Справа № 811/1300/13-а.
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 року
Справа № 811/1300/13-а.

провадження № 2-ап/811/17/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Дегтярьової С.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача 1: Відділу Державної
виконавчої служби Світловодського
міськрайонного управління юстиції
Кіровоградської області

до відповідача 2: Головного управління
Державної казначейської служби
України в Кіровоградській області

про визнання неправомірними дій та
стягнення шкоди,

за участю:

секретаря судового засідання - Ярошук
Т.О.,

представників:

позивача - не з'явився,

відповідача 1 - не з'явився,

відповідача 2 - не з'явився,

ОСОБА_1 звернувся з позовом, в
подальшому уточненим, до Відділу
Державної виконавчої служби
Світловодського міськрайонного
управління юстиції Кіровоградської
області про:

- визнання неправомірними дій
державного виконавця Гирич Р.Г. при
примусовому виконані постанови АЕ
№269037 від 20.08.09 р., яку прийнято
інспектором ДПС з обслуговування
адміністративної території м.Нікополь
про накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі
340,00 грн. за порушення ч.1 ст.122 КУпАП;

- стягнення витрат понесених на
копіювання, друк, поїздки та поштові
послуги в сумі 250,00 грн.;

- стягнення за рахунок Державного
бюджету завданої матеріальної шкоди в
розмірі 340,00 грн. та моральної шкоди в
розмірі 42 400,00 грн.

03 травня 2012 року ухвалою Тернівського
районного суду м. Кривого Рогу відкрито
провадження у справі (а.с.6).

28 лютого 2013 року ухвалою Тернівського
районного суду м. Кривого Рогу
адміністративну справу передано
Кіровоградському окружному
адміністративному суду. Ухвала
мотивована тим, що дана справа підсудна
окружному адміністративному суду.

Згідно п.2 ч.1 ст.18 КАС України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам, зокрема,
підсудні усі адміністративні справи з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень у
справах про притягнення до
адміністративної відповідальності.

У відповідності до п.5 ч.1ст.18 КАС
України місцевим загальним судам як
адміністративним судам, зокрема,
підсудні усі адміністративні справи з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1 - 4 частини першої цієї статті.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
позовні вимоги стосуються визнання
неправомірними дій державного
виконавця ВДВС Світловодського
міськрайонного управління юстиції
Кіровоградської області Гирич Р.Г. при
примусовому виконанні постанови АЕ
№269037 від 20.08.09 р. у справі про
притягнення до адміністративної
відповідальності, а тому дана справа
Кіровоградському окружному
адміністративному суду не підсудна.

Натомість, частиною 8 статті 22 КАС
України встановлено, що спори між
адміністративними судами щодо
підсудності не допускаються, а тому
Кіровоградський окружний
адміністративний суд вважає за
необхідне розглянути справу по суті
без повернення її до Тернівського
районного суду м. Кривого Рогу.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що спричинення моральної та
матеріальної шкоди пов'язане з
незаконним притягненням до
адміністративної відповідальності та,
як наслідок, стягненням виконавчою
службою штрафу та інших витрат.

Відповідачем до суду подано
заперечення на позовну заяву у
відповідності до якого позовні вимоги
не визнаються у повному обсязі,
оскільки 26.02.2010 р. постановою
державного виконавця відкрито
виконавче провадження по стягненню з
ОСОБА_1 штрафу в сумі 340 грн. на користь
держави (ДАІ). 02.08.2009 р. винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження в зв'язку із тим, що рішення
боржником фактично виконано, штраф
утримано з його заробітної плати.
Згідно наявної інформації у відділі
ДВС Світловодського МРУЮ постанову ДАІ
скасовано судом вже після стягнення
суми штрафу, а тому державним
виконавцем правомірно здійснювались
дії з виконання постанови ДАІ.

В судове засідання позивач не з'явився,
про дату час та місце розгляду справи
повідомлявся у встановленому порядку,
вимоги ухвали про відкриття
провадження у справі в частині виконав
та надав уточнення позовних вимог
(а.с.207-208).

В судове засідання представники
відповідачів не з'явились, подали
клопотання про розгляд справи без їх
участі (а.с.195-197,205).

У відповідності до ч.1 ст.41 КАСУ
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши подані позивачем та
відповідачем документи і матеріали,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2010 року державним
виконавцем відділу ДВС
Світловодського МУЮ відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання постанови №АЕ 269037 винесеної
20.08.2009 р. Нікопольською ДАІ про
стягнення з ОСОБА_1 штрафу в сумі 340,00
грн. на користь держави (ДАІ), який
працює на «ВК і К», вул. Дружби, 17 та
надано строк на добровільне виконання
до 05.03.2010 р. (а.с.21).

05 березня 2010 року державним
виконавцем винесено постанову про
стягнення з боржника виконавчого збору
в розмірі 34,00 грн. у зв'язку з тим, що
рішення боржником в добровільному
порядку не виконано, а також винесено
постанову про стягнення з боржника
витрат на проведення виконавчих дій в
розмірі 20,00 грн. (а.с.200-201).

Розпорядження про стягнення з
заробітної плати боржника штрафу,
виконавчого збору та витрат на
проведення виконавчих дій направлені
для виконання бухгалтерії ПП «ВК і К»,
оскільки ОСОБА_1 отримував там
заробітну плату (а.с.117-118).

02 серпня 2010 року державним
виконавцем винесена постанова про
закінчення виконавчого провадження в
зв'язку з фактичним виконанням шляхом
утримання із заробітної плати (а.с.202).

Частиною 1 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» від 21.04.1999
року №606-ХІV, який діяв на момент
виникнення спірних правовідносин (далі
- Закон №606-ХІV), державний виконавець
зобов'язаний вживати заходів
примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Відповідно до ст.25 Закону №606-ХІV,
державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії по виконанню
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, а по
виконанню рішення немайнового
характеру - у двомісячний строк. Строки
здійснення виконавчого провадження не
поширюються на час відкладення
провадження виконавчих дій або
зупинення виконавчого провадження та
на період реалізації арештованого
майна боржника.

У відповідності до п.8 ч.1 ст.37
Закону №606-ХІV, виконавче провадження
підлягає закінченню у випадках,
зокрема, фактичного повного виконання
рішення згідно з виконавчим
документом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
звернувся до Тернівського районного
суду м.Кривого рогу з позовом про
скасування постанови №АЕ 269037
винесеної 20.08.2009 р. Нікопольською ДАІ
про стягнення штрафу в сумі 340,00 грн.
Постановою суду від 14 листопада 2011 року
позов задоволено, постанову №АЕ 269037
від 20.08.2009 р. про накладення штрафу
скасовано (а.с.2).

В позовній заяві позивач
посилається на те, що виконання
державним виконавцем постанови після
її скасування є протиправним.

Судом встановлено, що в період
виконання відповідачем постанови №АЕ
269037 винесеної 20.08.2009 р. Нікопольською
ДАІ про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в
сумі 340,00 грн., та закінчення
виконавчого провадження вона не була
скасованою, а тому підлягала виконанню.

Згідно з п.4 ч.1 ст.37 Закону №606-ХІV,
виконавче провадження підлягає
обов'язковому зупиненню, зокрема, у
випадку зупинення судом стягнення на
підставі виконавчого документа.

В даному провадженні сторонами не
надано доказів зупинення Тернівським
районним судом м.Кривого рогу
стягнення штрафу в сумі 340,00 грн. під час
розгляду справи про скасування
постанови №АЕ 269037 винесеної 20.08.2009 р.
про його застосування. Та, як наслідок,
не надано доказів отримання
відповідачем ухвали суду про зупинення
судом стягнення такого штрафу.

Ухвалою від 22.04.2014 року суд
зобов'язував позивача надати
документальні докази повідомлення
Відділу Державної виконавчої служби
Світловодського міськрайонного
управління юстиції Кіровоградської
області про звернення до Тернівського
районного суду м.Кривого рогу з позовом
про скасування постанови АЕ №269037 від
20.08.2009 року. Вимоги ухвали в цій частині
позивачем не виконано.

В своєму поясненні відповідач
повідомив суду, що ОСОБА_1 не повідомляв
його про оскарження в суді постанови
№АЕ 269037 від 20.08.2009 р.

З огляду на викладене, суд вважає,
що під час здійснення виконавчих дій з
виконання постанови №АЕ 269037 від 20.08.2009
р. та при винесені постанови про
закінчення виконавчого провадження
державний виконавець діяв на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією і законами
України, а тому позовні вимоги про
визнання неправомірними його дій
задоволенню не підлягають.

Окрім того, позивач просив суд
стягнути моральну шкоду в сумі 42 400,00
грн. та матеріальну шкоду 340,00 грн.,
заподіяні, на його думку,
протиправністю дій державного
виконавця.

З огляду на зміст ч. 2 ст. 21 КАС
України, вимоги про відшкодування
шкоди, заподіяної протиправними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень або
іншими порушеннями прав, свобод та
інтересів суб'єктів публічно-правових
відносин, розглядаються
адміністративним судом, якщо вони
заявлені в одному провадженні з
вимогою вирішити публічно-правовий
спір.

У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК
України, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Цивільного
кодексу України моральна шкода
полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.

На підставі п. 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р.
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні.
З'ясуванню в даному випадку підлягає
те, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Оскільки судом встановлено
відсутність протиправності в діях
державного виконавця Гирич Р.Г. під час
примусового виконання постанови АЕ
№269037 від 20.08.09 р. про накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 340,00 грн. за порушення
ОСОБА_1 ч.1 ст.122 КУпАП, вимоги позивача
про стягнення моральної та
матеріальної шкоди, що, на його думку,
заподіяна виконавцем, є
безпідставними.

З огляду на необґрунтованість
позову, вимоги про стягнення витрат в
сумі 250,00 грн. є безпідставними.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 86, 94, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подачі в 10-
денний строк з дня її проголошення, а в
разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до ст. 160 КАС України -
з дня отримання копії постанови у
повному обсязі, апеляційної скарги.

Суддя

Кіровоградського окружного

адміністративного суду
С.В.
Дегтярьова