Справа № 804/6127/14
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 р. Справа № 804/6127/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Тулянцевої І.В.

при секретарі Шевцовій
М.Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Дніпропетровську про зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

29.04.14 року Управління Пенсійного фонду
України в Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська (далі - позивач)
звернулось до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.
Дніпропетровську (далі - відповідач) в
якому просить зобов'язати відповідача
включити до актів щомісячних звірок
суми витрат, що підлягають
відшкодуванню, а саме: витрати по
виплаті державної адресної допомоги за
період з 01.01.2014 р. по 31.03.2014 р. на суму
35007,91 грн. та в подальшому включити до
загальної суми витрат, що підлягають
відшкодуванню в акті звірок витрати по
виплаті державної адресної допомоги.
Крім того, просять включити до заліку
по відшкодуванню витрат понесені
позивачем витрати по виплаті та
доставці пенсій по інвалідності гр - ну
ОСОБА_1, пенсія якому була призначена у
зв'язку з отриманням трудового
каліцтва на підприємствах,
розташованих на території країн
колишнього СРСР за період з 01.01.2014 року
по 31.03.2014 року в сумі 450,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що відповідачем
не прийняті до заліку та не
відшкодовані суми витрат по виплаті
державної адресної допомоги по
особовим справам потерпілих (81 особа),
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01.01.2014 р. по
31.03.2014 р. на суму 35007,91 грн. Крім того,
позивач вважає, що відповідачем
безпідставно не були прийняті до
заліку суми витрат, понесені УПФУ по
виплаті та доставці пенсії гр - ну
ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 року по 31.03.2014
року в сумі 450,00 грн., оскільки,
відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР про відшкодування
шкоди, заподіяної працівникам
внаслідок травмування на виробництві
або професійного захворювання,
пов'язаних з виконанням ним трудових
обов'язків, мають право на забезпечення
по страхуванню від нещасного випадку
відповідно до вищевказаного Закону. У
зв'язку з чим, просять зобов'язати
відповідача включити до заліку
вказані суми відшкодування витрат,
понесених УПФУ по виплаті та доставці
вказаних сум.

Представник позивача подав до суду
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження, просив
задовольнити позов із зазначених в
ньому підстав.

Представник відповідача просив
розглянути справу за його відсутності,
подав письмові заперечення проти
позову у яких зазначив, що
відшкодування позивачу виплаченої ним
щомісячної державної адресної
допомоги та витрат на її доставку
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та Порядком
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженим постановою
правління Пенсійного фонду України від
04.03.2003р. № 5-4 та постановою правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
16.05.2003р. № 4, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16.05.2003 за
№ 376/7697, не передбачено. Крім того,
обраний позивачем спосіб захисту
порушених прав шляхом зобов'язання
відповідача включити до актів звірок
суми витрат, що підлягають
відшкодуванню не є належним способом
захисту, оскільки правило підписання
актів звірки передбачає добровільний
порядок їх підписання, у разі незгоди
на підписання актів з боку Фонду
соціального страхування, вимоги про
стягнення спірних сум, вирішуються в
судовому порядку. Позивачем в
адміністративному позові не ставиться
питання про стягнення сум, сплачених
УПФУ по виплаті та доставці державної
адресної допомоги та пенсій, тому у
задоволенні позову просять відмовити в
повному обсязі.

З огляду на приписи ст.41, ст.122, ч.6 ст.128
КАС України, суд вважає за можливе
здійснити судовий розгляд справи в
порядку письмового провадження за
наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази у
їх сукупності з нормами чинного
законодавства України, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що згідно з Актами
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за січень - березень 2014
року, складених між Управлінням
Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська та Відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Дніпропетровську, позивачем понесені
витрати на виплату і доставку пенсій 81
особі в розмірі 12142,22 грн. (січень 2014
року), 10783,33 (лютий 2014 року), 12082,36 грн.
(березень 2014 року), а всього в розмірі -
35007,91 грн. (а.с. 8-9, 15-16, 22-23).

Відповідно до таблиці розбіжностей до
Актів щомісячної звірки витрат по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за січень - березень 2014
року, відповідачем не прийнято до
відшкодування суми на виплату та
доставку державної адресної допомоги
особам, яким призначені пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (81 особі) в розмірі 35007,91
грн. та витрати на виплату і доставку
пенсій громадянам держав - учасників
СНД, які отримали каліцтво в державах
СНД і переїхали на постійне місце
проживання в Україну (гр - ну ОСОБА_1) в
розмірі 450,00 грн. (а.с.13, 20, 27).

Вважаючи, що відповідачем безпідставно
не включено до актів звірок суми
витрат, понесені УПФУ на виплату та
доставку державної адресної допомоги
та пенсій громадянам держав - учасників
СНД, які отримали каліцтво в державах
СНД і переїхали на постійне місце
проживання в Україну, позивач
звернувся до суду із вказаним позовом.

Умови та порядок загальнообов'язкового
державного соціального страхування
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності,
регулюються Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23.09.1999р. № 1105-Х1V (у
подальшому - Закон України № 1105-Х1V).

Відповідно до статті 6 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» непрацездатні
громадяни крім пенсійних виплат із
системи пенсійного забезпечення мають
право отримувати доплати, надбавки та
підвищення до зазначених виплат,
додаткову пенсію в порядку та за
рахунок коштів, визначених
законодавством. У разі, якщо сукупність
вказаних виплат разом з пенсійними
виплатами із системи пенсійного
забезпечення та іншими доходами не
досягають розміру прожиткового
мінімуму, визначеного законом для
непрацездатних громадян, такі
громадяни мають право на отримання
державної адресної допомоги в порядку,
розмірах та за рахунок коштів,
визначених законом.

Зазначені надбавки та доплати до
пенсії визначені, зокрема, Постановою
Кабінету Міністрів України «Деякі
питання пенсійного забезпечення
громадян» від 26 березня 2008 року № 265 (в
подальшому - Постанова № 265) та
Постановою Кабінету Міністрів України
«Про підвищення рівня пенсійного
забезпечення» від 18 вересня 2004 року
№1215 (далі - Постанова № 1215).

Відповідно до ст. 21 Закону України №
1105-Х1V, Фонд соціального страхування від
нещасних випадків зобов'язаний у
встановленому законом порядку
своєчасно відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження здоров'я, в тому числі
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, відшкодування витрат на
поховання.

Розрахунки між Фондами здійснюються
відповідно до Порядку відшкодування
витрат, затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України,
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003р. № 5-4/4 (у
подальшому - Порядок № 5-4/4).

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів
України № 265 від 26.03.2008р. передбачено, що
у разі, коли щомісячний розмір
пенсійних виплат, державної соціальної
допомоги інвалідам з дитинства і
дітям-інвалідам, особам, які не мають
права на пенсію та інвалідам (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткових пенсій, цільової грошової
допомоги, сум індексації та інших
доплат, встановлених законодавством,
крім пенсій за особливі заслуги перед
Україною) не досягає прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
осіб, які втратили працездатність,
таким особам надається щомісячна
державна адресна допомога у сумі, що не
вистачає до зазначеного прожиткового
мінімуму.

Згідно п.4 цієї ж постанови № 265
визначено, що виплата щомісячної
державної адресної допомоги,
передбаченої цією постановою,
здійснюється за рахунок коштів, з яких
виплачується пенсія або державна
соціальна допомога.

Статтями 8, 10 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 р. № 1058 - IV
передбачено, що пенсійне забезпечення
здійснюється органами Пенсійного
фонду України, виплата пенсій
здійснюється з коштів Пенсійного фонду
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
«Про підвищення рівня пенсійного
забезпечення» № 1215 від 18.09.2004 р.
встановлено, що у разі коли щомісячний
розмір пенсійних виплат (з урахуванням
надбавок, підвищень, додаткових пенсій,
цільової грошової допомоги та пенсій
за особливі заслуги перед Україною, суд
індексації та інших доплат до пенсій,
встановлених законодавством), крім
соціальних пенсій за віком, не досягає
прожиткового мінімуму, встановленого
на 2004 рік для осіб, які втратили
працездатність, таким особам надається
щомісячна державна адресна допомога до
пенсії (дотація) у сумі, що не вистачає
до зазначеного прожиткового мінімуму
(пункт 1 цієї постанови).

Згідно п.4 вищенаведеної Постанови №
1215, виплата щомісячної державної
адресної допомоги до пенсії (дотації),
передбаченої пунктом 1 цієї постанови,
здійснюється, починаючи з вересня 2004
року за рахунок коштів Пенсійного
фонду України та державного бюджету.

Пунктом 9 Постанови Правління
пенсійного фонду України та Правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
04.03.2003 № 5-4/4 «Про затвердження Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання» визначено, що
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності»та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Отже, з наведеного переліку вбачається,
що відшкодування державної адресної
допомоги та витрат на її доставку
Порядком № 5-4/4 від 04.03.2003р. не
передбачено.

Вказаний Порядок № 5-4/4 визначає
механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних із виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер із цих причин, що призначені
особам, застрахованим згідно із
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності»(крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застрахованим та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних із виконанням
ними трудових обов'язків.

Зважаючи на особливості фінансування
страхування від нещасного випадку,
виключно цільове використання цих
коштів та те, що адресна допомога, як
окремий вид соціальної допомоги не
входить до складу розміру пенсії по
інвалідності та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Дніпропетровську не може нести витрати
на виплату державної адресної
допомоги.

Враховуючи наведене, включення
позивачем до актів щомісячних звірок
витрат по відшкодуванню сум
виплаченої державної адресної
державної допомоги є безпідставним.

Аналогічної практики дотримується і
Верховний Суд України в своїх
постановах від 06.06.2011р. (справа №21-57а11),
від 20.06.2011р. (справа №21-59а11), від 14.11.2011р.
(справа №21-343а11) та від 30.01.2012р. (справа
№21-428а11) в яких зокрема зазначено, що,
зважаючи на особливості фінансування
страхування від нещасного випадку,
виключно цільове використання цих
коштів та, враховуючи те, що адресна
допомога, як окремий вид соціальної
допомоги не входить до складу розміру
пенсії по інвалідності та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України не може нести
витрати на виплату державної адресної
допомоги, в зв'язку з чим позовні вимоги
УПФ в цій частині задоволенню не
підлягають.

Що стосується позовних вимог щодо
зобов'язання відповідача включити до
заліку по відшкодуванню витрат
понесених позивачем по виплаті та
доставці пенсій гр - ну ОСОБА_1 за період
з 01.01.2014 року по 31.03.2014 року в розмірі 450,00
грн., суд зазначає наступне.

Статтею 2 Закону № 1105-Х1V визначено, що
особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

Відтак, пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, призначені до набрання
чинності Законом № 1105-Х1V відповідно до
законодавства СРСР, чи іншого
законодавства України повинні
виплачуватись відповідно до вказаного
Закону органами Пенсійного Фонду
України з послідуючим відшкодуванням
витрат по їх виплаті Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків.

Згідно з п.6 Порядку № 5-4/4, Головні
управління Пенсійного фонду та
Управління виконавчої дирекції Фонду
на підставі акту щомісячної звірки
витрат за особовими справами
потерпілих, узагальнюють і узгоджують
довідку про відшкодування Фондом
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, та до 20 числа
місяця наступного за звітним, подають
її відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Фонд соціального страхування від
нещасних випадків, на підставі довідки
Головних управлінь Пенсійного фонду та
Управлінь виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на централізованому рівні, до
25 числа місяця наступного за звітним,
перераховують відповідні кошти
Пенсійному фонду (п.7 цього Порядку).

Таким чином, з наведених положень
вбачається, що сторони відповідно до
вимог зазначеного вище Порядку
позбавлені права на проведення
розрахунків на своєму рівні.

Крім того, згаданий вище Порядок не
врегульовує спірних відносин, які
виникли між сторонами, оскільки
встановлене ним правило підписання
актів звірки розрахунків та включення
в них витрат розраховано на
відсутність спору.

При цьому, аналізуючи вищенаведені
законодавчі норми суд приходить до
висновку, що ні Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, що спричинили втрату
працездатності», ні Порядком
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України та Правлінням Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003р. № 5-4/4
не передбачений такий захист прав
позивача, як зобов'язання відповідача
включити до актів звірки витрати
Пенсійного фонду України щодо виплати
пенсій по інвалідності пенсіонерам
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, а вказаним Порядком
встановлені порядок та правила
підписання актів звірки розрахунків за
наявності відсутності спору щодо сум
виплат, а витрати, понесені Пенсійним
фондом України у зв'язку з виплатою
пенсій, передбачених ст. 26 Закону
України «Про пенсійне
забезпечення»підлягають
відшкодуванню Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві.

У випадку відсутності згоди
відповідача на підписання актів
щомісячних звірок витрат, в тому числі
відсутності згоди відповідача
включити зазначені витрати в
щомісячні акти звірок за особовими
справами пенсіонерів, вказані спори
мають вирішуватися у судовому порядку
шляхом подання позовів про стягнення
спірних сум, а не шляхом пред'явлення
вимог про зобов'язання відповідача
включити до актів звірки витрати
позивача на виплату і доставку пенсій
вищевказаним категоріям пенсіонерів.

Отже, обраний позивачем у цій справі
спосіб захисту (відновлення)
порушеного права є таким, що не
відповідає змісту прав Управління
Пенсійного фонду України щодо
відшкодування понесених витрат.

За таких обставин, суд вважає, що
підстави для задоволення позовних
вимог Управління Пенсійного фонду
України в Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська відсутні.

Розподіл судових витрат слід
здійснити відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС
України

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Управління Пенсійного фонду
України в Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Дніпропетровську про зобов'язання
вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.В. Тулянцева