Справа № 826/11982/13-а
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Клименчук Н.М.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
- Троян Н.М.,

суддів
- Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря
- Костюченка М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
18 жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої
служби Шевченківського районного
управління юстиції у місті Києві про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2, звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом в якому просив: визнати дії
ВДВС Шевченківського районного
управління юстиції у місті Києві
неправомірними та зобов'язати зняти
арешт з квартири АДРЕСА_1 та з всього
нерухомого майна, яке належить йому,
згідно постанови ВДВС Шевченківського
районного управління юстиції у місті
Києві від 22.05.2002.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва 18
жовтня 2013 року адміністративний позов
задоволено частково, шляхом
зобов'язання ВДВС Шевченківського
районного управління юстиції у місті
Києві зняти арешт з квартири АДРЕСА_1,
яка належить ОСОБА_2

Позивач, не погоджуючись із зазначеною
постановою, подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить суд
скасувати постанову та прийняти нову,
якою позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

Відповідно до частини першої ст. 195
Кодексу адміністративного судочинства
України від 06.07.2005 №2747-VI (КАС України)
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а постанова
суду першої інстанції - скасуванню,
виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи, 09.11.2004
Першою Київською державною
нотаріальною конторою, на все нерухоме
майно, що належить ОСОБА_2 накладено
арешт, на підставі постанови відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського району м. Києва від
22.05.2002.

22 травня 2005 року Державною виконавчою
службою у Шевченківському районі м.
Києва винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження за
№81/40. Зазначеною постановою виконавче
провадження по примусовому виконанні
виконавчого листа №1/117 виданого 26.12.2000
Київським міським судом про
конфіскацію майна, що належить ОСОБА_2
на користь держави закінчено та
скасовано арешт з квартири АДРЕСА_1, яка
належить на праві власності ОСОБА_2.

Однак, як стало відомо із відповіді
приватного нотаріуса ОСОБА_3 від 04.07.2013
за вх. №36, що в результаті перевірки
обтяжень в Державному реєстрі речових
прав на нерухому майно, виявлено запис
про арешти накладені на все нерухоме
майно належне ОСОБА_2, а саме:

- арешт на все нерухоме майно
накладений 09.112004 Першою Київською
державною нотаріальною конторою
згідно постанови ВДВС у
Шевченківському районі від 22.05.2002;

- арешт на все нерухоме майно
накладений 03.11.2004 Першою Київською
державною нотаріальною конторою
згідно постанови слідчого управління
СБ України від 25.02.2000.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку
виконавчого органу та з метою їх
відновлення ОСОБА_2 звернувся за
захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції виходив з того, що
матеріалами справи підтверджується та
відповідно позивачем обґрунтовано
необхідність в зобов'язанні
відповідача зняти арешт з квартири
АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ОСОБА_2.

Проте, колегія суддів не погоджується
повністю з висновком суду першої
інстанції, з огляду на таке.

Положеннями частини третьої ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження» 21.04.1999 №606-XIV, встановлено,
що про закінчення виконавчого
провадження державний виконавець
виносить постанову з обов'язковим
мотивуванням підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копія постанови у
триденний строк надсилається сторонам
і може бути оскаржена в десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні
державним виконавцем накладено арешт
на майно боржника, у постанові про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа
до суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, державний
виконавець зазначає про зняття арешту,
накладеного на майно боржника (ч. 2 ст. 50
Закону №606-XIV).

Водночас, згідно частини другої ст. 60
вказаного Закону, у разі прийняття
судом рішення про зняття арешту з майна
арешт з майна знімається за постановою
державного виконавця не пізніше
наступного дня, коли йому стало відомо
про такі обставини. Копія постанови про
зняття арешту з майна надсилається
боржнику та органу (установі), якому
була надіслана для виконання постанова
про накладення арешту на майно
боржника.

Як вбачається з матеріалів справи,
22.05.2005 Державною виконавчою службою у
Шевченківському районі м. Києва
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження за №81/40, якою
скасовано арешт з квартири АДРЕСА_1, яка
належить на праві власності ОСОБА_2.

З даної постанови, також вбачається і
те, що державним виконавцем накладався
арешт на все нерухоме майно, в тому
числі на квартиру.

Враховуючи наведені обставини та те, що
згідно постанови Апеляційного суду
міста Києва, вирок Київського міського
суду від 03.10.2000 в частині конфіскації
майна, у виконання не приведено, арешт
накладений на все нерухому майно
підлягає зняттю, що власне не взято до
уваги суду першої інстанції.

Слід зауважити, що накладений арешт на
все майно боржника зумовлений
постановою ВДВС Шевченківського
району, прийнятою на виконання вироку
Київського міського суду від 03.10.2000, а
саме виконавчого листа №1-117 щодо
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4

Як вбачається із здійснених позивачем
фотокопій матеріалів кримінальної
справи №1-117, а саме виконавчих листів
(а.с. 67-69) заборгованість ОСОБА_2
сплачена в повному обсязі.

Більше того, представником відповідача
у судовому засіданні 22 травня 2014 року,
надано відповідь на виконання вимог
ухвали Київського апеляційного
адміністративного суду від 10.04.2014,
згідно якої, надати для ознайомлення
матеріали виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №1-117, є неможливим, оскільки
відповідно до вимог п. 3.19 Інструкції з
діловодства в органах державної
виконавчої служби, строк зберігання
завершених виконавчих проваджень
становить три роки. Станом на 21.05.2014
виконавчі провадження завершені по 2010
рік включно, знищені у зв'язку із
закінченням терміну зберігання. Також,
згідно журналу обліку виконавчих
документів, переданих на виконання
державному виконавцеві та Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень, вищезазначений виконавчий
документ станом на 21.05.2014 на виконанні у
Відділі не перебуває.

Разом з тим, в судових дебатах,
представником відповідача висловлено
позицію щодо апеляційної скарги,
згідно якої ВДВС Шевченківського
районного управління юстиції у місті
Києві не заперечує про задоволення
такої скарги та відповідно про зняття
арешту з усього нерухомого майна, що
належить на праві власності ОСОБА_2

Що ж стосується вимог позивача в
частині визнання дій протиправними,
колегія суддів вважає за необхідне
зауважити на тому, що не надсилання
постанови про закінчення виконавчого
провадження може свідчити тільки про
допущення з боку суб'єкта владних
повноважень бездіяльності, а тому дана
вимога не підлягає задоволенню.

Отже, підсумовуючи наведені обставини,
а також встановленні під час
апеляційного провадження порушення,
допущенні судом першої інстанції, які
призвели до неправильного вирішення
справи, судова колегія приходить до
переконання, що зняття арешту підлягає
з усього майна ОСОБА_2, в тому числі із
квартири АДРЕСА_1, накладеного
постановою ВДВС Шевченківського
районного управління юстиції у місті
Києві від 22.05.2002.

Згідно до частини першої ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є: 1) неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи; 2)
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими; 3)
невідповідність висновків суду
обставинам справи; 4) порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

З огляду на викладене, судом першої
інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. В зв'язку з цим виникає
необхідність у частковому задоволені
апеляційної скарги та відповідно у
скасуванні постанови Окружного
адміністративного суду міста Києва
від 18 жовтня 2013 року з прийняттям нової
про відмову у задоволенні позову в
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 18 жовтня 2013 року -
скасувати.

Зняти арешт з усього майна, що належить
ОСОБА_2 в тому із квартири АДРЕСА_1,
накладений постановою ВДВС
Шевченківського районного управління
юстиції у місті Києві від 22.05.2002 про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.

В іншій частині позовні вимоги
залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
передбачені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:
Н.М. Троян

Судді:
Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя

Троян Н.М.

Судді:

Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.