Справа № 819/889/14-а
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/889/14-a

"15" травня 2014 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд, в складі:

Головуючого судді Жука А.В.

при секретарі судового засідання:
Порплиці Т.В.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Зварича Р.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Тернополі адміністративну справу

за адміністративним позовом ОСОБА_3

до Другого відділу Державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції

про скасування постанови про
накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного
адміністративного суду звернулася
ОСОБА_3 з адміністративним позовом до
Другого відділу Державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції про скасування
постанови про накладення штрафу
ВП№41331405 від 15.04.2014 року.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, просила суд позов
задовольнити. Додатково пояснив, що
постанова про накладення штрафу є
протиправною, з огляду на те, що рішення
Тернопільського міськрайонного суду
на підставі якого був виданий
виконавчий документ виконала в повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечив з підстав викладених в
письмових запереченнях, просив в
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі.

Заслухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
повно і всебічно з'ясувавши всі
обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства,
перевіривши їх дослідженими у судовому
засіданні доказами, суд вважає, що
позов не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

19 грудня 2013 року Тернопільським
міськрайонним судом Тернопільської
області видано виконавчий лист
№1915/16439/2012, згідно якого ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 було зобов'язано не чинити
виконавчому комітету Тернопільської
міської ради перешкод у користуванні
квартирою АДРЕСА_1, шляхом вивільнення
квартири АДРЕСА_1.

25 грудня 2013 року державним виконавцем
Другого відділу ДВС Тернопільського
МУЮ винесено постанову "Про відкриття
виконавчого провадження" ВП №41331405,
якою відкрито виконавче провадження та
надано боржнику ОСОБА_3 строк для
самостійного виконання рішення до
31.12.2013 року.

18.03.2014 року боржнику надіслано вимогу
виконати рішення суду, та не чинити
перешкод виконавчому комітету
Тернопільської міської ради у
користуванні квартирою АДРЕСА_1, і
зобов'язано боржника бути присутнім за
даною адресою 02.04.2014 року о 10 год. 00 хв.
для перевірки виконання рішення суду.

Як слідує з матеріалів справи та не
заперечується сторонами по справі,
01.04.2014 року на адресу відділу ДВС
надійшла заява від боржника, в якій
позивач повідомив, що вищевказану
вимогу державного виконавця він
отримав та перешкод виконавчому
комітету Тернопільської міської ради у
користуванні квартирою АДРЕСА_1 не
чинить.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Закону
України "Про виконавче провадження" від
21.04.1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV)
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Частиною першою ст. 25 Закону № 606-XIV
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до п.1.1 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України 02.04.2012 №
512/5, що зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 2 квітня 2012 р. за №
489/20802 (далі - Інструкція № 512/5) ця
Інструкція розроблена відповідно до
Закону України "Про виконавче
провадження", інших законодавчих актів
України та нормативно-правових актів
Міністерства юстиції України і
визначає окремі питання організації
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб) (далі -
рішення), що відповідно до Закону
підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1.5 Інструкції № 512/5
передбачено, що під час здійснення
виконавчого провадження державний
виконавець приймає рішення шляхом
винесення постанов, попереджень,
внесення подань, складання актів та
протоколів, надання доручень,
розпоряджень, вимог, подання запитів,
заяв, повідомлень або інших
процесуальних документів у випадках,
передбачених Законом та іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.1.5.2. Інструкції № 512/5
акт - документ, що підтверджує певні
встановлені факти або події.

Виходом державного виконавця за
адресою боржника 16.01.2014 року
встановлено, що не вдалося перевірити
рішення суду оскільки дверей квартири
ніхто не відчинив, про що складено
відповідний акт державного виконавця.

16 січня 2014 року державним виконавцем
надіслано боржнику вимогу про надання
можливості перевірити виконання
рішення суду 22.01.2014 о 12 год. 00 хв.

22 січня 2014 року о 12 год. 00 хв. виходом
державного виконавця за місцем
проведення перевірки встановлено, що
боржник - ОСОБА_3 на місце проведення
виконавчих дій не з'явилася, доступу до
квартири не надала, про що відповідачем
були складені відповідні акти
державного виконавця.

11 лютого 2014 року державний виконавець
звернувся до Тернопільського
міськрайонного суду із поданням про
примусове входження до квартири
АДРЕСА_1.

Ухвалою Тернопільського
міськрайонного суду подання
Державного виконавця про примусове
входження до квартири АДРЕСА_1
задоволено.

ОСОБА_3 11.02.2014 року подано апеляційну
скаргу на ухвалу Тернопільського
міськрайонного суду про примусове
входження до квартири.

Ухвалою Апеляційного суду
Тернопільської області від 18.03.2014 року
ухвалу від 11.02.2014 року скасовано та
постановлено нову, якою в задоволенні
подання державного виконавця про
примусове входження до квартири
АДРЕСА_1.

Щодо тверджень позивача з приводу
наявності ухвали від 18 березня 2014 року
апеляційного суду Тернопільської
області якою відмовлено у задоволенні
подання державного виконавця Другого
відділу державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції про примусове входження до
квартири АДРЕСА_1, то така судом до
уваги не приймається, оскільки, остання
не змінює та не скасовує обов'язку
позивачки у даній справ (боржника у
виконавчому проваджені 41331405) виконати
рішення суду у справі № 1915/16439/2012, яким
ОСОБА_4, ОСОБА_3 зобов'язано не чинити
виконавчому комітету Тернопільської
міської ради перешкод у користуванні
квартирою АДРЕСА_1, шляхом вивільнення
квартири АДРЕСА_1

З аналогічних підстав судом не
приймається до уваги і посилання
позивачки на наявність іншого, раніше
прийнятого судового рішення у справі
за позовом Тернопільської міської ради
до позивачки про виселення з квартири
АДРЕСА_1 (справа №2-9169/11 рішення
апеляційного Тернопільської області
від 31 травня 2012р.). Також, суд звертає
увагу на те, що сторони у справах
№2-9169/11 та № 1915/16439/2012 є різними. Так, у
першій справі сторонами є ОСОБА_3 та
Тернопільська міська рада, а у іншій
справі сторонами є ОСОБА_3 і виконавчий
комітет Тернопільської міської ради.
Відповідно, сторонами у виконавчому
провадженні у межах якого винесено
оскаржуване рішення є: боржник -
ОСОБА_3, стягувач - виконавчий комітет
Тернопільської міської ради.

Пунктом 1.7. Інструкції № 512/5
передбачено, що вимоги державного
виконавця щодо виконання рішень
обов'язкові для всіх органів, установ,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.

Відповідно до ст. 89 Закону № 606-ХІV у
разі невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

18 березня 2014 року державним виконавцем
надіслано боржнику вимогу про надання
можливості перевірити виконання
рішення суду 02.04.2014 о 10 год. 00 хв.

ОСОБА_3 02 квітня 2014 року подано заяву до
Другого відділу ДВС Тернопільського
міського управління юстиції в якій
боржник вказує, що перешкод
Тернопільській міській раді у
користуванні квартирою АДРЕСА_1 не
чинить і рішення ним виконано в повному
обсязі.

Виходом державного виконавця 02 квітня
2014 року встановлено, що не вдалося
перевірити рішення суду оскільки
дверей квартири ніхто не відчинив, про
що складено відповідний акт.

04 квітня 2014 року державним виконавцем
винесено постанову про накладення
штрафу ВП 41331405 в розмірі 170,00 грн.

Як підтверджується матеріалів справи
та не заперечувалось позивачем, 10.04.2014
року повторним виходом державного
виконавця за місцем проведення
перевірки рішення суду встановлено, що
боржник - ОСОБА_3 на місце проведення
виконавчих дій не з'явилася, доступу до
квартири не надала, про що відповідачем
був складений відповідний акт
державного виконавця.

Також, як визнано у судовому засіданні
представником позивача, станом на час
вчинення відповідачем виконавчих дій
(10.04.2014р.), як і на час розгляду даної
справи судом, ОСОБА_3 квартира АДРЕСА_1
не вивільнена, та поважні причини, які
унеможливлювали виконання боржником
згадуваного рішення суду відсутні.

Згідно ч.2 ст. 89 Закону № 606-ХІV у разі
повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

15 квітня 2014 року державним виконавцем
винесено постанову про накладення
штрафу ВП 41331405 в розмірі 340,00 грн.

Крім того, слід відмітити, що судове
рішення Тернопільського
міськрайонного суду у справі №607/1080/14-ц
від 03 квітня 2014р. на яке посилався
представник позивача у судовому
засіданні в обґрунтування заявленого
позову, ні на час винесення
оскаржуваного рішення, ні станом на час
розгляду справи судом не набрало
законної сили, а отже не приймається
судом як належна підстава для
скасування оскаржуваної постанови.

17 квітня 2014 року державним виконавцем
направлено в Тернопільський МВ УМВС
України подання про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності.

За наведених обставин, дослідивши
матеріали справи, встановивши всі
обставини, що мають значення для
справи, суд приходить до висновку, що
за не виконання рішення суду № 1915/16439/2012
від 19.12.2012 року відповідачем правомірно
винесено постанову ВП № 41331405 від 15.04.2014
року про накладення штрафу в розмірі
340,00 грн., в зв'язку з чим позовні вимоги
ОСОБА_3 до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 35,70,71,79,86,128,153,158-163,167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 до другого відділу
Державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції про скасування постанови
державного виконавця про накладення
штрафу ВП №41331405 від 15.04.2014 - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строків апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо воно не
скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справи.

В повному обсязі постанова складена та
пыдписана 20.05.2014.

Головуючий суддя
Жук А.В.

копія вірна

Суддя
Жук А.В.