Справа № 9101/1297/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"22" січня 2013 р. справа № 2а-11267/2011

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Мамалат І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Кіровського районного
суду м. Кіровоград суду від 06.07.2011 р.

у справі № 2а-11267/2011 (суддя І-ої
інстанції Іванов Д.Л.)

за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач)

до Кіровоградського міськрайонного
центру зайнятості (далі - відповідач)

про визнання незаконним наказу, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом, в
якому просив визнати наказ № НТ090108 від
08.01.2009 р. про присвоєння йому статусу
безробітного від 01.01.2009 р. - незаконним.

Постановою суду першої інстанції у
задоволенні позовних вимог відмовлено
в повному обсязі. Рішення суду
вмотивовано тим, що позовні вимоги
пов'язані з питанням необхідності
повернення допомоги по безробіттю, яка
була виплачена позивачу, а не з
порушенням його прав, які підлягають і
можуть бути захищені судом.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач оскаржив її в
апеляційному порядку, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
права.

Просить скасувати постанову суду та
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

В обґрунтування своєї апеляційної
скарги заявник зазначає, що посилання
відповідача про надання позивачу
статусу безробітного є не незаконним,
тому вимога про повернення позивачем
коштів на користь держави, виплачених
позивачу на підставі наказу № НТ090108
від 08.01.2009 р. у період з 01.01.2009 р. по 26.12.2009
р. є протиправною.

У судовому засідання представники
учасників процесу не з'явилися, про
дату, час і місце судового розгляду
були повідомлені належним чином.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги дотримання судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач звернувся до суду із позовними
вимогами про визнання незаконним
наказу директора Кіровоградського
міськрайонного центру зайнятості про
присвоєння позивачу статусу
безробітного.

Даний адміністративний позов було
розглянуто Кіровським районним судом
м. Кіровограда, який є місцевим
загальним судом.

Колегія суддів зазначає, судом першої
інстанції порушена предметна
підсудність даної справи з огляду на
наступне.

У розумінні пункту 1 частини першої
статті 3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції
(адміністративна справа) - це
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією із сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Із змісту п.7 ч.1 ст.3 КАС України
вбачається, що суб'єктом владних
повноважень є орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Предметна підсудність
адміністративних справ визначена
статтею 18 КАС України, частина друга
якої встановлює, що окружним
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи, у яких однією
зі сторін є орган державної влади,
інший державний орган, орган влади
Автономної Республіки Крим, обласна
рада, Київська або Севастопольська
міська рада, їх посадова чи службова
особа, крім випадків, передбачених цим
Кодексом, та крім справ з приводу їхніх
рішень, дій чи бездіяльності у справах
про адміністративні проступки та
справ, які підсудні місцевим загальним
судам як адміністративним судам.

Статтею 8 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" встановлено, що Фонд
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття створюється для
управління страхуванням на випадок
безробіття, провадження збору та
акумуляції страхових внесків, контролю
за використанням коштів.

При цьому стаття 12 зазначеного Закону
визначає, що функції виконавчої
дирекції Фонду покладаються на органи
державної служби зайнятості, які мають
право діяти від імені Фонду, ведуть
реєстр платників страхових внесків,
проводять збір страхових внесків,
контролюють правильність нарахування,
своєчасність сплати страхових внесків,
а також витрат на страхування на
випадок безробіття і та ін.

Статтею 14 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування передбачено, що
страхові фонди є органами, які
здійснюють керівництво та управління
окремими видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
провадять збір та акумуляцію страхових
внесків, контроль за використанням
коштів, забезпечують фінансування
виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням та
здійснюють інші функції згідно з
затвердженими статутами.

Таким чином, Фонд
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття та його робочі
органи (центри зайнятості, у даному
випадку це Кіровоградський
міськрайонний центр зайнятості
населення) - є суб'єктами владних
повноважень, які у правовідносинах у
сфері страхування на випадок
безробіття реалізують владні
управлінські функції.

У даній адміністративній справі
фізична особа звернулася до суду із
позовом про визнання незаконним
наказу, який є актом індивідуальної
дії, прийнятого суб'єктом владних
повноважень під час виконання своїх
управлінських функцій.

Відповідно до частини другої статті 19
КАС України адміністративні справи з
приводу оскарження правових актів
індивідуальної дії, а також дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, які прийняті (вчинені,
допущені) стосовно конкретної фізичної
чи юридичної особи (їх об'єднань),
вирішуються за вибором позивача
адміністративним судом за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем проживання
(перебування, знаходження) цієї особи -
позивача, або адміністративним судом
за місцезнаходженням відповідача.

З огляду на це колегія суддів доходить
висновку, що справа підлягає розгляду в
Кіровоградському окружному суді, отже
рішення прийнято неповноважним судом,
що є підставою для його скасування.

Разом з тим, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає їх правомірними
щодо відмови у задоволенні позовних
вимог виходячи з наступного.

Судом першої інстанції було
встановлено та знайшло своє
підтвердження під час розгляду
апеляційної скарги, що на підставі
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» та Закону України «Про
зайнятість населення» 25 грудня 2008 року
позивач зареєструвався в
Кіровоградському міськрайонному
центрі зайнятості, як такий, що шукає
роботу, персональна картка №?
22500004 (а.с. 47), яка засвідчена
особистим підписом позивача. Разом з
тим, позивачу було надано пам'ятку
безробітного, де позивачем поставлено
дату 25.12.2008 р. та особистий підпис (а.с.
48).

Відповідно до пам'ятки безробітного
позивача попереджено, що уразі
приховування від центру зайнятості
відомостей про працевлаштування на
роботу, зайняття підприємницькою
діяльністю тощо, позивач зобов'язаний
повернути незаконно отримані кошти
добровільно.

08 січня 2009 року позивач подав до
відповідача заяву про надання статусу
безробітного з виплатою допомоги по
безробіттю в якій зазначив, що він не
являється найманим працівником, не
укладав договір цивільно-правового
характеру, не отримує пенсію на
пільгових умовах і не зареєстрований
як суб'єкт підприємницької діяльності
(а.с. 3).

Відповідно до наказу директора
Кіровоградського міськрайонного
центру зайнятості Поліщук А.І. № НТ090108
від 08 січня 2009 року позивачу присвоєно
статус безробітного та призначено
допомогу як безробітному.

Встановлено, що відповідачем було
виявлено обставини, які вказували на
те, що на період знаходження позивача у
статусі безробітного та отримання
державної соціальної допомоги по
безробіттю останній отримав дохід у І
кварталі 2009 р.

Після встановлення даного порушення
відповідачем прийнято наказ № НТ100128
від 28.01.2010 року щодо повернення коштів
виплачених позивачу в якості допомоги
по безробіттю, про що було повідомлено
позивача листом від 31.12.2009 р. № 02-5122.
Однак кошти позивач не повернув.

Відповідач звернувся до Кіровського
районного суду м. Кіровограда з
адміністративним позовом про
стягнення з ОСОБА_1 на користь
Кіровоградського міськрайонного
центру зайнятості кошти в сумі 10 753,93
грн. - виплаченого матеріального
забезпечення.

З урахування вищевикладеного та на
підставі письмових доказів, які
знаходяться в матеріалах справи
колегія суддів доходить висновку щодо
правомірності винесеного відповідачем
наказу № НТ090108 від 08.01.2009 р. про
присвоєння позивачу статусу
безробітного у період з 01.01.2009 р. по
26.12.2009 р.

Доводи апелянта щодо порушення з боку
відповідача встановленого порядку та
зареєстрованого до обліку заднім
числом наказу про присвоєння йому
статусу безробітного колегією суддів
не приймаються до уваги, оскільки у
період з 01 січня по 07 січня 2009 року
центр зайнятості не працював у зв'язку
з вихідними, рішення про надання
позивачу статусу безробітного
оформлено в перший робочий день після
офіційних вихідних відповідача - 08.01.2009
року.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України
«Про зайнятість населення» та пп. 11, 12
«порядку реєстрації, перереєстрації та
введення обліку громадян, які шукають
роботу, і безробітних», затвердженого
постановою КМ України від 14.02.2007 року №
219 статус безробітного позивачу надано
на восьмий після його реєстрації, а
саме з 01 січня 2009 року.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
надання позивачу статусу безробітного
з 08 січня 2009 року було б порушенням його
прав, передбачених ст. 2 Закону України
«Про зайнятість населення», яка
передбачає, що надання громадянам
статусу безробітних приймається
державною службою зайнятості за їх
особистими заявами з восьмого дня
після реєстрації у центрі зайнятості
за місцем проживання як таких, що
шукають роботу. Персональна картка
позивача, який звернувся до центру
зайнятості за пошуком роботи, датована
25.12.2008 р.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

З огляду на викладене, суд доходить
висновку, що суд першої інстанції
об'єктивно, повно, всебічно дослідив
обставини, які мають суттєве значення
для вирішення справи, але у зв'язку з
тим, що судом першої інстанції порушені
принципи процесуального права, що
виразилися у порушенні предметної
підсудності, постанову суду слід
скасувати та ухвалити нову, якою
апеляційну скаргу задовольнити
частково та у задоволенні позовних
вимог відмовити.

Керуючись ст. 196, 198, 202 Кодексу
адміністративного судочинства,
апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 06.07.2011 р. у справі №
2а-11267/2011 скасувати.

В позові відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун