Справа № 686/3107/14-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 686/3107/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Чевилюк З.А.
Суддя-доповідач: Драчук Т. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка
Ю.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 24 березня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому про визнання
неправомірною відмову про перерахунок
довічного грошового утримання судді у
відставці, зобов'язання вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2014 року позивач - ОСОБА_3
звернувся в суд з позовом до Управління
пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому про перерахунок
довічного грошового утримання судді у
відставці.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 24.03.2014 року
адміністративний позов задоволено
частково.

Не погоджуючись з даною постановою
суду, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального права просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_3 був звільнений з посади судді
відповідно до Постанови Верховної Ради
України від 08.07.11.2005 року на підставі п.9
ч.5 ст. 126 Конституції України, має
статус інваліда другої групи довічно
та одержує довічне грошове утримання
відповідно до Закону «Про судоустрій і
статус суддів» в розмірі 4838,60.

Відповідно до статті 129 Закону
«Про судоустрій і статус суддів», яка
діє з 01.01.2012р., змінено розмір посадових
окладів працюючих суддів та інших
виплат, з яких складається заробітна
плата суддів у бік їх збільшення.
Зазначена обставина є підставою для
перерахунку раніше обрахованого
довічного грошового утримання суддів у
відставці, тому в лютому 2014 року ОСОБА_3
звернувся до відповідача з відповідною
заявою, на що отримав відповідь про
відмову в задоволенні заяви з тих
підстав, що відповідно до пункту 4 ст. 138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" перерахунок грошового
утримання здійснюється тільки суддям
Конституційного Суду України.

Позивач не погодившись із відмовою
Управління пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому провести перерахунок
пенсії 13.02.2014 року, звернувся до
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області.

Приймаючи рішення суд першої інстанції
керувався тим, що відповідно до Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" Управління пенсійного фонду
України у м. Хмельницькому зобов'язане
проводити виплати судді у відставці
ОСОБА_3 щомісячного довічного
грошового утримання у розмірі 90
відсотків суддівської винагороди
судді Хмельницього міськрайонного
суду без обмеження розміру щомісячного
грошового утримання.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

У частині першій статті 126 Основного
Закону України закріплено положення,
згідно з яким незалежність і
недоторканість суддів гарантується
Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126 Конституції
України, є надання їм за рахунок
держави матеріального і соціального
захисту, до яких, зокрема, відноситься і
щомісячне довічне грошове утримання.

При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
передбачених законом гарантій
самостійності судів, незалежності та
правової захищеності суддів.

Як зазначив Конституційний Суд України
у мотивувальній частині рішення від 14
грудня 2011 року № 18-рп/2011, щомісячне
довічне грошове утримання судді є
самостійною гарантією незалежності
судді та складовою його правового
статусу. Правова природа щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці та щомісячного грошового
утримання працюючого судді є
однаковою, а самі ці поняття -
однорідними та взаємопов'язаними.
Щомісячне грошове утримання судді,
який, маючи право на відставку,
продовжує працювати на посаді судді,
встановлюється у зв'язку з виконанням
ним своїх обов'язків щодо здійснення
незалежного, неупередженого та
справедливого правосуддя, а щомісячне
довічне грошове утримання судді у
відставці є належним утриманням цього
судді після припинення виконання ним
своїх професійних обов'язків та
особливою формою його соціального
забезпечення.

Згідно з ч. 4 ст. 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" у разі
зміни розміру грошового утримання
діючих суддів Конституційного Суду
України відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначеного
щомісячного довічного грошового
утримання. Перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання
здійснюється з усієї суми заробітної
плати діючих суддів Конституційного
Суду України з дня виникнення права на
відповідний перерахунок.

Тобто щомісячне грошове утримання
виплачується, виходячи саме не з
заробітку судді, що вийшов у відставку,
а із заробітної плати судді працюючого
на відповідній посаді і є
безпідставним посилання Пенсійного
фонду України на відсутність правогого
регулювання проведення перерахунків
щомісячного грошового утримання
суддям у відставці.

Відповідно до ст. 129 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" суддівська
винагорода складається з посадового
окладу та доплат за вислугу років,
перебування на адміністративній
посаді в суді, науковий ступінь, роботу,
яка передбачає доступ до державної
таємниці.

Посадовий оклад судді місцевого суду
встановлюється у розмірі 15 мінімальних
заробітних плат, визначених законом, що
запроваджується поетапно:з 1 січня 2011
року - 6 мінімальних заробітних плат; з 1
січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних
плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних
заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15
мінімальних заробітних плат.

Відповідно до довідки від 31.01.2014 року,
виданої Хмельницьким міськрайонним
судом Хмельницької області суддівська
винагорода з 01.01.2013 року становить 18 352
грн. ( оклад - 11 470 грн., надбавка за
вислугу років 60% - 6882 грн.), з 01.12.2013 року -
19 488 грн. ( оклад - 12 180 грн., надбавка за
вислугу років 60% - 7308 грн.).

Враховуючи зазначене колегія судді
вважає, що при виплаті ОСОБА_3 довічного
грошового утримання судді у відставці,
відповідачем неправомірно не
враховано положень Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" та рішення
Конституційного Суду України від 14
грудня 2011 року № 18-рп/11, та як наслідок
виплачено довічне грошове утримання в
розмірі меншому ніж це передбачено
чинним законодавством.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Оскільки доводи апеляційної
скарги позивача не ґрунтуються на
вимогах законодавства та не
спростовують висновків суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції ухвалив
оскаржуване рішення відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, а тому
підстави для його скасування або зміни
відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому, - залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 24 березня 2014 року, - без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Головуючий
Драчук Т. О.

Судді
Загороднюк А.Г.

Полотнянко Ю.П.