Справа № 272/208/14-а
Суддя: Чуб І. А.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 272/208/14-а
Провадження № 2-а/272/23/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 травня 2014 року

Андрушівський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючої-судді -Чуб
І.А.,

при секретарі -
Баскаковій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Андрушівка
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до УПФУ в Андрушівському районі,
третя особа Управління Державної
казначейської служби України в
Андрушівському районі, про визнання
дій неправомірними, зобов`язання
перерахування та стягнення доплати до
пенсії як дитині війни, стягнення
моральної шкоди, -

В С Т А Н
О В И В:

позивач звернулася до суду з позовом, в
якому просила визнати неправомірною
бездіяльність УПФУ в Андрушівському
районі щодо порушення її права на 30 %
підвищення до пенсії, передбаченого ст.
6 Закону України " Про соціальний
захист дітей війни" починаючи з 23.07.2011
року, зобов`язати УПФУ в
Андрушівському районі перерахувати та
стягнути через Державне казначейство
України Андрушівського району
підвищення до пенсії в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком,
передбаченого ст. 6 Закону України " Про
соціальний захист дітей війни" за
період з 23.07.2011 - 31.12.2011; 01.01.2012 - 31.12.2012;
01.01.2013 - 31.12.2013, зобовязати відповідача
додержуватися Закону України при
нарахуванні, перерахунку та виплати
позивачу пенсії щодо вимог ст. 6 Закону
України " Про соціальний захист дітей
війни" та стягнути з УПФУ в
Андрушівському районі чи Державного
бюджету України через Державне
казначейство України Андрушівського
району моральну шкоду в сумі 22240 грн..

Ухвалою від 27.05.2014 р. позов в частині
позовних вимог про визнання
неправомірною бездіяльності УПФУ в
Андрушівському районі щодо порушення
її права на 30 % підвищення до пенсії,
передбаченого ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
починаючи з 23.07.2011 року по 11.08.2013 року,
зобов`язання УПФУ в Андрушівському
районі перерахувати та стягнути через
Державне казначейство України
Андрушівського району підвищення до
пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком, передбаченого ст. 6 Закону
України " Про соціальний захист дітей
війни" за період з 23.07.2011 -31.12.2011; 01.01.2012
-31.12.2012; 01.01.2013 - 11.08.2013 р. залишено без
розгляду внаслідок пропущення строків
звернення до суду.

Позивач напрвила до суду заяву про
розгляд справи у її відсутності,
зазначивши що позовні вимоги підтримує
та просить задовольнити.

В ході судового розгляду від
відповідача УПФУ в Андрушівському
районі направили заяву, в якій просили
справу розглядати у відсутності
представника УПФУ в Андрушівському
районі та просили відмовити в
задоволенні позовних вимог за
безпідставністю, згідно поданого
заперечення.

Третя особа Управління державної
казначейської служби України в
Андрушівському районі направили до
суду лист про розгляд справи у
відсутності їх представника,
зазначили, що заперечують проти
позовних вимог в повному обсязі.

Оцінивши повідомлені сторонами
обставини та безпосередньо дослідивши
докази в справі: оглянувши письмові
докази, дослідивши інші матеріали
справи, суд прийшов до висновку, що
адміністративний позов задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є дитиною
війни, що підтверджується посвідченням
(а.с. 7). Статтею 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
передбачено, що дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищується на 30 % мінімальної пенсії
за віком.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2013 рік" п. 4 визначено,
установити, що у 2013 році норми і
положення статей 5 та 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
(Відомості Верховної Ради України, 2005
р., № 4, ст. 94 із наступними змінами),
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

З аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
указаним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

На виконання вимог цього Закону
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 6 липня 2011 року № 745 "Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

Отже, із 23 липня 2011 року правомірність
дій суб'єктів владних повноважень
повині відповідати вимогам Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік" та постанови Кабінету
Міністрів України від 6 липня 2011 року №
745 "Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету".

Відповідно до п. 4 постанови Кабінету
Міністрів України № 1381 від 28 грудня 2011
р. "Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верств
населення" дітям війни (крім тих, на
яких поширюється дія Законів України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" і "Про жертви
нацистських переслідувань") до пенсії
або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення, встановлене
статтею 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
провадиться у розмірі 7 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, для осіб, які втратили
працездатність.

Таким чином, суд вважає, що розмір
щомісячного підвищення до пенсії, що
виплачується позивачу як дитині війни
відповідає вимогам діючого
законодавства, тому позовні вимоги про
визнання неправомірною бездіяльності
УПФУ в Андрушівському районі щодо
порушення її права на 30 % підвищення до
пенсії, передбаченого ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" починаючи з 12.08.2013 - 31.12.2013 року,
зобов`язання УПФУ в Андрушівському
районі перерахувати та стягнути через
Державне казначейство України
Андрушівського району підвищення до
пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком, передбаченого ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" з 12.08.2013 - 31.12.2013 р.р. задоволенню
не підлягають за вищевикладеними
підставами.

Щодо вимог про стягнення моральної
шкоди в сумі 22240,00 грн., то загальні
підстави відшкодування моральної
шкоди визначені Цивільним кодексом
України.

Так, відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України,
моральна шкода полягає: 1) у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі ст. 1167 Цивільного кодексу
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті. Моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим, органу
місцевого самоврядування, фізичної або
юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо
шкоди завдано каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди
завдано фізичній особі внаслідок її
незаконного засудження, незаконного
притягнення до кримінальної
відповідальності, незаконного
застосування як запобіжного заходу
тримання під вартою або підписки про
невиїзд, незаконного затримання,
незаконного накладення
адміністративного стягнення у вигляді
арешту або виправних робіт; 3) в інших
випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4
"Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" розмір відшкодування моральної
шкоди суд повинен визначати залежно
від характеру та обсягу страждань,
немайнових витрат, які зазнав позивач.

Під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб (п.3 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року №4 "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди".

Позивачем ОСОБА_2 не доведено
передбачених ст.ст. 23, 1167 Цивільного
кодексу України обставин і підстав, які
зумовлюють наявність моральної шкоди,
зокрема позивачем не надано суду
жодних свідчень та відповідних доказів
про ступінь її моральних чи фізичних
страждань або шкоди завданої її
здоров'ю, тому зазначені вимоги
задоволенню не підлягають.

В межах Кодексу адміністративного
судочинства України захисту підлягає
порушене право позивача, внаслідок
чого зобов'язання відповідача
додержуватися при нарахуванні,
перерахунку та виплаті позивачу
доплати до пенсії , як дитині війни
згідно вимог ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" є
безпідставним, оскільки встановлює
обов'язки на майбутнє без врахування
змін чинного законодавства, яке може
мати місце та без наявності спірних
правовідносин, тому в цій частині
позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Керуючись ч.1 ст. 2, ст.ст. 17, 18, 71, 158-163, 167,
256 Кодексу адміністративного
судочинства України, п. 4 Прикінцевих
положень Закону України "Про Державний
бюджет України на 2013 рік", суд , -

постановив:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до УПФУ в Андрушівському
районі, третя особа Управління
Державної казначейської служби
України в Андрушівському районі, про
визнання дій неправомірними,
зобов`язання перерахування та
стягнення доплати до пенсії як дитині
війни, стягнення моральної шкоди
відмовити .

Постанова може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Андрушівський районний суд
Житомирської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя:І. А. Чуб