Справа № 822/630/14
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/630/14
Головуючий у 1-й інстанції: Польовий О.Л.
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В.

при секретарі судового засідання:
Лозінській Н.В.

за участю:

представника позивача Кобилюх Т.А.

представника позивача Стецюка Я.О.

представника відповідача Остафійчука
С.П.

представника відповідача Мушинського
С.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мора Плюс" на
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 24 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом Головного управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Хмельницькій
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мора Плюс" про
застосування заходів реагування ,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2012 року Головне управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Хмельницькій
області звернулось в суд з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Мора Плюс", в якому
просить застосувати заходи реагування
у вигляді повного зупинення роботи
відповідача до повного усунення
порушень вимог законодавства у сфері
пожежної та техногенної безпеки.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що за наслідками
позапланової перевірки товариства з
обмеженою відповідальністю "Мора Плюс"
складений акт перевірки, яким
встановлені порушення вимог Кодексу
цивільного захисту України, Правил
пожежної безпеки в Україні,
затверджених наказом МНС України № 126
від 19.10.2004 року, зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України від 04.11.2004
року за № 1480/10009. Відмічає, що подальша
експлуатація ТОВ "Мора Плюс" із
порушеннями вимог пожежної безпеки
створює загрозу життю та/або здоров'ю
людей.

24 березня 2014 року Хмельницьким
окружним адміністративним судом
постановлено адміністративний позов
задовольнити. Застосовано заходи
реагування у вигляді зупинення роботи
товариства з обмеженою
відповідальністю "Мора Плюс",
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 до
повного усунення порушень вимог
законодавства у сфері пожежної та
техногенної безпеки.

Не погодившись з ухваленим судом
першої інстанції рішенням відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на невірну правову оцінку
судом першої інстанції обставин
справи та неправильне застосування
норм матеріального та процесуального
права, порушує питання про скасування
постанови Хмельницького окружного
адміністративного суду від 23 березня
2014 року та постановлення нового
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Аргументуючи доводи апеляційної
скарги апелянт вказує на те, що
порушення які були зафіксовані в Акті
позивача не мають відношення до роботи
товариства з обмеженою
відповідальністю "Мора Плюс", оскільки
з 11.01.2012 столярна майстерня, в якій
зафіксовані порушення знаходиться в
користуванні приватного підприємця
ОСОБА_6 на підставі договору оренди.

В судовому засіданні представники
апелянта підтримали доводи викладені в
апеляційній скарзі та просили щодо її
задоволення.

Представники позивача, підтримали
доводи викладені в письмових
запереченнях №01/1757/10 від 05.05.2014 року,
які надійшли до суду апеляційної
інстанції 08.05.2014 року (вх. № 10040/14) В
обґрунтування доводів позивач
посилався на правомірність висновків
суду першої інстанції, зроблених в
постанові від 24 березня 2014 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які прибули до суду апеляційної
інстанції, перевіривши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги та
заперечення на неї, колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та знайшло своє
підтвердження в ході апеляційного
розгляду справи, з 06 по 11 лютого 2014 року
позивачем було проведено позапланову
перевірку додержання (виконання) вимог
законодавства у сферах пожежної і
техногенної безпеки, цивільного
захисту, контролю за діяльністю
аварійно-рятувальних служб. За
результатами проведеної перевірки
складено акт від 11.02.2014 року № 86, яким,
зокрема, зафіксовано наступні
порушення: п.1. Автоматична пожежна
сигналізація знаходиться у не
працездатному стані, не до обладнано
всі приміщення пожежною сигналізацією,
не заключено договір на її технічне
обслуговування зі спеціалізованою
організацією, яка має ліцензію на
проведення даних робіт (п.6.1.1 -6.1.3 НАПБ
А.01001 -04); п.2. Сигнали
контрольно-приймального приладу
автоматичної пожежної сигналізації не
виведені на пульт централізованого
пожежного спостереження ДСНС (п. 4.3.9
НАПБ А.01001-04); п.3. З'єднання,
відгалуження, окінцювання жил проводів
та кабелів електромереж не виконано за
допомогою опресування, паяння,
зварювання, або спеціальних затискачів
(н. 5.1.7 НАПБ А. 01.001-2004); п.4. Фарбувальні та
сушильні камери не обладнано
автоматичними установками
пожежогасіння (вуглекислотними,
пінними, порошковими, паро-гасіння
тощо) (п. 6.1.2, 8.2.12 НАПБ А.01001- 04); п.5. Не
забезпечено будівлі, споруди та
зовнішні установки від прямих попадань
блискавки та вторинних її проявів (п.
5.1.35 НАПБ А.01001- 04); п.6. Об'єкт не
забезпечено водою для цілей
зовнішнього пожежогасіння (п. 6.3.1.1 НАПБ
А.01001- 04); п.7. Не виконано другий
евакуаційний вихід з другого поверху
(п. 4.3.1 НАПБ А.01001- 04).

Зауваження або заперечення до
проведеного позапланового заходу зі
сторони керівника суб'єкта
господарювання не надходили, з актом
ознайомлений.

Задовольняючи позов в повному обсязі
суд першої інстанції виходи в з того, що
відповідачем не надано доказів на
спростування зафіксованих порушень,
викладених в акті перевірки, а також не
надано доказів, які б свідчили про
усунення виявлених позивачем порушень,
натомість під час проведення позивачем
позапланової перевірки встановлено та
зафіксовано порушення вимог
законодавства у сфері пожежної
безпеки, що створюють загрозу життю
та/або здоров'ю людей.

Апеляційний суд погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Частиною 2 статті 51 та частиною 3 статті
55 Кодексу цивільного захисту України
передбачено, що забезпечення
техногенної та пожежної безпеки
суб'єкта господарювання покладається
на керівників та власників таких
суб'єктів господарювання.

Відповідач є власником столярної
майстерні, офісних приміщень,
побутових та виробничо-складських
приміщень, сушарки, компресорної за
адресою: АДРЕСА_1, а тому він
зобов'язаний забезпечити техногенну та
пожежну безпеку на даному об'єкті.

Правила пожежної безпеки в Україні,
затверджені наказом Міністерства
України з питань надзвичайних ситуацій
від 19.10.2004 року № 126 та зареєстровані в
Міністерстві юстиції України 04.11.2004
року за №1410/10009 (далі - Правила) є
обов'язковими для виконання всіма
центральними і місцевими органами
виконавчої влади, органами місцевого
самоврядування, підприємствами,
установами, організаціями (незалежно
від виду їх діяльності та форм
власності), посадовими особами та
громадянами.

Пожежна безпека повинна
забезпечуватися шляхом проведення
організаційних, технічних та інших
заходів, спрямованих на попередження
пожеж, забезпечення безпеки людей,
зниження можливих майнових втрат і
зменшення негативних екологічних
наслідків у разі їх виникнення,
створення умов для швидкого виклику
пожежних підрозділів та успішного
гасіння пожеж. Відповідно до Закону
України "Про пожежну безпеку"
забезпечення пожежної безпеки
підприємств, установ, організацій
покладається на їх керівників та
уповноважених керівниками осіб, якщо
інше не передбачено відповідним
договором (пункти 2.1-2.2 Правил).

Однак відповідач, всупереч положень
наведених вище норм Кодексу
цивільного захисту України та Правил
пожежної безпеки в Україні не
забезпечив у повному обсязі техногенну
та пожежну безпеку територій та
приміщень за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується актом перевірки.

Варто також зазначити, що на момент
укладення договору оренди столярної
майстерні від 11.01.2012, пунктом 2.8 Правил
пожежної безпеки в Україні,
унормовано, що початок роботи
новоствореного підприємства, введення
в експлуатацію нових,
реконструйованих виробничих, житлових
та інших об'єктів, упровадження нових
технологій, передання у виробництво
зразків нових пожежно-небезпечних
машин, механізмів, устаткування та
продукції, оренда будь-яких приміщень
без дозволу органів державного
пожежного нагляду забороняється, крім
випадків, коли ведення господарської
діяльності можливе декларативним
принципом, що визначається
законодавством про дозвільну систему
у сфері господарської діяльності.

Таким чином, порушення вимог
законодавства у сфері пожежної та
техногенної безпеки, які виявленні під
час перевірки посадовими особами
управління у відповідача створюють
загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Згідно із частиною 1 статті 68 Кодексу
цивільного захисту України посадові
особи центрального органу виконавчої
влади, який здійснює державний нагляду
сфері техногенної та пожежної безпеки,
у разі порушення вимог законодавства з
питань техногенної та пожежної
безпеки, у тому числі невиконання їх
законних вимог, зобов'язані
застосовувати санкції, визначені
законом, а згідно із частиною 2 цієї ж
статті, у разі встановлення порушення
вимог законодавства у сфері
техногенної та пожежної безпеки, що
створює загрозу життю та здоров'ю
людей, посадові особи центрального
органу виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сферах техногенної
та пожежної безпеки, звертаються до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, окремих
виробництв, виробничих дільниць,
агрегатів, експлуатації будівель,
споруд, окремих приміщень, випуску та
реалізації пожежо-небезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту у порядку,
встановленому законом.

В силу положень статті 70 Кодексу
цивільного захисту України підставами
для звернення центрального органу
виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сфері техногенної
та пожежної безпеки, до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, об'єктів,
окремих виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів у
т.ч. є: недотримання вимог пожежної
безпеки, визначених цим Кодексом,
іншими нормативно-правовими актами,
стандартами, нормами і правилами;
нездійснення заходів щодо захисту
персоналу від шкідливого впливу
ймовірних надзвичайних ситуацій;
відсутність на виробництвах, на яких
застосовуються небезпечні речовини,
паспортів (формулярів) на обладнання та
апаратуру або систем із забезпечення
їх безперебійної (безаварійної) роботи;
відсутність або непридатність до
використання засобів індивідуального
захисту в осіб, які здійснюють
обслуговування потенційно небезпечних
об'єктів або об'єктів підвищеної
небезпеки, а також в осіб, участь яких у
ліквідації наслідків надзвичайної
ситуації передбачена планом
локалізації і ліквідації наслідків
аварій; відсутність на об'єкті
підвищеної небезпеки диспетчерської
служби або її неготовність до
виконання покладених на неї завдань, у
тому числі через відсутність
відповідних документів, приладів,
обладнання або засобів
індивідуального захисту.

Разом з тим, повне або часткове
зупинення роботи підприємств, об'єктів,
окремих виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
виконання робіт, надання послуг
здійснюється виключно за рішенням
адміністративного суду.

Частиною 5 статті 4 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" встановлено, що повне або
часткове зупинення виробництва
(виготовлення) або реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг допускається за постановою
адміністративного суду, ухваленою за
результатами розгляду позову органу
державного нагляду (контролю) щодо
застосування заходів реагування.

Відповідно до частини 7 статті 7 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", на підставі
акта, складеного за результатами
здійснення заходу, в ході якого
виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду.

Згідно з частиною 2 статті 159 КАС
України, законним є рішення, ухвалене
судом відповідно до норм матеріального
права при дотриманні норм
адміністративного процесуального
права.

На підставі викладеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права і прийшов до
обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог.

Доводи апелянта наведених висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198
та статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мора Плюс"
залишити без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 24 березня
2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та оскарженню не
підлягає.

Ухвала суду складена в повному обсязі
26 травня 2014 року .

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Граб Л.С.

Сапальова Т.В.