Справа № 815/2562/14
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2562/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року Одеський
окружний адміністративний суд у
складі:

головуючого судді - Завальнюка І.В.,

за участю секретаря - Чернобай А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Металзюкрайн Корп ЛТД» до Державної
податкової інспекції у Суворовському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом, в якому просить скасувати
податкове повідомлення-рішення від 28
лютого 2014 року № .

В обґрунтування адміністративного
позову позивач (далі - Товариство)
зазначив, що висновки в акті перевірки
від 24.02.2014 року № 355/15-54-22-01/19349403, на
підставі якого прийнято оскаржуване
податкове повідомлення-рішення,
містять відомості щодо виявлених
порушень, факт існування яких не
підтверджений належними засобами
доказування та допустими доказами, а
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення винесено
всупереч законодавству, що регулює
спірні правовідносини. Зокрема,
перевіряючим встановлено порушення
позивачем податкового законодавства
на підставі акту перевірки контрагента
позивача - ТОВ «Вторметекспорт», яким
встановлено ознаки нікчемності
правочинів; неможливість контрагента
здійснювати господарську діяльність.
Разом із тим, позивач зазначає, що
формування податкового кредиту
здійснювалося за наявності усіх
визначальних факторів, що є підставою
для зменшення об'єкту оподаткування.
Висновки про неправомірність
віднесення до податкового кредиту
коштів, сплачених за взаємовідносинами
із контрагентом не підтверджені жодним
документом бухгалтерського та
податкового обліку, або іншими
доказами, які є допустимими у розумінні
чинного податкового законодавства та,
відповідно, є незаконними. Отже
покладені в основу спірного
податкового повідомлення-рішення
висновки за актом перевірки є
необґрунтованими, у зв'язку із чим
зазначене податкове
повідомлення-рішення неправомірне та
підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги із викладених
вище підстав підтримала у повному
обсязі та просила задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала у
повному обсязі, в задоволенні позову
просила відмовити, зважаючи на
обґрунтованість оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення та
наявність порушень позивачем
податкового законодавства.

Вислухавши пояснення представників
сторін та дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку про
обґрунтованість адміністративного
позову та наявність підстав для його
задоволення.

Судом встановлено, що згідно з пп.20.1.4
п.20.1 ст.20, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України,
відповідно до наказу ДПІ у
Суворовському районі м. Одеси від 20.02.2014
року № 189 співробітником податкової
інспекції проведена позапланова
невиїзна перевірка ТОВ «Металзюкрайн
Корп ЛТД» з питань взаємовідносин з ТОВ
«Вторметекспорт» за період з 01.10.2013
року по 31.10.2013 року, за результатами
якої складений акт від 24.02.2014 року №
355/15-54-22-01/19349403.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ
«Металзюкрайн Корп ЛТД» вимог п.198.1,
п.198.2, п.198.3, п. 198.6 ст.198 ПК України, в
результаті чого за жовтень 2013 року
занижено податок на додану вартість в
сумі 1951600 гривень.

На підставі вищевказаного акту
перевірки ДПІ у Суворовському районі м.
Одеси прийнято податкове
повідомлення-рішення від 28.02.2014 року №
, яким збільшено суму грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість в сумі 1951600 гривень та
застосовано штрафну санкцію в розмірі
975800 гривень.

Не погодившись із вищезазначеним
податковим повідомленням-рішенням ТОВ
«Металзюкрайн Корп ЛТД» оскаржило
останнє в адміністративному порядку
шляхом подачі первинної та повторної
скарг до ГУ Міндоходів в Одеській
області та Міндоходів України, які
залишені без задоволення, а спірне
податкове повідомлення-рішення - без
змін, що зумовило позивача звернутись
за судовим захистом.

Оцінивши належність, допустимість,
достовірність наданих сторонами
доказів, а також достатність та
взаємний зв'язок у їх сукупності, суд
вважає зазначене податкове
повідомлення-рішення необґрунтованим,
а позовні вимоги підлягаючими
задоволенню у зв'язку з наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
«Металзюкрайн Корп ЛТД» (Покупець) у
перевіреному періоді мало
господарські відносини із ТОВ
«Вторметекспорт» (Постачальник) на
підставі укладеного договору поставки
товару на умовах СРТ № 15-10/2013 від 15.10.2013
року (т.І, а.с.73-77).

Відповідно до п.1.1 Договору
Постачальник взяв на себе зобов'язання
поставити у власність Покупця олію
соняшникову нерафіновану наливом
врожаю 2013 рок, а Покупець - оплатити та
прийняти товар.

Згідно з п.3.1 Договору кількість Товару
- 1550 метричних тон +/-5% за вибором
Покупця. Ціна товару зазначається у
видатковій накладній, після підписання
з обох сторін вважається узгодженою.
Загальна вартість Товару, що
поставляється за Договором становить
13500000 гривень, у т.ч. ПДВ +/-5% в залежності
від кількості Товару. Вартість Товару
вказана з урахуванням вартості
завантаження Товару в транспортний
засіб Постачальника, а також з
урахуванням вартості транспортування
за рахунок Постачальника.

На виконання зазначеного Договору ТОВ
«Вторметекспорт» у жовтні 2013 року
поставило 1394 т. олії та виписало на
користь «Металзюкрайн Корп ЛТД»
видаткові та податкові накладні на
загальну суму 11709600 гривень, у т.ч. ПДВ -
1951600 гривень. Розрахунки між сторонами
не проведені; станом на 31.03.2013 року по
рахунку № 631 «Розрахунки з
вітчизняними постачальниками» у ТОВ
«Металзюкрайн Корп ЛТД» по
взаємовідносинам із ТОВ
«Вторметекспорт» обліковується
кредиторська заборгованість в сумі
11709600 гривень.

На підставі виписаних ТОВ
«Вторметекспорт» податкових накладних
від 31.10.2013 року №№ 509-703 позивачем
включено до податкового кредиту жовтня
2013 року суму 1951600 гривень, що на думку
перевіряючого здійснено безпідставно,
оскільки фактичне надання послуг,
передбачене договірними
домовленостями між ТОВ «Металзюкрайн
Корп ЛТД» та ТОВ «Вторметекспорт»,
місця не мало. Зазначені висновки за
актом перевірки здійснені на підставі
досліджених в ході перевірки первинних
документів, наданих Товариством, акту
ДПІ у Шевченківському районі м. Києва №
2260/26-59-22-01/30127924 від 09.12.2013 року «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Вторметекспорт».

Зі змісту вищевказаного акту
вбачається, що на момент проведення
зустрічної звірки стан ТОВ
«Вторметекспорт» - «направлено
повідомлення про відсутність за
місцезнаходженням», а самим
підприємством не підтверджено
реальність здійснення господарських
відносин із платниками податків, їх,
вид, обсяг, якість та розрахунки.

При цьому суд враховує, що в разі
неможливості провести зустрічну
звірку суб'єкта господарювання,
зокрема у зв'язку із зняттям з обліку,
встановленням відсутності суб'єкта
господарювання та/або його посадових
осіб за місцезнаходженням (податковою
адресою) складається акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання за
формою, передбаченою Додатком 3 до
Методичних рекомендацій щодо
організації та проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок, затверджених
наказом від 22 квітня 2011 року № 236, який,
на відміну від форми довідки про
результати проведення зустрічної
звірки (Додаток 5), не передбачає
викладення будь-яких висновків щодо
підтвердження або непідтвердження
реальності здійснення господарських
відносин суб'єкта господарювання.

Акт про неможливість проведення
зустрічних звірок не є тим самим, що і
результати проведення зустрічних
звірок, які є джерелом отримання
податкової інформації, що положеннями
ст.83 ПКУ визначена в якості підстави
для висновків під час проведення
перевірок. Сама по собі неможливість
реалізації органами державної
податкової служби визначеної
законодавства компетенції щодо
проведення зустрічних звірок
вказаного контрагенту не може
вважатись доказом вчинення порушень
податкового законодавства позивачем.

Таким чином, взявши до уваги акт ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва №
2260/26-59-22-01/30127924 від 09.12.2013 року «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Вторметекспорт» та
відхиливши первинну документацію,
надану до перевірки ТОВ «Металзюкрайн
Корп ЛТД» (договір поставки, картки
рахунків, видаткові та податкові
накладні, реєстр отриманих та виданих
податкових накладних, договори з
перевізниками товару (олії), ВМД щодо
продажу товару, відомості орендованого
та власного майна тощо), податковий
орган зробив висновок про нереальність
вищезазначеного правочину щодо
поставки олії.

Суд не погоджується з вказаними
висновками акту перевірки, на підставі
яких прийнято оскаржуване податкове
повідомлення-рішення, та дослідивши
фактичність проведених господарських
операцій, їх зв'язок з господарською
діяльністю позивача, дійшов висновку
про обґрунтованість формування
податкового кредиту, з огляду на
наступне.

Право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України; ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу (п. 198.1 ст. 198 ПК
України).

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 зазначеного
Кодексу не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними або оформлені з
порушенням вимог чи не підтверджені
митними деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Перевіряючим не надано оцінки фактам,
що понесені позивачем витрати
обумовлені виробничою необхідністю, а
також направлені на організацію
виробничого процесу та мали реальний
характер; докази того, що дані, наведені
в документах, не відповідають
дійсності та товар не придбавався в
ході перевірки не встановлені. При
цьому перевіряючим не надано оцінки
первинним документам, що підтверджують
фактичність господарської операції,
які оформлені відповідно до вимог
чинного законодавства. Натомість
констатовано, що ці документи не
доводять реальності операції.

В даному випадку податковий орган
обмежився посиланням на акт перевірки
іншої податкової інспекції та без
самостійного дослідження
господарської операції дійшов хибного
висновку про безтоварність укладеного
позивачем із контрагентом правочину,
залишивши поза увагою первинну
документацію.

Поряд із тим з наданих позивачем
доказів судом вбачається, що договір
мав на меті настання реальних правових
наслідків, що обумовлені ним, оскільки
товар був поставлений, а договір
виконано сторонами в повному обсязі.

Таким чином, встановивши реальність
операції між позивачем та його
контрагентом ТОВ «Вторметекспорт»,
дотримання ТОВ «Металзюкрайн Корп ЛТД»
вимог Податкового кодексу країни,
пред'явлення ним до контролюючому
органу первинної документації,
відсутність будь-якої шкоди інтересам
держави тощо, суд дійшов висновку про
правомірне формування позивачем
податкового кредиту, та, відповідно,
про неправомірність оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення.

Зважаючи на встановлені судом
обставини, з урахуванням положень
діючого законодавства, суд приходить
до висновку, що доводи перевіряючого
щодо безпідставного формування ТОВ
«Металзюкрайн Корп ЛТД»» податкового
кредиту, які підтверджені первинними
бухгалтерськими документами, та
складені належним чином і відповідають
вимогам ведення бухгалтерського
обліку, є необґрунтованими, оскільки
факти отримання товару підтверджені
достатніми та належними доказами.

При цьому суд не приймає до уваги
доводи представника відповідача щодо
відсутності у позивача ТТН на
підтвердження транспортування
придбаного товару, оскільки: по-перше,
як убачається з акту перевірки, вони не
були підставою для відповідного
висновку податкового органу; по-друге,
згідно умов договору поставки товару
на умовах СРТ № 15-10/2013 від 15.10.2013 року,
транспортування здійснювалося за
рахунок та силами контрагента
позивача, що виключає обов'язкову
наявність зазначеного доказу саме у
ТОВ «Металзюкрайн Корп ЛТД».

Перевіряючи обґрунтованість та
законність дій та рішень суб'єкта
владних повноважень, суд враховує
наведене нормативне регулювання та
вимоги частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, які певною мірою відображають
принципи адміністративної процедури.

Суд також враховує встановлений ст.3
Конституції України, ст.7 КАС України
принцип верховенства права, який в
адміністративному судочинстві
зобов'язує суд надавати законам та
іншим нормативно-правовим актам
тлумачення у спосіб, який забезпечує
пріоритет прав людини при вирішенні
справи. Тлумачення законів та
нормативно-правових актів не може
спричиняти несправедливих обмежень
прав людини.

Системний аналіз наведених правових
норм при застосуванні до
правовідносин, що є предметом судового
дослідження, вказує на те, що
відповідач, який є суб'єктом владних
повноважень при прийнятті
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення діяв без
урахування усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії), без дотримання
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія), та без дотримання принципу
верховенства права.

Таким чином, на підставі ст.10 КАС
України, згідно якої усі учасники
адміністративного процесу є рівними та
ст.11 КАС України, згідно якої розгляд і
вирішення справ у адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними доказів, з'ясувавши
обставини у справі; перевіривши всі
доводи і заперечення сторін та надавши
правову оцінку наданим доказам, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
позовних вимог, у зв'язку із чим позов
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Металзюкрайн Корп
ЛТД» задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Суворовському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області від 28
лютого 2014 року № .

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 29
травня 2014 року.

Суддя
_______________ І.В. Завальнюк