Справа № 872/5261/13
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2014 рокусправа № 2а/0470/13253/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

без представників сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Алло"

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 04
грудня 2012 р. у справі № 2а/0470/13253/12

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Алло"

до Республіканського комітету
Автономної Республіки Крим з охорони
культурної спадщини

про визнання протиправним та
скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

02.11.2012 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "АЛЛО" звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просило визнати протиправною та
скасувати постанову Республіканського
комітету Автономної республіки Крим з
охорони культурної спадщини про
накладення фінансової санкції б/н від
25.09.2012 р., якою РК АРК з охорони
культурної спадщини накладено на ТОВ
«АЛЛО» штраф у сумі 17 000 грн. за
недотримання вимог із захисту,
збереження, утримання та використання
пам'ятки архітектури - колишній
дохідний дім Петіна П. А. (охоронний №
4601-АР), розташованого за адресою:
м.Сімферополь, пр.Кірова, 34.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у
відповідача не було підстав для
проведення позапланової перевірки
позивача, а висновки відповідача про
встановлення позивачем рекламного
носія не відповідають дійсності,
оскільки відповідно до ч.6 ст.9 Закону
України «Про рекламу» зазначений в
постанові об'єкт є інформацією про
товар, що реалізується в даному
магазині, а не рекламним носієм. У
зв'язку з чим постанова про накладення
фінансової санкції б/н від 25.09.2012 р.,
якою РК АРК з охорони культурної
спадщини було накладено на ТОВ «АЛЛО»
штраф у сумі 17000 грн. за недотримання
вимог із захисту, збереження, утримання
та використання пам'ятки архітектури, є
незаконною та підлягає скасуванню.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 4
грудня 2012 р. у справі № 2а/0470/13253/12 у
задоволенні вищевказаного
адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано доведеністю
правомірності і обґрунтованості
винесення спірної постанови, на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачений законодавством
України.

Не погодившись з постановою суду, ТОВ
"АЛЛО" подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 4 грудня 2012
р. у справі № 2а/0470/13253/12 та прийняти
нову про задоволення позовних вимог.
Скаржник вважає, що судом першої
інстанції не в повному обсязі
встановлено всі обставини справи, а
саме: судом безпідставно зроблено
висновок про розміщення позивачем
реклами на пам'ятці архітектури, хоч
позивачем на фасаді будівлі розміщено
лише вивіску із зображенням торгової
марки Позивача, що згідно положень
ст.ст.8, 9 Закону України «Про рекламу»,
не вважається рекламою; судом не було
враховано принцип пропорційності
порушення та покарання (всупереч
положенням ч.2 ст.12 Закону України «Про
основні засади державного контролю
(нагляду) у сфері господарської
діяльності» суд не звернув увагу, що
до Товариства були застосовані
санкції у максимальному розмірі, хоч
штраф у такому ж розмірі (від 1700 до 17000
грн.) застосовуються за

значно більш тяжчі за наслідками
порушення (як-то доведення пам'ятки
архітектури до стану руйнації); суд не
звернув уваги на незаконність
проведення перевірки позивача та
порушення порядку проведення
перевірки суб'єктів господарювання,
допущені відповідачем; судом не було
допущене порушення ч.3 ст.70 КАС України
щодо належності та допустимості
доказів: суд прийняв в якості доказів
документи, складені за результатами
проведеної відповідачем перевірки, для
проведення якої не було передбачених
законом підстав та яка була проведена з
порушенням встановленого законом
порядку; суд всупереч положенням ст.71
КАС України відмовив в задоволенні
позову за відсутності

заперечення відповідача на позов та за
відсутності в матеріалах справи акту
перевірки № 7 від 09.08.2012 р. (позивач не
мав можливості надати цей акт, оскільки
він його не отримував).

РК АРК з охорони культурної спадщини
проти задоволення апеляційної скарги
заперечує, вважає оскаржену постанову
суду першої інстанції цілком
обґрунтованою та правомірною,
зазначаючи, при цьому, що позивач до
адміністративного позову додав
фотографії, з яких вбачається як
спотворене зовнішній вигляд фасаду
пам'ятки.

Сторони по справі про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.
Представник позивача надавав
пояснення щодо доводів апеляційної
скарги в судовому засіданні
апеляційної інстанції 28.11.13 р., в судове
засідання, призначене на 03.04.14 р., не
з'явився. Представники відповідача
процесуальним правом на участь в
судовому засіданні не скористались,
підстави відсутності представників
суду не повідомлені.

Обставини справи в хронології розвитку
свідчать про наступне:

25.10.2010 р. Міністерством культури і
туризму України України видано наказ
№957/0/16-08, згідно якого будівля
розташована у м.Сімферополі по
пр.Кірова, 34 внесена до Державного
реєстру нерухомих пам'яток України як
пам'ятка архітектури місцевого
значення - колишній прибутковий
будинок П.А.Петіна (охоронний № 4601-АР)
(а. с.31, 32).

Позивачем не заперечується, що
ТОВ «АЛЛО» є орендарем частини
нежитлового приміщення вищезазначеної
пам'ятки архітектури.

З 26 червня по 06 липня 2012 р. в зв'язку зі
створенням тимчасової контрольної
комісії Сімферопольської міської ради
з врегулювання розміщення об'єктів
зовнішньої реклами на території
м.Сімферополя, співробітниками
Республіканського комітету Автономної
Республіки Крим з охорони культурної
спадщини на підставі наказу
Рескомітету від 25.06.2012 р. № 65/1 «Про
проведення позапланової перевірки»
спільно з фахівцями головного
управління архітектури, будівництва та
регіонального розвитку
Сімферопольської міської ради
проведена перевірка дотримання
законодавства у сфері охорони
культурної спадщини в м.Сімферополі.

06.07.2012 р. членами комісії складено акт
обстеження об'єктів культурної
спадщини, в якому зафіксовано, що на
фасаді пам'ятки архітектури - колишній
прибутковий будинок Петіна П. А. по
пр.Кірова, 34 у м.Сімферополь розміщений
рекламний носій без відповідного
дозволу органу охорони культурної
спадщини (а. с.35).

07.07.2012 р. начальником відділу
інспектування та охорони об'єктів
культурної спадщини Комітету винесено
припис, в якому з метою усунення
порушень у сфері охорони культурної
спадщини, пропонувалось магазину
«АЛЛО» до 25.07.2012 р. надати до Комітету
документи для погодження розміщення
реклами на фасаді будівлі - об'єкту
культурної спадщини (а. с.30).

09.08.2012 р. відповідачем отримана
відповідь ТОВ «АЛЛО», згідно якої
конструкція, розміщена на фасаді
пам'ятки, на думку Товариства є
інформацією про товар, що реалізується
в даному магазині, та, в розумінні
Закону України «Про рекламу», не є
рекламою, тому отримання дозволу на
розміщення вивіски від органу охорони
культурної спадщини не потрібно (а. с.10,
11).

09.08.2012 р. Комітетом складено акт № 7 про
порушення законодавства у сфері
охорони культурної спадщини, згідно з
яким ТОВ «Алло» не погодило розміщення
реклами та позначок на фасаді
вищевказаної пам'ятки архітектури, чим
було порушено вимоги ч.5 ст.24 Закону
України «Про охорону культурної
спадщини».

25.09.2012 р. Комітетом на підставі п.20
ч.1 ст.6, ст.24, ч.3 ст.44 Закону України «Про
охорону культурної спадщини», за
недотримання вимог щодо захисту,
збереження, утримання, та використання
пам'ятки архітектури до ТОВ «АЛЛО»
застосована фінансова санкція в
розмірі 17 000 грн. (а. с.8, 9).

ТОВ "АЛЛО", вважаючи вказану постанову
про накладення штрафу незаконною,
звернулось до адміністративного суду з
даним позовом.

Перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга ТОВ
"АЛЛО" не підлягає задоволенню з таких
підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.6 Закону України
«Про охорону культурної спадщини» від
08.06.2000 р. № 1805-III (в редакції, що діяла на
момент проведення перевірки) до
повноважень органу охорони культурної
спадщини Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, органів охорони
культурної спадщини обласних,
Київської та Севастопольської міських
державних адміністрацій відповідно до
їхньої компетенції належить
здійснення контролю за виконанням
цього Закону, інших
нормативно-правових актів про охорону
культурної спадщини.

Згідно Положення про
Республіканський комітет Автономної
республіки Крим з охорони культурної
спадщини, затвердженого Радою
міністрів Автономної Республіки Крим
31.03.2010 р. № 128:

« 1. Республиканский комитет Автономной
Республики Крым по охране культурного
наследия (далее - Рескомитет) является
органом исполнительной власти
Автономной Республики Крым,
подотчетным, подконтрольным и
ответственным перед Верховной Радой
Автономной Республики Крым и Советом
министров Автономной Республики Крым.

… 5. Рескомитет в соответствии с
возложенными на него задачами:

5.1. Осуществляет контроль за
выполнением Закона Украины "Об охране
культурного наследия", иных
нормативно-правовых актов об охране
культурного наследия.

5.20. Применяет финансовые санкции за
нарушение Закона Украины «Об охране
культурного наследия».

6.16. Составлять протоколы об
административных правонарушениях за
нарушения законодательства в сфере
охраны культурного наследия в
соответствии с действующим
законодательством.»

Згідно п.20 ч.1 ст.6 Закону України
«Про охорону культурної спадщини» до
повноважень органу охорони
культурної спадщини Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, органів
охорони культурної спадщини обласних,
Київської та Севастопольської міських
державних адміністрацій відповідно до
їхньої компетенції належить:
застосування фінансових санкцій за
порушення цього Закону.

При цьому, у відповідності до ст.12
Закону України Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності від 05.04.2007 р.
№ 877-V (в редакції, що діяла на момент
проведення перевірки) невиконання
приписів, розпоряджень або інших
розпорядчих документів щодо усунення
порушень вимог законодавства,
виявлених під час здійснення заходу
державного нагляду (контролю), тягне за
собою застосування до суб'єкта
господарювання штрафних санкцій у
порядку, встановленому законом.

У разі застосування санкцій
за порушення вимог законодавства,
зокрема, якщо законом передбачаються
мінімальні та максимальні розміри
санкцій, враховується принцип
пропорційності порушення і покарання.

Отже, відповідачу надано повноваження
на проведення позапланової перевірки
узгодження розміщення реклами на
пам'ятках культурної спадщини та
повноваження притягувати до
відповідальності у вигляді штрафу за
порушення приписів чинного
законодавства.

Так, відповідно до абз.3 ч.1 ст.44 Закону
України «Про охорону культурної
спадщини» відповідний орган охорони
культурної спадщини накладає на
юридичну особу, яка є власником або
уповноваженим ним органом чи
замовником робіт, такі фінансові
санкції: за недодержання вимог щодо
захисту, збереження, утримання,
використання, реставрації,
реабілітації пам'яток, у тому числі тих
вимог, що передбачені охоронними
договорами, умисне доведення їх до
стану руйнації - у розмірі від
тисячі до десяти тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Рішення органу охорони
культурної спадщини про застосування
фінансових санкцій може бути оскаржено
до суду.

Згідно частин 1-4 статті 24 Закону
України «Про охорону культурної
спадщини» власник або уповноважений
ним орган, користувач зобов'язані
утримувати пам'ятку в належному
стані, своєчасно провадити ремонт,
захищати від пошкодження, руйнування
або знищення відповідно до цього
Закону та охоронного договору.

Використання пам'ятки повинно
здійснюватися відповідно до режимів
використання, встановлених органами
охорони культурної спадщини, у спосіб,
що потребує якнайменших змін і
доповнень пам'ятки та забезпечує
збереження її матеріальної
автентичності, просторової композиції,
а також елементів обладнання,
упорядження, оздоби тощо.

Режими використання пам'яток
встановлює:

центральний орган виконавчої
влади у сфері охорони культурної
спадщини щодо пам'яток національного
значення;

орган охорони культурної
спадщини Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, органи охорони
культурної спадщини обласних,
Київської та Севастопольської міських
державних адміністрацій щодо пам'яток
місцевого значення.

Забороняється змінювати
призначення пам'ятки, її частин та
елементів, робити написи, позначки на
ній, на її території та в її охоронній
зоні без дозволу відповідного органу
охорони культурної спадщини.

У разі виникнення загрози для
збереженості пам'ятки її власник або
уповноважений ним орган, особа, яка
набула права володіння, користування
чи управління, зобов'язані негайно
повідомити про це орган охорони
культурної спадщини обласних,
Київської та Севастопольської
міських, районних державних
адміністрацій та орган місцевого
самоврядування, на території якого
розташована пам'ятка.

У відповідності до абз.2 ч.5 ст.24
Закону України «Про охорону культурної
спадщини» розміщення реклами на
пам'ятках місцевого значення, в межах
зон охорони цих пам'яток дозволяється
за погодженням з органом охорони
культурної спадщини Ради міністрів
Автономної Республіки Крим чи органами
охорони культурної спадщини обласних,
Київської та Севастопольської міських
державних адміністрацій. Ці
повноваження можуть бути делеговані
органам охорони культурної спадщини
нижчого рівня відповідно до закону.

Отже, для розміщення реклами на
пам'ятках місцевого значення замовнику
робіт (реклами) слід отримати дозвіл в
органі охорони культурної спадщини,
яким у даному випадку є відповідач.

При цьому, за визначеннями, наведеними
у статті 1 Закону України «Про рекламу»
від 03.07.96 р. № 270/96-ВР, реклама -
інформація про особу чи товар,
розповсюджена в будь-якій формі та в
будь-який спосіб і призначена
сформувати або підтримати обізнаність
споживачів реклами та їх інтерес щодо
таких особи чи товару;

зовнішня реклама - реклама, що
розміщується на спеціальних
тимчасових і стаціонарних
конструкціях, розташованих на
відкритій місцевості, а також на
зовнішніх поверхнях будинків, споруд,
на елементах вуличного обладнання, над
проїжджою частиною вулиць і доріг;

рекламодавець - особа, яка є
замовником реклами для її виробництва
та/або розповсюдження.

Доказів виконання вищевказаного
припису відповідача від 07.07.2012 р. № 17 і
отримання позивачем вищевказаного
дозволу матеріали справи не містять.

Скаржник посилається на те, що
позивачем на фасаді будівлі розміщено
лише вивіску із зображенням торгової
марки ТОВ «АЛЛО», що згідно положень
Закону України «Про рекламу», не
вважається рекламою, тому підстави для
застосування фінансових санкцій
відсутні.

Дійсно, за приписами ч.7 ст.8 Закону
України «Про рекламу» розміщення
інформації про виробника товару та/або
товар у місцях, де цей товар
реалізується чи надається споживачеві,
у тому числі на елементах обладнання
та/або оформлення місць торгівлі, а
також безпосередньо на самому товарі
та/або його упаковці, не вважається
рекламою.

Також згідно ч.6 ст.9 Закону
України «Про рекламу» вивіска чи
табличка з інформацією про
зареєстроване найменування особи,
знаки для товарів і послуг, що належать
цій особі, вид її діяльності (якщо це
не випливає із зареєстрованого
найменування особи), час роботи, що
розміщена на внутрішній поверхні
власного чи наданого у користування
особі приміщення, на зовнішній
поверхні будинку чи споруди не вище
першого поверху або на поверсі, де
знаходиться власне чи надане у
користування особі приміщення, біля
входу в таке приміщення, не вважається
рекламою.

Разом з тим, з фотографій пам'ятки
архітектури місцевого значення -
колишній прибутковий будинок Петіна П.
А. у м.Сімферополі по пр.Кірова, 34 (а.
с.12-14), досліджених судом першої
інстанції, вбачається, що зовнішній
вигляд фасаду є суттєво спотвореним
внаслідок установки конструкцій,
позначок та вивісок, зроблених на
замовлення позивача.

При цьому, колегія суддів
погоджується з позицією суду першої
інстанції про те, що конструкції на
фасаді зазначеної будівлі підпадають
під поняття «зовнішня реклама»,
оскільки відповідають вимогам ч.2 ст.16
Закону України «Про рекламу».

Положення Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачає не лише обов'язок суб'єкта
владних повноважень (відповідача у
справі) щодо доказування правомірності
свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2
ст.71 КАС України), але й обов'язок кожної
сторони довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення
(ч.1 ст.71 КАС України).

Позивачем в порушення
вищевказаних вимог Закону України «Про
охорону культурної спадщини» не надано
доказів того, що Товариством розміщено
рекламну вивіску із зображенням
логотипу компанії на фасаді пам'ятника
та зовнішню рекламу товарів без
дозволу та погодження з органом
охорони культурної спадщини Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
не надано доказів виконання припису
суб'єкта владних повноважень на
отримання такого дозволу, тому
застосування штрафних санкцій у сумі 17
000 грн. згідно спірної постанови є
правомірним.

Отже, колегія суддів вважає
обґрунтованою відмову суду першої
інстанції у задоволенні позовних вимог
ТОВ «Алло» щодо визнання протиправною
та скасування постанови РК АРК з
охорони культурної спадщини про
накладення фінансової санкції б/н від
25.09.2012 р.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія
судів не вбачає підстав для скасування
постанови суду першої інстанції у
даній справі.

Керуючись ст.196, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206
КАС України, суд , -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "АЛЛО" на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 4
грудня 2012 р. у справі № 2а/0470/13253/12
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 4
грудня 2012р. у справі № 2а/0470/13253/12
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст.212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко