одеського апеляційного
адміністративного суду від 29 жовтня 2013
року у справі №2а/1570/4814/2011, у зв'язку із
чим позивач звернувся до відповідача з
проханням зупинити виконавче
провадження та арешт майна та коштів
боржника. 17 грудня 2013 року позивач
отримав постанову про зупинення
виконавчого провадження від 17 грудня
2013 року, проте, кошти на його
банківському рахунку арештовані і він
не може розпоряджатися ними у власній
господарській діяльності. Прийняття
постанови про відкриття виконавчого
провадження та постанови про арешт
майна та коштів боржника є
протиправним та безпідставним,
оскільки законодавством передбачено
окремий порядок примусового виконання
судових рішень про стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу та
органи державної виконавчої служби до
цієї процедури не залучаються, тому у
відповідача були відсутні підстави для
прийняття оскаржених постанов, а отже
вони підлягають скасуванню за рішенням
суду.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 27 січня 2014
року позовні вимоги задоволено у
повному обсязі.

Не погоджуючись з таким рішенням,
Державна податкова інспекція у м.
Іллічівську Головного управління
Міндоходів в Одеській області надала
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою у задоволенні позовних вимог
відмовити.

Особи, що беруть участь у справі, про
дату, час і місце судового розгляду
були сповіщені належним чином
відповідно до ст. 34-39 КАС України.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 29 жовтня 2013
року стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю «Іллічівський
олійний термінал» кошти у розмірі 1 995
820, 00 грн. податкових зобов'язань по
сплаті податку на додану вартість до
Державного бюджету із застосуванням
звичайних цін.

Не погодившись із зазначеною
постановою, позивач звернувся з
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 22 листопада 2013 року за
касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю
«Іллічівський олійний термінал»
відкрито касаційне провадження та
зупинено виконання постанови
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 29 жовтня 2013
року у справі №2-а-1570/4814/2011 до
закінчення касаційного провадження.

Водночас, 11 грудня 2013 року постановою
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Іллічівського міського управління
юстиції Одеської області Колечко Д.М.
відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа по
адміністративній справі №2а/1570/4814/2011,
виданого 22 листопада 2013 року.

Постановою головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Іллічівського
міського управління юстиції Одеської
області Колечко Д.М. від 11 грудня 2013
року, накладено арешт на все рухоме та
нерухоме майно, що належить на праві
приватної власності боржнику:
товариству з обмеженою
відповідальністю «Іллічівський
олійний термінал», накладено арешт на
грошові кошти всіх видів валют та
банківських металів на суму 1 995 820, 00
грн., що знаходяться на всіх рахунках
боржника: товариства з обмеженою
відповідальністю «Іллічівський
олійний термінал».

Як встановлено у судовому засіданні, з
приводу зазначеного, позивач звернувся
до відділу державної виконавчої служби
Іллічівського міського управління
юстиції Одеської області з проханням
зупинити виконавче провадження,
надавши ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 22
листопада 2013 року.

З огляду на зазначене, 17 грудня 2013 року
постановою головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Іллічівського
міського управління юстиції Одеської
області Колечко Д.М. зупинено виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа по адміністративній справі
№2а/1570/4814/2011, виданого 22 листопада 2013
року, до закінчення касаційного
провадження.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що у відповідача
відсутні підстави та повноваження на
прийняття оскаржених рішень, у зв`язку
з чим постанова про відкриття
виконавчого провадження ВП №41181684 від 11
грудня 2013 року та постанова про арешт
майна та коштів боржника ВП №41181684 від 11
грудня 2013 року підлягають скасуванню, а
позовні вимоги - задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначаєЗакон України «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV.

При цьому, відповідно до положень ч. 1
ст. 3 Закону України «Про виконавче
провадження», у випадках, передбачених
законом, рішення судів та інших органів
щодо стягнення коштів виконуються
органами доходів і зборів, банками та
іншими фінансовими установами.

Так, Податковим кодексом України від
02.12.2010 року № 2755-VI встановлено
особливий порядок виконання судових
рішень про стягнення коштів з платника
податків у рахунок погашення
податкового боргу.

Порядок стягнення податкового боргу
платників податків регулюється
статтями 95-99 Податкового кодексу
України.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 цього
Кодексу стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Отже, органами стягнення за такими
рішеннями, які здійснюють процедуру їх
примусового виконання, є контролюючі
органи в розумінні Податкового кодексу
України.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 ПК України,
контролюючими органами є органи
доходів і зборів - центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування єдиної державної
податкової, державної митної політики
в частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів та реалізує
державну податкову, державну митну
політику, забезпечує формування та
реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи.

Механізм виконання судових рішень про
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу передбачений главою
12 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої постановою
Правління Національного банку України
від 21.01.2004 року № 22.

Цей механізм передбачає оформлення
інкасового доручення для примусового
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу. При цьому судове
рішення, на підставі якого з платника
податків стягуються кошти, відповідно
до пункту 12.4 зазначеної Інструкції, до
банку не подається. Натомість
реквізити відповідного судового
рішення зазначаються в самому
інкасовому дорученні.

Якщо ж достатні для погашення
податкового боргу кошти відсутні,
контролюючий орган відповідно до
абзацу другого пункту 95.3 статті 95
Податкового кодексу України
звертається до суду з позовом про
надання дозволу на погашення всієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника податків, що перебуває у
податковій заставі. Таке погашення
здійснюється на підставі зазначеного
рішення суду та прийнятого на його
підставі рішення органу доходів і
зборів шляхом продажу майна платника
податків на публічних торгах та/або
торгівельними організаціями в порядку,
визначеному пунктами 95.7 - 95.21 статті 95
Податкового кодексу України.

Отже, чинне законодавство передбачає
окремий порядок примусового виконання
судових рішень про стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу.
При цьому органи державної виконавчої
служби до цієї процедури не
залучаються.

З урахуванням вищезазначеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
позовні вимоги є обґрунтованими, у
відповідача були відсутні підстави та
повноваження на винесення оскаржених
рішень, у зв`язку з чим постанова про
відкриття виконавчого провадження і
постанова про арешт майна та коштів
боржника є такими, що підлягають
скасуванню.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів апеляційної інстанції вважає,
що постанова Одеського окружного
адміністративного суду ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді всіх обставин справи, які
мають значення для вирішення спору,
відповідає нормам матеріального та
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
викладених у зазначеній постанові, у
зв'язку з чим підстав для її скасування
не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
судове рішення - без змін, якщо судом
першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Іллічівську
Головного управління Міндоходів в
Одеській області - залишити без
задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 27 січня 2014
року -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня складання її в повному обсязі.

Повний текст ухвали складено 30.05.2014
року.

Головуюча суддя:
О.А. Шевчук

Суддя:
О.О. Димерлій

Суддя:
Л.Є. Зуєва