Справа № 812/1534/14
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Агевич К.В.
Суддя-доповідач - Яковенко М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року
справа №812/1534/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючий суддя:
Яковенко М.М.

судді:
Ханова Р.Ф., Гайдар А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Рубіжанської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від
14 квітня 2014 року по адміністративній
справі № 812/1534/14 за позовом фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 до
Рубіжанської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення № від
01.10.2013, визнання протиправною та
скасування вимоги про сплату боргу
(недоїмки) №Ф-75-17 від 10.02.2014р,-

В С Т А Н О
В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Рубіжанської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області про визнання незаконним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 01.10.2013
та вимоги про сплату боргу від 10.02.2014
№Ф-75-17.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 14 квітня 2014
року по адміністративній справі №
812/1534/14 позов задоволений частково
(а.с.119, 120-123).

Скасоване податкове повідомлення -
рішення Рубіжанської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Луганській області форми «Р» від 01.10.2013
№.

Скасована вимога Рубіжанської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області про
сплату боргу (недоїмки) №Ф-75-17 від
10.02.2014.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, пославшись на
ненадання належної правової оцінки
всім обставинам справи,
необґрунтованість постанови суду
першої інстанції, прийняту с
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просив постанову
суду першої інстанції скасувати та
прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовити у
повному обсязі (а.с.129-130).

Розгляд справи здійснювався в порядку
письмового провадження, з урахуванням
приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України. Від
відповідача надійшло письмове
клопотання про розгляд справи у
відсутність їх представника.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивачем є фізична
особа-підприємець ОСОБА_2, який діє на
підставі свідоцтва про державну
реєстрацію, виданого Виконавчим
комітетом Рубіжанської міської ради
Луганської області, дата проведення
державної реєстрації 17.03.2006,
ідентифікаційний номер фізичної особи
платника податків 2 002402, взятий
на облік платників податків
Рубіжанською ОДПІ. Має свідоцтво про
реєстрацію платника податку на додану
вартість 100318161 від 10.01.2011.

Відповідачем в період з 05.08.3013 по 16.08.2013
та з 19.08.2013 по 23.08.2013 проведена
документальна планова виїзна
перевірка позивача з питань
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків і
зборів за період з 01.01.2011 по 31.12.2012,
дотримання законодавства про
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками, правильності
нарахування обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
виконання вимог валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011 по
31.12.2012, за наслідками якої складений акт
від 02.09.2013 №579/1702/НОМЕР_2 (надалі - Акт)
(а.с.13-45).

У висновках Акту зазначено про
порушення п.138.1, п.138.4, пп. «в» пп.138.10.2,
п.138.10, ст.138, п.144.1, ст.144, п.164.1 ст.164, п.177.4
ст.177 ПК України, в результаті чого
визначено суму податкових зобов'язань
з податку на доходи фізичних осіб від
здійснення підприємницької діяльності
за період, що перевірявся, на суму 14792,62
грн., в тому числі по звітних періодах:
2011 рік на суму 10480,13 грн., 2012 рік на суму
4312,49 грн., а також п.п.1 п.2 ст.6, п.п.2 п.1 ст.7,
п.8 ст.9 Закону від 08 липня 2010 року №2464-VI
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» у результаті
чого донараховано єдиного внеску за
період, що перевірявся у сумі 34220,28 грн.,
у тому числі 24244,03 грн. за 2011 рік, 9976,25
грн. за 2012 рік.

На підставі вищезазначеного акту 01
жовтня 2013 року Рубіжанською ОДПІ ГУ
Міндоходів у Луганській області
винесено податкове повідомлення -
рішення №, яким позивачу за
порушення п.п.1 п.2 ст.6, п.п.2 п.1 ст.7, п.8 ст.9
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
нараховано грошове зобов'язання у сумі
49833,99 грн., з яких 34220,28 грн.- основний
платіж, 15613,71 грн. - штрафні санкції
(а.с.76).

Окрім цього, відповідачем надіслано
позивачу вимогу про сплату боргу від
10.02.2014 № Ф-751-17, якою Рубіжанська ОДПІ
вимагає сплатити суму недоїмки зі
сплати єдиного внеску, штрафів та пені
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 45816,63 грн.,
з яких недоїмка - 30202,92 грн., штраф - 15613,71
грн. (а.с.72)

Підставою для нарахування такого
грошового зобов'язання є п.п.2.3.3. п.2.3
вищезазначеного Акту, в якому
зазначено, що перевіркою достовірності
відображення у звітності сум доходу,
отриманого від здійснення діяльності
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2,
що підлягає обкладенню податком на
доходи фізичних осіб, та на який
нараховується єдиний внесок
встановлено заниження суми доходу
(відображеного у п.п.2.2.2, п.п.2.2.3 п.2.2 Акта
перевірки) на загальну суму 98617,51 грн., у
т.р. 2011 рік - 69868,51 грн., 2012 рік 28750 грн., в
порушення п.п.2 п.1 ст.7 Розділу ІІ Закону
України від 08 липня 2010 року №2464 - VI «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Відповідач зазначив, що податкове
повідомлення-рішення прийнято за
результатами документальної планової
перевірки, викладеними в акті від 02.09.2013
№579/1702/НОМЕР_2, яким встановлені
порушення податкового законодавства ,
а саме: п. 138.1, 138.4 ст. 138, п.177.4 ст. 177 ПК
України, у зв'язку з віднесенням до
валових витрат вартості пневматичних
автошин у повному розмірі придбання, а
саме у сумі 98 617,51 грн. (без ПДВ), у т.ч. за
2011 рік - 69 868,51 грн., за 2012 рік - 28 750,0 грн.
без використання встановленої норми
середнього ресурсу на пробіг
пневматичних шин вантажних
транспортних засобів.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку встановлені
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" від
08.07.2010 №2464-VI (з наступними змінами і
доповненнями, далі - Закон №2464-VI).

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 4 Закону №2464-VI, платниками
єдиного внеску є фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Пунктом першим частини другої статті 6
Закону №2464-VI встановлено, що платник
єдиного внеску зобов'язаний своєчасно
та в повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

Згідно з частиною першою статті 7
Закону №2464-VI єдиний внесок
нараховується для платників,
зазначених у пункті 4 (крім фізичних
осіб - підприємців, які обрали спрощену
систему оподаткування) та 5 частини
першої статті 4 цього Закону, - на суму
доходу (прибутку), отриманого від їх
діяльності, що підлягає обкладенню
податком на доходи фізичних осіб, та на
суму доходу, що розподіляється між
членами сім'ї фізичних осіб -
підприємців, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності. При цьому сума єдиного
внеску не може бути меншою за розмір
мінімального страхового внеску за
кожну особу за місяць, у якому отримано
дохід (прибуток).

До членів сімей фізичних осіб -
підприємців, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, належать дружина (чоловік),
батьки, діти та інші утриманці, які
досягли 15-річного віку, не перебувають
у трудових або цивільно-правових
відносинах з такою фізичною особою -
підприємцем, але спільно з ним
провадять підприємницьку діяльність і
отримують від цього частину доходу;

Частиною одинадцятою статті 8 Закону
№2464-VI (у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин)
встановлювалось, що єдиний внесок для
платників, зазначених у пунктах 4 та 5
частини першої статті 4 цього Закону,
встановлюється у розмірі 34,7 відсотка
визначеної пунктами 2 та 3 частини
першої статті 7 цього Закону бази
нарахування єдиного внеску.

Посилання відповідача на той факт, що
позивачем було занижено суму доходу на
загальну суму 98617,51 грн., у т.р. 2011 рік -
69868,51 грн., 2012 рік - 28750 грн., колегія
суддів не приймає до уваги.

Так, Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 13 листопада
2013 року, яку залишено без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 28 січня 2014
року скасовано податкове повідомлення
- рішення від 18.09.2013 №, яким
позивачу визначене податкове
зобов'язання за платежем: податок на
доходи фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування у сумі 15870,75 грн., з
яких 14792,62 за основним платежем, 1078,12 за
штрафними санкціями.

Таким чином, Луганський окружний
адміністративний суд та Донецький
апеляційний адміністративний суд
дійшли висновку про документальне
підтвердження обґрунтованості підстав
віднесення ОСОБА_2 до складу витрат
фізичної особи - підприємця на
загальній системі оподаткування
витрат, понесених на технічне
обслуговування транспортних засобі, що
використовуються ним для здійснення
господарської діяльності.

Оскільки відсутній факт завищення
витрат, відповідачем неправомірно
донараховано єдиний соціальний внесок
та штрафні санкції за 2011 та 2012 роки.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про необхідність
здійснити захист порушеного права
позивача та часткове задоволення
позовних вимог.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, прийняте на підставі
з'ясованих та встановлених обставинах
справи, які підтверджуються доказами,
та ухвалив постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення без
змін.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність прийнятого
судом першої інстанції рішення.

Керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 197,
198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Рубіжанської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області -
залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 14 квітня 2014
року по адміністративній справі №
812/1534/14 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками розгляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів після набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
М.М.
Яковенко

Судді
Р.Ф. Ханова

А.В. Гайдар