Справа № 820/4580/14
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 р.Справа № 820/4580/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Вишневського
О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Головного управління
Державної міграційної служби України в
Харківської області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 09.04.2014р. по
справі № 820/4580/14

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Державної
міграційної служби України в
Харківської області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Державної міграційної
служби України в Харківській області, в
якому просив суд зобов'язати
відповідача здійснити обмін бланку
посвідки на постійне проживання в
Україні НОМЕР_1 від 21.05.2004 року
громадянину В'єтнаму ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 09.04.2014 року
адміністративний позов ОСОБА_2 -
задоволено.

Зобов'язано Головне управління
Державної міграційної служби України в
Харківській області вчинити певні дії,
а саме, здійснити обмін бланку посвідки
на постійне проживання в Україні
НОМЕР_1 від 21.05.2004 року громадянину
В'єтнаму ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваної постанови, норм
матеріального та процесуального права,
відповідач просить постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 09.04.2014 року
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач, зокрема,
посилається на порушення судом першої
інстанції приписів ст.ст. 9, 71, 86, 159
Кодексу адміністративного судочинства
України. Вказує, що задовольняючи
позовні вимоги, суд першої інстанції
дійшов до неправомірного висновку про
їх обґрунтованість. Зазначив, що
матеріали особової справи про надання
дозволу на імміграцію громадянина
ОСОБА_2 та видачі йому посвідки на
постійне місце проживання у березні 2011
року було вилучено на підставі
постанови СУ ГУМВС України в
Харківській області, а тому відповідач
не має можливості провести відповідні
дії щодо обміну бланку посвідки,
оскільки вони потребують дослідження
документів, які були подані при
отриманні дозволу на імміграцію.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши, в
межах апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянин В'єтнаму (паспорт НОМЕР_2,
виданий 27.07.2006 року) постійно проживає
за адресою: АДРЕСА_1

21.05.2004 року, на підставі висновку від
21.05.2004 року, ВГІРФО УМВС України в
Харківський області видано позивачу
посвідку на постійне місце проживання
серії НОМЕР_1, в якій відображено місце
реєстрації позивача.

26.02.2014 року позивач звернувся до
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області з заявою щодо
обміну бланку посвідки на постійне
проживання в Україні, в якій на
підставі п.3 ст.14 Постанови Кабінету
Міністрів України № 251 від 28.03.2012 року
"Про затвердження Порядку оформлення,
виготовлення і видачі посвідки на
постійне проживання та посвідки на
тимчасове проживання і технічного
опису їх бланків" просив здійснити йому
обмін бланку посвідки на постійне
проживання в Україні, у зв'язку з її
непридатністю до користування, надавши
до заяви усі документи, необхідні для
обміну бланку посвідки.

На звернення позивача відповідачем
надано письмову відповідь за вих. №
04/4062 від 12.03.2014 року, в якій зазначено, що
особова справа про залишення на
постійне проживання в Україні гр. СРВ
ОСОБА_2 в березні 2011 року була вилучена
співробітниками УБЗПТЛ ГУМВС України в
Харківській області на підставі
постанови СУ ГУМВС в Харківській
області про здійснення виїмки
(кримінальна справа №18090089), тому до СУ
ГУМВС України в Харківській області
було направлено запит щодо повернення
вищевказаної справи до ГУ ДМС в
Харківській області.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем дотримано
процедуру для здійснення обміну бланку
посвідки в разі непридатності посвідки
до користування (пошкодження з різних
причин тощо), а тому посилання
відповідача, як на підставу відмови
позивачу в здійсненні обміну бланку
посвідки на постійне проживання в
Україні, на вилучення слідчим
управлінням особової справи є
необґрунтованим та таким, що порушує
права, свободи та законні інтереси
позивача.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Умови і порядок імміграції в Україну
іноземців та осіб без громадянства
визначені Законом України "Про
імміграцію".

Згідно ст. 3 Закону України "Про
імміграцію" правовий статус іммігранта
в Україні визначається Конституцією
України, цим Законом, іншими законами
України та прийнятими відповідно до
них нормативно-правовими актами.

Постановою Кабінету Міністрів України
№1983 від 26.12.2002 року затверджено Порядок
провадження за заявами про надання
дозволу на імміграцію і поданнями про
його скасування та виконання прийнятих
рішень.

Згідно п. 19 зазначеного Порядку рішення
про надання дозволу на імміграцію чи
про відмову у наданні такого дозволу
діє протягом року від дня його
прийняття.

Особи, яким надано дозвіл на
імміграцію, зобов'язані протягом
періоду дії дозволу звернутися до
територіального підрозділу за місцем
проживання із заявою про видачу
посвідки на постійне проживання, якщо
вони перебувають на законних підставах
в Україні.

При цьому заявник повинен особисто
звернутися до територіального
підрозділу за місцем проживання хоч би
один раз - для подання заяви про надання
дозволу на імміграцію чи для отримання
посвідки (у тому разі коли із поважних
причин він не зміг подати заяву про
надання дозволу на імміграцію
особисто).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 28.03.2012 року №251 внесено зміни до
постанови КМУ №1983 від 26.12.2002 року, якою,
зокрема, затверджено Порядок
оформлення, виготовлення і видачі
посвідки на постійне проживання та
посвідки на тимчасове проживання;
технічний опис бланків посвідки на
постійне проживання та посвідки на
тимчасове проживання та зобов'язано
Державну міграційну службу
забезпечити з 15 травня 2012 р. оформлення
і видачу посвідок на постійне
проживання та посвідок на тимчасове
проживання відповідно до Порядку.
Державну міграційну службу і
Міністерство фінансів зобов'язано
забезпечити виготовлення бланків
посвідки на постійне проживання та
посвідки на тимчасове проживання.

Строк дії посвідки на постійне
проживання не обмежується. Посвідка на
постійне проживання підлягає обміну в
разі досягнення особою 25 - і 45 - річного
віку згідно ст. 9 зазначеної постанови
Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п.3 ч.14 Порядку, обмін
посвідки здійснюється у разі
непридатності посвідки до
користування (пошкодження з різних
причин тощо).

Пунктом 12 Порядку визначено, що
посвідка видається іноземцеві та особі
без громадянства під розписку після
пред'явлення паспортного документа
іноземця або документа, що посвідчує
особу без громадянства, в якому на
останній вільній сторінці
проставляється відмітка про отримання
посвідки за встановленим МВС зразком,
що скріплюється печаткою (за бажанням
іноземця та особи без громадянства
така відмітка може проставлятися у
вкладному талоні).

Згідно п. 15 Порядку, для обміну посвідки
подаються: 1) заява, зразок якої
встановлюється МВС; 2) паспортний
документ іноземця або документ, що
посвідчує особу без громадянства
(після пред'явлення повертається), та
його копія; 3) посвідка, що підлягає
обміну; 4) квитанція про сплату
державного мита або документ, який
підтверджує наявність пільг щодо його
сплати; 5) документи, що підтверджують
обставини, на підставі яких посвідка
підлягає обміну (документи, видані
компетентними органами іноземних
держав, підлягають легалізації в
установленому порядку, якщо інше не
передбачено міжнародними договорами
України); 6) дві фотокартки іноземця та
особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5
сантиметра (на матовому папері).

Пунктом 17 вищезазначеного Порядку
передбачено, що рішення про відмову у
видачі посвідки іноземцеві та особі
без громадянства приймається в разі: 1)
необхідності забезпечення
національної безпеки або охорони
громадського порядку; 2) необхідності
охорони здоров'я, захисту прав і
законних інтересів громадян України та
інших осіб, що проживають в Україні; 3)
коли паспортний документ іноземця або
документ, що посвідчує особу без
громадянства, підроблений, зіпсований
або не відповідає встановленому зразку
чи належить іншій особі; 4) подання
завідомо неправдивих відомостей або
підроблених документів; 5) коли
виявлено факти невиконання ними
рішення суду або органів державної
влади, уповноважених накладати
адміністративні стягнення, або вони
мають інші майнові зобов'язання перед
державою, фізичними або юридичними
особами, включаючи ті, що пов'язані з
попереднім видворенням за межі
України, у тому числі після закінчення
строку заборони подальшого в'їзду в
Україну (для осіб, що отримують
посвідку на тимчасове проживання); 6)
інших випадках, передбачених законами.

Дослідивши зміст прийнятого
відповідачем за наслідком звернення
позивача рішення, колегія суддів
дійшла висновку, що суб'єктом владних
повноважень не наведено жодних
правових підстав, з якими законодавцем
визначено перелік законних підстав для
прийняття рішення про відмову
проведення обміну бланку посвідки на
постійне проживання в Україні, а
наведені ним в обґрунтування обставини
є пасивною поведінкою суб'єкта владних
повноважень, яка пов'язана з
невиконанням останнім дій, які повинні
були і могли бути вчинені в силу
покладених на відповідача посадових
обов'язків і згідно з чинним
законодавством України, що в свою чергу
несе негативний вплив на реалізацію
прав, свобод та інтересів позивача.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на
те, що позивачем дотримано процедуру
для здійснення обміну бланку посвідки
в разі непридатності посвідки до
користування (пошкодження з різних
причин тощо), будь - яких зауважень щодо
поданої заяви та доданих до неї
документів, відповідачем не наведено,
колегія суддів дійшла висновку, що
відповідачем була допущена
протиправна бездіяльність при
розгляді заяви позивача щодо обміну
посвідки на постійне проживання в
Україні.

З урахуванням визначеного статтею 8
Конституції України принципу
верховенства права та встановлених
статтею 2 КАС України завдань суду як
державної правозахисної інституції,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
законності та обґрунтованості
заявлених позовних вимог та
зобов'язання Головного управління
Державної міграційної служби України в
Харківській області вчинити певні дії,
а саме, здійснити обмін бланку посвідки
на постійне проживання в Україні
НОМЕР_1 від 21.05.2004 року громадянину
В'єтнаму ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності відповідно до ч.2 ст.71 КАС
України покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів зазначає, що позивач,
надавши письмові докази, що були
предметом дослідження при розгляді
справи судом першої інстанції, виконав
вимоги ч.1 ст. 71 КАС України.

Натомість, відповідач, заперечуючи
проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 71
КАС України, не надав жодних належних і
допустимих доказів на підтвердження
законності та обґрунтованості
власного рішення, що є предметом
оскарження позивачем.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що постанова Харківського
окружного адміністративного суду від
09.04.2014 року відповідає вимогам ст. 159
Кодексу адміністративного судочинства
України, підстав для задоволення вимог
апеляційної скарги Головного
управління Державної міграційної
служби України в Харківської області
колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дослідив наявні докази, надав їм
належну оцінку та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного
управління Державної міграційної
служби України в Харківської області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 09.04.2014р. по
справі № 820/4580/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С. Повний текст ухвали
виготовлений 29.05.2014 р.