Справа № 826/19051/13-а
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Головань О.В.
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

28 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Саприкіної І.В.,

суддів:
Епель О.В., Федотова І.В.,

при секретарі:
Погорілій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданнів м. Києві, без фіксації
судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС
України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 09.04.2014 року по справі
за його позовом до відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
про скасування постанови та стягнення
коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до ВДВС
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві про скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 10.12.2012 року №35591980 та
відшкодування за рахунок держави
матеріальної шкоди в розмірі 684 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
09.04.2014 року позов задоволено частково:
визнано незаконною та скасовано
постанову відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
про відкриття виконавчого провадження
ВП №35591980, визнано протиправними дії
відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві щодо неналежного
повідомлення про виконавче
провадження ВП № 35591980, відшкодувати за
рахунок державного бюджету України
матеріальну шкоду в розмірі 13 грн., яку
завдану незаконним рішенням Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
незаконну, на його думку, постанову
суду першої інстанції та постановити
нову про задоволення позову. При цьому
апелянт посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
оскаржуваного рішення, неповне
з'ясування всіх обставин, що мають
значення для вирішення справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що є підставою для скасування
оскаржуваної постанови.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів знаходить, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку про наявність правових
підстав для часткового задоволення
позову. Апеляційна інстанція повністю
підтримує таку правову позицію, з
огляду на слідуюче.

З матеріалів справи вбачається, що
інспектором ВДАІ Бершадського РВ УМВС
у Вінницькій області 11.07.2012 року було
винесено постанову по справі про
адміністративне правопорушення АВ1 №
090674, якою позивача притягнуто до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП
(перевищення швидкості), та накладено
на нього штраф у розмірі 255 грн.

Дана постанова скерована для виконання
до відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві 07.12.12 року.

10.12.2012 року постановою старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві відкрито виконавче
провадження ВП № 35591980 з виконання
виконавчого документа.

29.05.13 року старшим державним виконавцем
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження.

21.11.2013 року позивач сплатив штраф у
розмірі 255 грн., що підтверджується
копією квитанції, яка наявна в
матеріалах справи.

Оскільки штраф у первісно визначеному
розмірі не було сплачено вчасно, 22.11.2013
року позивачем доплачено 255 грн. згідно
квитанції № ВК3102.603149.1, а також сплачено
виконавчий збір та витрати виконавчого
провадження згідно квитанцій № ПН2534
від 22.11.13 року в сумі 25,50 грн. та 125, 50 грн.

22.11.2013 року державним виконавцем було
винесено постанову про звільнення
майна позивача з під арешту.

Під час ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження представником
позивача було виявлено, що постанова по
справі про адміністративне
правопорушення була звернена до
виконання з порушенням строку, який
передбачений ст. 303 КУпАП, в зв'язку з
чим дана постанова не підлягає
виконанню, а тому у відкритті
виконавчого провадження мало бути
відмовлено. Зважаючи на викладене,
позивач вважає, що сплачені ним кошти є
матеріальною шкодою, завданою
незаконними рішеннями відповідача.

Даючи правову оцінку вищевикладеним
обставинам справи, колегія суддів
зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, а
частиною 2 цієї статті зазначено, що
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до статті 25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Згідно ст. 303 КУпАП не підлягає
виконанню постанова про накладення
адміністративного стягнення, якщо її
не було звернуто до виконання протягом
трьох місяців з дня винесення.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що постанова
державного виконавця про відкриття
виконавчого провадження ВП №35591980 є
незаконною та підлягає скасуванню,
оскільки була винесена після
закінчення строку пред'явлення такого
документу до виконання.

Щодо позовних вимог в частині
відшкодування за рахунок держави
матеріальної шкоди в розмірі 684 грн.,
колегія суддів повідомляє наступне.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу
України збитками є : 1) втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); 2) доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Тобто, з урахуванням викладеного,
колегія суддів приходить до висновку,
що добровільно сплачені кошти
позивачем за вчинене ним
правопорушення не можна віднести до
матеріальної шкоди, оскільки в даному
випадку передумовою понесення витрат
слугувало порушення позивачем вимог
діючого законодавства.

В свою чергу, Порядком повернення
коштів, помилково або надміру
зарахованих до державного та місцевих
бюджетів, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від 03.09.13
року № 787 чітко визначено процедуру
повернення коштів, зарахованих до
державного або місцевого бюджету. З
наведеного можна зробити висновок, що
чинним законодавством не передбачено
повернення зазначених вище коштів
шляхом їх безпосереднього стягнення з
органу державної влади.

Крім того, витрати понесені позивачем у
зв'язку з проведенням виконавчого
провадження у розмірі 13 грн.
(банківські послуги) були сплачені на
користь держави, а тому взагалі
підлягають відшкодуванню виключно за
рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 41, 196, 198, 200, 205 та 206 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 09.04.2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Саприкіна І.В.

Судді:
Епель О.В.

Федотов І.В.