Справа № 818/658/14
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 р.
Справа № 818/658/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.

за участю секретаря судового засідання
- Токар Ю.В.,

представників позивача - Шульги Ю.В.,
Малушиної Г.В.,

представника відповідача- Кравченка
П.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сумах до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
м.Сумах (далі - позивач) звернулося до
суду з адміністративним позовом в
якому просить стягнути з Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 (далі -
відповідач) заборгованість в сумі 2748
грн. 47 коп.

Дана заборгованість становить суму
фінансових санкцій, які було визначено
у рішеннях ПФУ в м.Сумах №690, №691, №692
від 18.03.2013р. та застосовано позивачем до
ФОП ОСОБА_3 з посиланням на п.5 ч.9 ст.106
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058-ІУ в редакції, яка
діяла до 1 січня 2011 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що
вищезазначені рішення ПФУ в м.Сумах
були оскаржені відповідачем - ФОП
ОСОБА_3 в судовому порядку. Постановою
сумського окружного адміністративного
суду від 08.04.2013р. по справі №818/2328/13
позов ФОП ОСОБА_3 було задоволено,
скасовано штрафні санкції, Ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02.07.2013р.
постанову суду І-ї інстанції було
залишено без змін. Постановою Вищого
адміністративного суду від 30.01.2014р.
касаційну скаргу управління ПФУ було
задоволено, скасовано постанову
сумського окружного адміністративного
суду та ухвалу ХААС , ухвалене нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог ФОП ОСОБА_3 було відмовлено.

Вищезазначені обставини на
переконання позивача є підставою для
звернення до суду з відповідним
адміністративним позовом про
стягнення з відповідача
заборгованості по штрафним санкціям
загальна сума яких становить 2748 грн. 47
коп.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала у
повному обсязі та просила суд їх
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні зазначив, що вимоги позивача
не визнає, просить суд відмовити
позивачу у задоволенні позовних вимог
з урахуванням обставин, викладених у
письмовому запереченні (а.с.22-24). Так,
відповідач просить суд врахувати, що
зважаючи на приписи абз.2 та 3 ч.15 ст.106
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон №1058-ІУ)
позивач не мав правових підстав для
нарахування ФОП ОСОБА_3 зазначених
фінансових санкцій. Так, представник
відповідача звертає увагу суду на те,
що в період 15.12.2004р. по 31.03.2013р. ФОП
ОСОБА_3 перебувала на спрощеній системі
оподаткування, а тому в силу положень
абз.2 та 3 ч.15 ст.106 Закону №1058-ІУ
фінансові санкції не застосовуються, а
нараховані органами ПФУ фінансові
санкції та не сплачені фізичними
особами - суб'єктами підприємницької
діяльності , які обрали особливий
спосіб оподаткування, підлягають
списанню.

При цьому, представник відповідача
просить суд врахувати, що суму
страхових внесків, які було
донараховано ПФУ в м.Сумах під час
перевірки відповідачем було сплачено
добровільно ще до початку розгляду
справи №818/2328/13 (за позовом ФОП ОСОБА_3
до ПФУ в м.Суми). Отже, відповідач
просить суд зважити на те, що
предметом спору по справі №818/2328/13
було питання оскарження рішення ПФУ
щодо стягнення нарахованої суми
фінансових санкцій. Так само, у даній
справі йдеться про стягнення з ФОП
ОСОБА_3 саме фінансовий санкцій,
загальна сума яких становить 2748 грн. 47
коп.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав свою позицію
викладену у письмовому запереченні та
просив суд відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників
позивача, відповідача, дослідивши
наявні докази пор справі, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного:

Як було встановлено судом, ОСОБА_3
зареєстрована фізичною
особою-підприємцем 13.02.2004р. Виконавчим
комітетом Сумської міської ради, 15.02.2004
взята на облік в УПФУ в Ковпаківському
районі м. Суми (правонаступником якого
являється відповідач). За період з
15.12.2004 по теперішній час перебуває на
спрощеній системі оподаткування, що
підтверджується копіями свідоцтв про
сплату єдиного податку (а.с.35-41).

Спеціалістом УПФУ в м. Сумах було
проведено планову документальну
перевірку ФОП ОСОБА_4, за результатами
якої було складено акт № 148/05-14 від
08.03.2013.

В ході перевірки було встановлено, що
позивачем за квітень-червень 2005 року не
було нараховано страхових внесків за
ставкою 32,3% на фонд заробітної плати
працівників, що і призвело до зниження
сум фактичних витрат на оплату праці на
загальну суму 555,01 грн. На дану суму
донарахування відповідачем відповідно
до п.4 ч.9 ст.106 Закону за донарахування
Пенсійного фонду сум своєчасно не
обчислених та не сплачених страхових
внесків на страхувальника
накладається штраф у розмірі 5
відсотків зазначених сум за кожний
повний або неповний місяць, за який
донараховано ці суми. На підставі даної
норми Закону до ФОП ОСОБА_3 була
застосована фінансова санкція в
розмірі 2330,69 грн. (рішення ПФУ в м.Сумах
№691 від18.03.2013р. - а.с.6).

Також було встановлено, що позивачем за
квітень 2005 р, лютий та липень 2006 року
було занижено суми фактичних витрат на
оплату праці на загальну суму 259,84 грн .

На дану суму управлінням відповідно до
п.3 ч.9 ст.106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" за приховування
(заниження) страхувальником суми
заробітної плати (виплат, доходу), на
які нараховуються страхові внески,
накладається штраф у розмірі всієї
суми прихованої (заниженої) заробітної
плати (виплат, доходу). На підставі
даної норми Закону до ФОП ОСОБА_3 була
застосована фінансова санкція в
розмірі 259,84 грн. (рішення ПФУ в м.Сумах
№ 690 від 18.03.2013р. - а.с.7).

У зв'язку з тим, що позивачем в 2005 та 2006
роках до системи персоніфікованого
обліку були подані недостовірні
відомості по найманим працівникам
(дані порушення були виявлені в ході
перевірки) до ФОП ОСОБА_3 на підставі п. 5
ч.9 ст.106 Закону за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою або подання
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та іншої
звітності, передбаченої
законодавством, до територіальних
органів Пенсійного фонду накладається
штраф у розмірі 10 відсотків суми
страхових внесків, які були сплачені
або підлягали сплаті за відповідний
звітний період, за кожний повний або
неповний місяць затримки подання
відомостей, звітності, але не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

На підставі даної норми до позивача
рішенням №692 від 18.03.2013р. (а.с.5) була
застосована фінансова санкція в
розмірі 170,00 грн.

При цьому, слід зазначити, що після
проведеної позивачем перевірки
відповідачем було добровільно
сплачено суму внесків в сумі 551 грн. 36
коп. (які не було своєчасно
перераховано у 2005-2006 роках) про що
свідчить копія квитанції від 27.03.2013р.
(а.с.25).

При цьому, із застосуванням ПФУ в
м.Сумах фінансових санкцій позивач не
погодився та скористався своїм правом
на оскарження вищезазначених рішень
ПФУ в м.Сумах до суду.

Так, постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 8 квітня 2013
року №818/2328/13 було задоволено позовні
вимоги ФОП ОСОБА_3 про визнання
протиправними та скасування рішень ПФУ
в м.Сумах №690 від 18.03.2013р. про
застосування фінансових санкцій в
сумі 259,84 грн., №691 від 18.03.2013р. про
застосування фінансових санкцій в сумі
2330,69 грн. та 692 від 18.03.2013р. про
застосування фінансових санкцій в сумі
170 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02.07.2013р.
постанова суду першої інстанції була
залишена без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 11.09.2013р. зазначені судові
рішення також були залишені без змін.
При цьому, Вищий адміністративний суд
України визнав правомірною позицію
судів першої та апеляційної інстанції
про відсутність в управління ПФУ
повноважень щодо застосування
фінансових санкцій після 1 січня 2011
року (із набранням чинності з 1 січня 2011
року Законом України від 8 липня 2010 року
№2464-УІ «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування»).

В подальшому, ПФУ в м.Сумах було подано
скаргу до Верховного Суду України.

03 грудня 2013 р. Верховним судом України
було прийнято постанову (а.с.26-27) в якій
Судова палата в адміністративних
справах Верховного Суду України,
проаналізувавши норми Закону №1058-ІУ та
абзацу шостого пункту 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону №2464-УІ,
дійшов висновку що за органами ПФУ
збережено повноваження щодо
застосування фінансових санкцій за
несплату заборгованості по страховим
внескам, яка виникла до 1 січня 2011 року.

За таких обставин, Верховних Суд
України визначив, що висновок
касаційного суду у справі, що
розглядається (№818/2328/13) відносно
відсутності в управління ПФУ
повноважень щодо застосування після 1
січня 2011 року фінансових санкцій на
підставі п.4 ч.9 ст.106 Закону №1058-ІУ
ґрунтуються на неправильному
застосуванні норм матеріального права,
а отже, ухвалу ВАСУ від 11.09.2013р. було
скасовано, а справу - направлено на
новий розгляд до суду касаційної
інстанції.

При цьому, слід зазначити, що
направляючи справу на новий розгляд до
суду касаційної інстанції, Верховний
Суд України, вважав за необхідне
звернути увагу касаційного суду при
перевірці ним під час нового
касаційного розгляду правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанції на те, що як
встановлено цими судами, ФОП ОСОБА_3 на
час прийняття управлінням ПФУ
оскаржуваних рішень перебувала на
спрощеній системі оподаткування, до
суб'єктів якої відповідно до абзаці
другого частини п'ятнадцятої статті 106
Закону №1058-ІУ фінансові санкції за
несплату страхових внесків не
застосовуються.

30 січня 2014 року Вищим адміністративним
судом України було повторно
перевірено правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
та прийнято відповідну постанову
(а.с.28-29), відповідно до якої касаційну
скаргу управління ПФУ в м.Сумах було
задоволено, постанову Сумського
окружного адміністративного суду від 8
квітня 2013 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 2 липня 2013 року було скасовано та
прийнято нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_3
було відмовлено.

З урахуванням зазначеної постанови
ВАСУ від 30.01.2014р. позивач - управління
ПФУ в м.Сумах звернувся до суду з
позовом , який є предметом розгляду по
даній справі про стягнення з ФОП ОСОБА_3
фінансових санкцій, нарахованих за
відповідними рішеннями №690, 691, 692 від
18.03.2013р., загальна сума яких становить
2748 грн. 47 коп.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд виходить з наступного:

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Як було встановлено в ході розгляду
справи, позивач звертаючись до суду з
даним позовом посилався на те, що
штрафні санкції було застосовано до
відповідача на підставі п.3, п.4, п.5, ч.9
ст.106 Закону «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», у
редакції, що діяла до 1 січня 2011 року.
Також, позивач обґрунтовував свою
позицію щодо правомірності своїх
позовних вимог наявністю постанови
ВАСУ від 30.01.2014р.

Однак, вищезазначені обґрунтування , на
переконання суду, не можуть бути
підставою для стягнення з ФОП ОСОБА_3
фінансових санкцій за рішеннями ПФУ в
м.Сумах. Дана позиція суду ґрунтується
на наступному:

Як вбачається з постанови від 30.01.2014р.
(а.с.28-29) Виший адміністративний суд
України проаналізувавши відповідні
норми чинного законодавства дійшов
висновку про те, що після набрання
чинності Законом №2464-УІ за органами
ПФУ дійсно збережено повноваження щодо
застосування фінансових санкцій за
несплату заборгованості по страхових
внесках, яка виникла до 1 січня 2011 року.

Що стосується перебування позивача на
спрощеній системі оподаткування,
Вищий адміністративний суд України
зазначає про те, що обов'язок
сплачувати страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування не зумовлюється статусом
платника податку як суб'єкта
підприємницької діяльності.

Однак, обов'язок сплачувати страхові
внески, навіть перебуваючи на
спрощеній системі оподаткування,
відповідачем абсолютно не
заперечується, про що свідчить
наявність квитанції про добровільну
сплату страхових внесків за 2005р. та
2006р. Представником позивача також
підтверджено, що відносно сплати
страхових внесків відповідач не має
заборгованості, порушення щодо сплати
несвоєчасно перерахованих сум внесків
відповідачем на даний час усунуто. В
даній справі предметом спору є лише
стягнення фінансових санкцій.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.161 КАС України
під час прийняття постанови, суд
вирішує, яку правову норму належить
застосувати до цих правовідносин.

Судом було запропоновано позивачу
навести правове обґрунтування
позовних вимог щодо правомірності
застосування фінансових санкцій до
ФОП ОСОБА_3 з урахуванням того, що на
момент перевірки і у перевіряє мий
період вона перебувала на спрощеній
системі оподаткування. При цьому,
позивач мав надати відповідні
пояснення з урахуванням приписів
абзацу другого частини п'ятнадцятої
статті 106 Закону №1058-ІУ, на яку також
йдеться посилання у постанові
Верховного Суду України від 3 грудня
2013р. (а.с.26-27).

Будь-яких ґрунтовних пояснень
представником позивача надано не було.

Отже, відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, суд виходить з того, що
за органами ПФУ дійсно збережено
повноваження щодо застосування
фінансових санкцій за несплату
заборгованості по страхових внесках
яка виникла до 1 січня 2011 року, але при
прийнятті відповідних рішень про
застосування фінансових санкцій,
органи ПФУ мають враховувати норми
абзацу другого частини п'ятнадцятої
статті 106 Закону №1058-ІУ, відповідно до
якої фінансові санкції за несплату
страхових внесків не застосовуються
до осіб, які перебувають на спрощеній
системі оподаткування.

Така ж правова позиція визначена і
Верховним Судом України у постанові
від 03.12.2013р. (а.с.26-27).

Отже, статус платника податку як
суб'єкта підприємницької діяльності
дійсно не впливає на обов'язок
відповідної щодо сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування. Але, що
стосується права органів ПФУ на
нарахування фінансових санкцій, то в
силу положень абз. 2 ч.15 ст.106 Закону
№1058-ІУ, такий статус має вирішальне
значення, оскільки факт перебування
відповідної особи на спрощеній системі
оподаткування позбавляє органи ПФУ
права застосовувати фінансові
санкції.

Факт перебування ФОП ОСОБА_3 на
спрощеній системі оподаткування в
період з 2005р. по 2012 рік підтверджується
відповідними свідоцтвами про сплату
єдиного податку (а.с.35-41). Крім цього, в
акті перевірки від 18.03.2013р. (а.с.50-55)
також йдеться про те, що в ході
перевірки було встановлено, що ведення
бухгалтерських документів про
нарахування, обчислення та сплата
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування ведеться відповідно до
Указу Президента України від 3 липня
1998р. №727/98 «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва».

За таких обставин, вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача
заборгованості по фінансовим санкціям
в сумі 2748 грн. 47 коп. не підлягають
задоволенню за відсутності
законодавчо визначених підстав для
нарахування таких фінансових санкцій.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову Управлінню Пенсійного фонду
України в м. Сумах до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості -відмовити в повному
обсязі.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено
26.05.2014р.

Суддя (підпис)
О.М. Кунець

З оригіналом згідно

Суддя
О.М. Кунець