Справа № 804/2623/14
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 р. Справа № 804/2623/14

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхно І.В.

розглянувши у письмовому провадженні у
місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
суми податкового боргу по єдиному
податку, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України звернулась до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу з єдиного податку у
сумі 438,24 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що
відповідачем в порушення вимог
Податкового кодексу України, не
сплачено податкове зобов'язання з
єдиного податку у встановлені законом
строки. У добровільному порядку суму
податкового боргу відповідач не
сплачує, що стало підставою для
звернення податкового органу до суду з
даним позовом.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про день, час та місце судового
засідання був повідомлений належним
чином, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення повістки-виклику у судове
засідання, яке міститься в матеріалах
справи. В матеріалах справи міститься
клопотання представника позивача про
розгляд справи за відсутності
уповноваженого представника позивача.

На адресу відповідача зазначену в
ЄДРПОУ направлялись повістки по справі
та ухвала про відкриття провадження по
справі. 17.04.2014 року та 23.04.2014 року на
адресу суду повернулись конверти з
позначками поштового відділення про
причини невручення адресату «В адресат
не проживає». Про причини неявки
відповідач не повідомив, жодних
заперечень, доказів, заяв чи клопотань
по справі не надав.

Суд вважає, що вжив усі залежні від
нього заходи для повідомлення
відповідача належним чином про розгляд
даної адміністративної справи із його
участю та реалізації ним права
судового захисту своїх прав та
інтересів.

Згідно з ч.6 ст.128 КАС України якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до наступних висновків.

Статтею 67 Конституції України
встановлено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 16.1.3, 16.1.4 ст.16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів; сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Згідно з п.36.1 ст.36 Податкового кодексу
України податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи.

Правовідносини щодо нарахування та
сплати єдиного податку регулюються,
зокрема положеннями Податкового
кодексу України від 02.12.2010р. за №2755-VI, в
редакції чинній на момент
правовідносин визначених в позовній
заяві.

Відповідач - Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) зареєстрована як
фізична особа - підприємець, перебуває
на обліку у Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України та відповідно до заяви
про застосування спрощеної системи
оподаткування від 21.08.2012 року з 01.08.2012
року знаходиться на спрощеній системі
оподаткування та є платником єдиного
податку з фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до п.293.1 ст.293 ставки єдиного
податку встановлюються у відсотках
(фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Згідно з п. 295.1 ст.295 Податкового кодексу
України платники єдиного податку
першої і другої груп сплачують єдиний
податок шляхом здійснення авансового
внеску не пізніше 20 числа (включно)
поточного місяця. Такі платники
єдиного податку можуть здійснити
сплату єдиного податку авансовим
внеском за весь податковий (звітний)
період (квартал, рік), але не більш як до
кінця поточного звітного року.

06.11.2013 року відповідачем було подано до
податкового органу податкову
декларацію платника єдиного податку
фізичної особи-підприємця (копія
міститься в матеріалах справи), в якій
визначено суми єдиного податку, яка
підлягає нарахуванню та сплаті в
бюджет за підсумками поточного
звітного (податкового) періоду у
розмірі 630,03 грн. Зазначена сума була
зменшена за рахунок переплати в
розмірі 191,79 грн. Таким чином сума
заборгованості відповідача по єдиному
податку склала 438,24 грн. В добровільному
порядку заборгованість погашена не
була, відповідних доказів суду не
надано. Докази оскарження зазначеної
суми боргу в матеріалах справи також
відсутні.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавстом строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

На виконання вищенаведених норм
позивачем сформовано податкову вимогу
№24387-17 від 22.11.2013 року на суму 438,24 грн.,
яка була направлена відповідачу
засобами поштового зв'язку. На адресу
позивача повернувся конверт з
позначкою поштового відділення про
причини невручення адресату «В адресат
не проживає», що підтверджується
копією конверту, яка міститься в
матеріалах справи.

В добровільному порядку
заборгованість погашена не була,
відповідних доказів суду не надано.
Докази оскарження зазначеної суми
боргу чи вимоги податкового органу в
матеріалах справи також відсутні.

Згідно п.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу
України податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Таким чином заборгованність
відповідача станом на момент розгляду
справи складає 438,24 грн., що
підтверджується витягом зі
зворотнього боку картки платника
єдиного податку з фізичних осіб станом
на 25.02.2014 року та довідкою по запиту
користувача "Друца", які містяться в
матеріалах справи.

Проте, відповідачем заборгованість у
встановлений законодавством строк
сплачена не була, не оскаржена,
відповідних доказів суду не надано.

Відповідно до п. 95.1. ст. 95 Податкового
кодексу України орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК України
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Орган державної податкової служби
звертається до суду щодо надання
дозволу на погашення усієї суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків, що перебуває у
податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного
дозволу є підставою для прийняття
органом державної податкової служби
рішення про погашення усієї суми
податкового боргу. Рішення органу
державної податкової служби
підписується його керівником та
скріплюється гербовою печаткою органу
державної податкової служби. Перелік
відомостей, які зазначаються у такому
рішенні, встановлюється центральним
органом державної податкової служби.

Відповідно до п. 95.4 та 95.5 ПК України
орган державної податкової служби на
підставі рішення суду здійснює
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу за рахунок готівки,
що належить такому платнику податків.
Стягнення готівкових коштів
здійснюється у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. Вилучені
відповідно до цієї статті готівкові
кошти вносяться посадовою особою
органу державної податкової служби до
банку в день їх стягнення для
перерахування до відповідного бюджету
чи державного цільового фонду в
рахунок погашення податкового боргу
платника податків. У разі неможливості
внесення зазначених коштів протягом
того самого дня їх необхідно внести в
банк наступного робочого дня.
Забезпечення збереження зазначених
коштів до моменту їх внесення в банк
здійснюється відповідним органом
державної податкової служби.

Із зазначених норм випливає, що орган
державної податкової служби
насамперед здійснює заходи щодо
погашення податкового боргу платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а потім,
лише в разі недостатності коштів -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 17 КАС України,
до юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема, спори за зверненням суб'єкта
владних повноважень у випадках,
встановлених Конституцією та законами
України.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог та необхідність їх задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адіністративний позов Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
суми податкового боргу по єдиному
податку - задовольнити.

Стягнути суму податкового боргу по
єдиному податку в розмірі 438 (чотириста
тридцять вісім) грн. 24 коп. з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, зазначені в ст.186 КАС України та
набирає законної сили відповідно до
ст.254 КАС України.

Суддя
І.В. Юхно