Справа № 522/30107/13-а
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2014-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/70/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2014 року
м. Одеса

Суддя Приморського районного суду
м. Одеси Домусчі Л.В., розглянувши в
порядку скороченого провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Приморському районі м. Одеси
про визнання дій неправомірними,
зобов'язання здійснити перерахунок
щомісячного грошового утримання та
виплатити одноразово недоплачене
грошове утримання, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 02.12.2013 року звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси про
визнання дій щодо відмови у
перерахунку грошового утримання
неправомірними, зобов'язання здійснити
перерахунок щомісячного грошового
утримання починаючи з 01.01.2012 року у
розмірі 90 % грошового утримання
працюючого судді на відповідній
посаді, виплатити одноразово
недоплачене грошове утримання за
період з 01.01.2012 року по 30.11.2013 року в
розмірі 230 213,59 грн..

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що він з 08.08.2005 року
набув статус судді у відставці,
оскільки 3 червня 2013 року
Конституційний Суд України своїм
рішенням поновив порушені права суддів
у відставці на отримання ними
довічного утримання у розмірі 90 % від
заробітної плати діючих суддів і
визнав неконституційними законодавчі
акти і закони, які робили граничним /10
прожиткових мінімумів для
непрацездатних осіб/ довічне утримання
суддів у відставці, він 14.10.2013 року
звернувся до відповідача з заявою про
приведення його довічного утримання
судді у відставці до відповідності з
рішенням КСУ, здійснивши перерахунок
його довічного утримання згідно до
довідок про заробітну плату для
обчислення щомісячного утримання
наданих йому територіальним
управлінням державної судової
адміністрації в Одеській області, а
також повернути йому недоплачене
довічне утримання починаючи з 01 січня
2012 року, яке склало на день звернення
77897,14 грн. + 152316,45 грн.=23012,59 грн. На його
звернення Пенсійним Фондом було
надіслано йому лист від 08.11.2013 року, в
якому було вказано, що йому проведено
перерахунок щомісячного грошового
утримання судді у відставці, на розмір
пенсії вказаний перерахунок не
вплинув.

Позивач просить визнати
неправомірними дії відповідача
Управління Пенсійного фонду України у
Приморському районі міста Одеси а саме
в особі начальника управління Легези
Анжеліки Рафаелівни, щодо відмови у
перерахунку розміру довічного
грошового утримання судді у відставці
на підставі довідок територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Одеській
області за 2012-2013 роки про заробітну
плату працюючого на відповідній посаді
судді; зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок щомісячного
грошового утримання судді у відставці,
згідно 6 довідок територіального
управління державної судової
адміністрації Одеській області про
заробітну плату, починаючи з 01.01.2012 року
у розмірі 90% грошового утримання
працюючого судді на відповідній
посаді, що на сьогодні становить 18581
грн. 40 коп. щомісячного грошового
утримання та зобов'язати відповідача
випалити одноразово на користь
позивача недоплачене довічне грошове
утримання судді у відставці за період з
01 січня 2012 року по 30 листопада 2013 року
включено в розмірі 230213 грн. 59 коп.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 03.12.2013 року було відкрито
провадження по справі за період з 02.06.2013
року.

Іншою ухвалою суду від 03.12.2013 року
позовні вимоги позивача в частині
визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
щомісячного грошового утримання
починаючи з 01.01.2012 року у розмірі 90%
грошового утримання працюючого судді
на відповідні посаді, за період з 01.01.2012
року по 01.06.2013 року залишено без
розгляду.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 12.02.2014 року,
ухвалу Приморського районного суду
м.Одеси від 03.12.2013 року про залишення в
частині позовних вимог без розгляду
скасовано .

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 17.03.2014 року по зазначеній
адміністративній справі було відкрито
провадження за період з 01.01.2012 року.

Представник відповідача надав суду
05.02.2014 року заперечення проти
адміністративного позову та 13.05.2014 року
надав доповнення до заперечення, в яких
просить відмовити позивачу в його
позовних вимогах. Свою позицію він
аргументує тим, що відповідно ухвали
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11.04.2013 року
по справі № 1522/24484/12, якою була залишена
без змін постанову Приморського
районного суду м.Одеси від 30.11.2012 року,
управлінням було проведено
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
ОСОБА_1, та здійснено нарахування з
01.01.2012 року по 11.04.2013 року у розмірі
десяти прожиткових мінімумів для осіб,
які втратили працездатність, з
рахуванням виплачених сум. Суму боргу
склала 36063, 29 грн. та була виплачена в
травні 2013 року.

Розглянувши справу в порядку
скороченого провадження (ст.183-2 ч.1 п.2
КАС України) одноособово, вивчивши
матеріали справи, проаналізувавши
приписи чинного законодавства України
у відповідний період, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є суддею у
відставці з 25 вересня 205 року і отримує
довічне грошове утримання судді у
відставці у відповідності до ст.. 43
Закону України «Про статус суддів» №
2862-ХІІ від 15.12.1992 року та має вислугу
років яка дає йому право на одержання
щомісячного грошового утримання,
становить 38 роки 11 місяців 8 днів .

14.10.2013р. позивач звернувся с заявою до
начальника УПФУ У Приморському районі
м.Одеси про перерахунок йому
довічного грошового утримання
відповідно до Рішення Конституційного
Суду України від 03.06.2013р. згідно 6
довідок виданих ТУДСА в Одеській
області з 30 вересня 2013р. №5-3113/13 та про
заборгованість з січня 2013р. по 1
листопада 2013р. у сумі 136 234,50 грн. ..
(а.с.13-14).

08 листопада 2013р. позивач отримав
відповідь від УПФУ в Приморському
районі м.Одеси за №442/М-11 (а.с.16-17), згідно
якої відмовлено у перерахунку
довічного грошового утримання , при
цьому посилаючись що такий перерахунок
передбачений лише для діючих суддів
Конституційного Суду України.

Відповідно до ч.3 ст.138 Закону
України від 07.07.2010 року №2453-VI «Про
судоустрій і статус суддів» (в
редакції, яка діяла до внесення змін
Законом України від 08.07.2011 року №3668-VI)
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Законом України від 08.07.2011 року
№3668-VI «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», який набрав чинності з 01.10.2011
року, частину 3 і 5 ст.138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»
викладено в новій редакції, згідно з
якою щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді
з якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді (ч.3 ст.138 Закону).
Максимальний розмір щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткової пенсії, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною, індексації та
інших доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність (ч.5 ст.138 Закону).

Згідно з п.2 роз.ІІ "Прикінцеві та
перехідні положення" Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» обмеження пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) максимальним розміром,
встановленим цим Законом, не
поширюється на пенсіонерів, яким
пенсія (щомісячне довічне грошове
утримання) призначена до набрання
чинності цим Законом. Пенсіонерам, яким
пенсія (щомісячне довічне грошове
утримання) призначена до набрання
чинності цим Законом і в яких розмір
пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання) (з урахуванням
надбавок, підвищень, додаткової пенсії,
цільової грошової допомоги, пенсії за
особливі заслуги перед Україною,
індексації та інших доплат до пенсії,
встановлених законодавством, крім
доплати до надбавок окремим категоріям
осіб, які мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) перевищує максимальний
розмір пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання), встановлений цим
Законом, виплата пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання) (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої та третьої статті 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та проведення інших
перерахунків, передбачених
законодавством, до того часу, коли
розмір пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання) (з урахуванням
надбавок, підвищень, додаткової пенсії,
цільової грошової допомоги, пенсії за
особливі заслуги перед Україною,
індексації та інших доплат до пенсії,
встановлених законодавством, крім
доплати до надбавок окремим категоріям
осіб, які мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) відповідатиме
максимальному розміру пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання), встановленому цим Законом.

Таким чином, право судді у
відставці на перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання залежно
від розміру грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді,
передбачено ч.3 ст.138 Закону України від
07.07.2010 року №2453-VI «Про судоустрій і
статус суддів».

Перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання,
призначеного до 01.10.2011 року,
проводиться в разі зміни грошового
утримання працюючого судді за умови,
якщо довічне грошове утримання, яке
отримує суддя у відставці, є меншим за
максимальний розмір, передбачений ч.5
ст.138 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» (в редакції Закону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08.07.2011 року №3668-VI), і
визначається в розмірі 80% грошового
утримання працюючого судді з
урахуванням встановленої законом
граничної межі.

Виходячи з вищенаведених норм,
обчислення щомісячного довічного
утримання суддів у відставці повинно
здійснюватися у відсотковому
відношенні до розміру грошового
утримання працюючих суддів, тому, у
разі зміни розміру грошового утримання
суддів, що працюють на відповідній
посаді, органи Пенсійного фонду
здійснюють відповідний перерахунок
раніше призначеного грошового
утримання судді у відставці.

Проте як вбачається з постанови
Приморського районного суду м.Одеси
від 30.11.2012р. (справа №1522/24484/12)
адміністративний позов ОСОБА_1 до УПФУ
у Приморському районі м.Одеси про
зобов'язання привести нарахування
грошового довічного утримання судді у
відставці з 01.01.2012р. у відповідність до
вимог пунктів 3 та 5 ст.138 закону України
««Про судоустрій і статус суддів» та
зобов'язати в подальшому при
збільшенні суми прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
без додаткового звернення приводити у
відповідність до діючого
законодавства розмір грошового
довічного утримання судді у
відставці-задоволено частково.
Зобов'язано УПФУ у Приморському районі
м.Одеси привести довічне грошове
утримання судді у відставці ОСОБА_1 у
відповідність до вимог пунктів 3 та 5
ст.138 закону України ««Про судоустрій і
статус суддів» починаючи з 01.01.2012р. та
нарахувати з цього часу грошове
утримання судді на місяць у розмірі 10
прожиткових мінімумів для осіб, які
втратили працездатність. Зазначена
постанова суду ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 11.04.2013р. залишена без змін. Суму
боргу склала 36063, 29 грн. та була
виплачена в травні 2013 року.

Тобто позивач вже звертався до
суду з позовною вимогою щодо
перерахування йому довічного
грошового утримання судді у відставці
за період з 01.01.2012р. , та який вирішено по
суті за цей період до 11.04.2013р.

Прожитковий мінімуму для осіб, які
втратили працездатність на 2013р.
складає: з 01 січня- 894 грн. , 01 грудня-949
грн.

Згідно розпорядження УПФУ №158829
від 24.04.2013р. щодо позивача вбачається,
що розрахунок утримання від заробітку
складає 90 %, та він отримував з 01.03.2013р.
щомісячно 8940 грн.

Згідно ухвали Приморського
районного суду м.Одеси від 16.05.2014р.
провадження в частині позовних вимог
про визнання дій неправомірними,
зобов'язання здійснити перерахунок
щомісячного грошового утримання за
період з 01.01.2012р. по 11.04.2013р. закрито
відповідно до ст. 157 ч.1 п.4 КАС України.

При цьому суд вважає, що підлягають
задоволенню позовні вимоги позивача за
період з 12.04.2013р. по 03.06.2013р.

Враховуючи те, що розмір довічного
грошового утримання судді у відставці
і розмір пенсії колишнього державного
службовця залежать від суми грошового
утримання діючого судді (заробітної
плати працюючого на відповідній посаді
державного службовця), з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, та виходячи з
принципу єдності статуту суддів, в разі
підвищення розміру грошового
утримання діючого судді має
здійснюватись перерахунок раніше
призначеного щомісячного грошового
утримання судді у відставці.

Тому посилання представника
відповідача що це стосується лише
суддів Конституційного Суду України
суд вважає неспроможними.

Як вбачається з матеріалів справи,
що позивач отримував щомісячне грошове
утримання судді у відставці протягом
2013 року в розмірі 8940,00 грн. на місяць, що
менше встановленої законом граничної
межі.

При збільшенні ж розміру
суддівської винагороди судді, який
працює на відповідній посаді,
перерахунку підлягає і розмір
щомісячного довічного утримання судді
у відставці. Внаслідок прийняття
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» збільшено розмір
матеріального забезпечення працюючим
суддям та, як наслідок має бути
збільшено щомісячне довічне грошове
утримання судді у відставці. Інше, є
порушенням конституційної норми про
державне забезпечення фінансування та
належних умов для функціонування судів
і діяльності суддів (ст.130 Конституції
України).

Тому довічне грошове утримання
позивача за період з 12.04.2013р. по 03.06.2013р.
повинно здійснюватися у відсотковому
відношенні до розміру грошового
утримання працюючих суддів, тому, у
разі зміни розміру грошового утримання
суддів, що працюють на відповідній
посаді, органи Пенсійного фонду
здійснюють відповідний перерахунок
раніше призначеного грошового
утримання судді у відставці.

Отже суд вважає, що відповідач
протиправно відмовив позивачу щодо
проведення нарахувань його довічного
грошового утримання з 12.04.2013р. у
відповідність до вимог пунктів 3 та 5
ст.138 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» .

3 червня 2013 року Конституційний Суд
України у справі за конституційним
поданням Верховного Суду України щодо
відповідності Конституції України
/конституційності/ окремих положень
статті 2 абзацу другого пункту 2 розділу
II "Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи",
статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" /справа
щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного грошового утримання
суддів у відставці/ ухвалив рішення,
яким скасував обмежену базу для
нарахування суддям щомісячного
грошового утримання, скасував всі
обмеження граничного розміру
довічного грошового утримання, ці
обмеження визнані неконституційними.
Тобто ці обмеження були
неконституційними (ч.1 ст. 126
Конституції України) з моменту їх
застосування.

Таким чином, КСУ 3 червня 2013 року визнав
такими, що не відповідають Конституції
України/є неконституційними/: частина
третя, перше, друге, третє речення
частини п,ятої статті 138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів" від 7
липня 2010 року № 2453 -VI у редакції Закону
України "Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 8 липня 2011 року № 3668 - VI;
стаття 2 Закону України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668 -VI в частині
поширення її дії на Закон України "Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року № 2453-VI; абзац другий пункт 2
розділу II "Прикінцеві та перехідні
положення" Закону України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668 -VI, зі змісту якого
вбачається, що виплата суддям пенсії
/довічного грошового утримання/
здійснюється без індексації, без
застосування положень частини другої,
третьої, статті 42 Закону України " Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 9 липня 2003 року № 1058 - VI
та без проведення інших перерахунків,
передбачених законодавством.

Положення Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року № 2453 - VI у редакції Закону
України "Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 8 липня 2011 року № 3668 - VI
визнані неконституційними, та
втрачають чинність з дня ухвалення КСУ
цього рішення.

Частина третя статті 138 Закону N 2453 до
внесених Законом N 3668 змін передбачала:
"Щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання".

Таким чином, визначений Законом N 2453
порядок нарахування щомісячного
довічного грошового утримання було
змінено Законом N 3668, внаслідок чого
зменшено розмір щомісячного довічного
грошового утримання суддів. Залишивши
незмінним зміст права на щомісячне
довічне грошове утримання суддів,
Закон N 3668 звузив обсяг цього права,
встановивши обмежену базу для
нарахування суддям щомісячного
довічного грошового утримання, та
скасував право суддів на одержання
щомісячного довічного грошового
утримання без обмеження граничного
розміру, чим знизив і досягнутий рівень
гарантій незалежності суддів.

Рішення Конституційного Суду України
має преюдиціальне значення при
розгляді судами загальної юрисдикції
позовів у зв'язку з правовідносинами,
що виникли внаслідок положень законів
України визнаних неконституційними.

Рішення КСУ є обов'язковим до
виконання на території України,
остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до частини першої статті 126
Конституції України, Конституція і
закони України повинні гарантувати
незалежність і недоторканність суддів.
До таких конституційних гарантій
віднесено обов?язок держави
забезпечувати фінансування та належні
умови для функціонування судів і
діяльності суддів/ частина перша ст. 130
Конституції України/.

За змістом пункту 8 частини четвертої
статті 47, статей 136-138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів"
належне матеріальне та соціальне
забезпечення судді, в тому числі і
щомісячне довічне грошове утримання, є
елементами статусу судді та однією з
основоположних гарантій незалежності
судді.

Відповідно до ч.3 ст. 138 цього Закону, в
редакції від 08 липня 2011 року:
«Щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді, з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді».

Зазначене в кінці речення - «який
працює на відповідній посаді» - вказує
на теперішні, а не в минулому розміри
грошового утримання судді, з якого було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування судді. А отже,
Закон України "Про судоустрій і статус
суддів" від 07.07.2010 р. не пов'язує
визначення розміру щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці із розміром заробітної
плати, яку діючий суддя отримував до
виходу у відставку.

Порядок оплати праці працюючого судді
визначено ст..129 зазначеного вище
Закону. Так, відповідно до приписів ч.2
ст.129 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», суддівська винагорода
складається з посадового окладу та
відповідних доплат. При цьому, частина
перша цієї норми закону чітко
встановлює, що суддівська винагорода
регулюється цим Законом, Законом
України «Про Конституційний Суд
України» та не може визначатися іншими
нормативно-правовими актами.

Отже при, визначенні розміру
щомісячного довічного грошового
утримання судді розрахунковою
складовою є розмір грошового утримання
судді, що дорівнює розміру його
суддівської винагороди, який працює на
відповідній посаді, та з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

При збільшенні ж розміру суддівської
винагороди судді, який працює на
відповідній посаді, перерахунку
підлягає і розмір щомісячного
довічного утримання судді у відставці.
Внаслідок прийняття Закону України
"Про судоустрій і статус суддів"
збільшено розмір матеріального
забезпечення працюючим суддям та, як
наслідок має бути збільшено щомісячне
довічне грошове утримання судді у
відставці. Інше, є порушенням
конституційної норми про державне
забезпечення фінансування та належних
умов для функціонування судів і
діяльності суддів (ст..130 Конституції
України).

Відповідно до ч.2 ст. 150 Конституції
України «…Конституційний Суд України
ухвалює рішення, які є обов'язковими до
виконання на території України,
остаточним і не можуть бути оскаржені».

Таким чином суд приходить до висновку,
що довічне грошове утримання позивача,
як судді у відставці, повинно
виплачуватись у розмірі 90% грошового
утримання працюючого судді та не
обмежується граничним розміром.

Також згідно пункту 8 Рішення
Конституційного суду України від 03
червня 2013 року №3-рп/2013, справа № 1-2/2013
вказано, що: «Частина 3ст.138 Закону «Про
судоустрій і статус суддів» в редакції
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», яка
суперечить Конституції України, не
підлягає застосуванню як така, що
втратила чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення». Саме з цієї дати (03 червня 2013
р.) почала застосовуватися ч.3 ст. 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» в редакції до змін,
внесених Законом України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи».

Отже, саме з 03 червня 2013 року виникли
додаткові підстави для перерахунку,
необхідно здійснити перерахунок
щомісячного грошового утримання судді
у відставці ОСОБА_1

Відповідно до частини 1, 2 статті 71
КАС України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачі не надали суду достатніх
беззаперечних доказів в обґрунтування
правомірності своєї бездіяльності.

Отже, відмова Управління Пенсійного
фонду України у Приморському району
м.Одеси провести з 03.06.2013 року
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання позивачу є
неправомірною, а позовні вимоги в цій
частині є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Проте суд не може погодитись із
тим, що позивач обрав такий спосіб
захисту порушених прав , як стягнення з
відповідача на його користь конкретну
грошову суму щомісячного довічного
грошового утримання, оскільки суд не
може перебирати на себе функцію органу,
на якого законодавством покладено
повноваження щодо нарахування такого
грошового утримання. У зв'язку з чим
позовні вимога в частині визначення
та стягнення конкретної суми з
відповідача не підлягають задоволенню.

Також суд вважає необхідним
відмовити у позовних вимогах щодо
стягнення з відповідача недоплаченого
грошового утримання у розмірі 230 213,59
грн. так як питання примусового
виконання рішень суду здійснюється
передбаченим законом порядком (ст.258
КАС України) та відповідно до Закону
України «Про виконавче провадження»,
крім того належних доказів щодо
виникнення саме такої суми боргу суду
не надано.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.
3, 19, 152 ч.2 Конституції України, Рішенням
Конституційного Суду України від 3
червня 2013 року № 3-рн/2103, справа 1-2/2013
року за конституційним поданням
Верховного Суду України щодо
відповідності статті 2 абзацу другого
пункту 2 розділу II "Прикінцеві та
перехідні положення Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», ст. 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів / справа
щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного грошового утримання
суддів у відставці/, ст.ст. 138 п.п.3,5 ч. 3
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів", ст.ст.3, 6-14,17,18, 19, 41, 49-51, 69, ч.1, 70, 71,
139, 143, 162, 163 ,167,185,186 КАС України України,
суд-

П О С Т
А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
Приморському районі м. Одеси
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України у
Приморському районі міста Одеси в
особі начальника управління ОСОБА_3,
щодо відмови у перерахунку розміру
довічного грошового утримання судді у
відставці ОСОБА_1 на підставі шести
довідок за №№ 5-3113/13 від 30.09.2013 року
Територіального управління Державної
судової адміністрації в Одеській
області про заробітну плату працюючого
на відповідній посаді судді для
обчислення довічного утримання.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Приморському районі м.
Одеси здійснити перерахунок
щомісячного грошового утримання судді
у відставці ОСОБА_1 згідно до шести
довідок за №№ 5-3113/13 від 30.09.2013 року
Територіального управління Державної
судової адміністрації в Одеській
області, відповідно до вимог частини 3
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» в редакції
від 07 липня 2010 року, яка відновила свою
дію після прийняття рішення
Конституційного Суду України від 03
червня 2013 року №3-рп/2013, починаючи з 14
квітня 2013 року у розмірі 90% грошового
утримання працюючого судді на
відповідній посаді без обмежень
граничного розміру щомісячного
грошового утримання за вирахуванням
вже виплачених сум за вказаний період.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
до Приморського районного суду міста
Одеси апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня її проголошення.

Суддя
Л.В. Домусчі

16.05.2014