Справа № 2А-3640/09/1970
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 р.
Справа № 9104/21701/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
судді Клюби В. В.

суддів:
Хобор Р. Б., Яворського І. О.

з участю секретаря судового
засідання Сідельник Г. М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Львові
апеляційну скаргу фермерського
господарства «Галицький край» на
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 28 січня 2010
року по справі №2а - 3640/09/1970 за
адміністративним позовом фермерського
господарства «Галицький край» до
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції про скасування
податкового повідомлення - рішення, -

УСТАНОВИВ:

Фермерське господарство «Галицький
край» звернулося до Тернопільського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції і просило визнати
протиправною та скасувати постанову
відповідача №/0/40027 від 06 липня 2009
року про застосування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 510 гривень.

Позовні вимоги мотивує тим, що
оспорюваним рішенням до позивача
застосовано штрафну санкцію за
несвоєчасну здачу розрахунку і звіту
по прибутку, термін здачі якого для
сільськогосподарських виробників
фактично не настав. Перед здачею звіту
відділ податкового органу, що
адмініструє ці податки, узгодив
питання подання звіту, а у самому
повідомлення - рішенні вказано, що
підприємства - виробники
сільськогосподарської продукції
подають декларацію про прибуток
визначені законом для річного
податкового періоду, що ним і було
зроблено. Податкове повідомлення -
рішення він оскаржував в
адміністративному порядку і за
результатами розгляду скарг прийнято
рішення про відмову в їх задоволенні.
Крім цього були прийняті податкові
повідомлення - рішення №/1/49275 від
18 серпня 2009 року, №/1/55120 від 07
вересня 2009 року та №/3/70980 від 07
вересня 2009 року.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 28 січня 2010
року в задоволенні адміністративного
позову фермерського господарства
«Галицький край» до Тернопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції про скасування податкового
повідомлення - рішення відмовлено.

Позивач не погодився із таким судовим
рішенням суду першої інстанції і
оскаржив його в апеляційному порядку
до Львівського апеляційного
адміністративного суду. Посилаючись у
поданій апеляційній скарзі на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справ, а
також на порушення норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати оскаржувану постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову про задоволення позовних
вимог.

Окрім цього, доводи апеляційної скарги
обґрунтовує посиланням на ті
обставини, що

судом першої інстанції не встановлені
причини вимагання відповідачем звіту
за 11 місяців, у той час як строки
подання звітності встановлені за
квартал. Судом першої інстанції не
взято до уваги доводи позивача щодо
необхідності з'ясування причин відмови
у прийнятті звітності.

Особа, яка подала апеляційну скаргу
(позивач) та відповідач в судове
засідання представників не направили,
хоча сторони належним чином та у
встановленому законом порядку були
повідомлені про дату, час та місце
судового засідання у справі.

При цьому, колегія судді апеляційного
суду вважає причини неявки
представників сторін в судове
засідання не поважними, не вбачає
підстав для відкладення розгляду
справи, а також відсутні підстави для
визнання обов'язковою участь
представників сторін в апеляційному
розгляді справи.

У зв'язку з цим та у відповідності до ст.
196 ч. 4 Кодексу адміністративного
судочинства України справу розглянуто
за відсутності представників сторін.

Вислухавши доповідь судді - доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та докази, перевіривши доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів апеляційного суду
приходить до висновку, що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає з
наступних підстав.

Постановляючи оскаржуване судове
рішення та умотивовуючи свої висновки,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачем правомірно проведено
невиїзну документальну перевірку
своєчасності подання податкової
звітності, в ході якої виявлено
неподання позивачем декларації з
податку на прибуток за 11 місяців 2008
року, 2008 рік та за перший квартал 2009
року. Тому, за висновком суду першої
інстанції, відповідачем правомірно, у
відповідності до ст. ст. 4, 17 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» та ст. 16 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
застосовано до позивача штрафні
(фінансові) санкції.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується із такими висновками суду
першої інстанції з урахуванням
наступного.

Як було встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій і
підтверджується матеріалами справи,
позивач - фермерське господарство
«Галицький край» 28 липня 2008 року
зареєстроване у Тернопільській
районній державній адміністрації
Тернопільської області. Це
підтверджується Свідоцтвом про
державну реєстрацію юридичної особи
Серії А01 №199150 та Довідкою АА №168252 з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(ЄДРПОУ) від 21 січня 2009 року.

17 червня 2009 року відповідачем
проведено невиїзну документальну
перевірку своєчасності подання
позивачем податкової звітності по
податку на прибуток, за результатами
якої 17 червня 2009 року складено акт за
№5361/1501/359077776. В ході перевірки виявлено
неподання позивачем декларації з
податку на прибуток. Зокрема, позивач
не подав такої декларації: за 11 місяців
2008 року, граничний строк подання якої є
22 грудня 2008 року; за 2008 рік, граничний
строк подання якої - 09 лютого 2009 року; за
перший квартал 2009 року, граничний
термін подання якої 12 травня 2009 року.

У зв'язку з викладеними висновками 06
липня 2009 року відповідачем прийнято
податкове повідомлення - рішення за
№/0/40027, яким до позивача
застосовано штрафні (фінансові)
санкції по податку на прибуток в
розмірі 510 гривень. Також, відповідачем
на підставі цього ж акта перевірки були
прийняті податкові повідомлення -
рішення: №/1/49725 від 18 серпня 2009
року; №/2/55120 від 07 вересня 2009 року;
№/3/70980 від 23 листопада 2009 року,
якими позивачу визначено суму
грошового зобов'язання за податком на
прибуток в сумі 510 гривень.

Також, як було встановлено судом,
позивач оскаржував вищевказане
рішення до Тернопільської об'єднаної
державної податкової інспекції
(відповідача по справі) та Державної
податкової адміністрації в
Тернопільській області, яка своїми
рішеннями залишила без змін оспорюване
та інші податкові повідомлення -
рішення, а скарги позивача - без
задоволення.

Даючи правову оцінку оскаржуваному
судовому рішенню та доводам особи, яка
подала апеляційну скаргу, колегія
суддів апеляційного суду виходить із
наступного.

У відповідності до п. 16.4 ст. 16, п. 22.13 ст. 22
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» підприємства,
основною діяльністю яких є виробництво
сільськогосподарської продукції,
подають декларацію про прибуток у
строки, визначені законом для річного
податкового періоду за формою, що
встановлюється центральним податковим
органом. Платники податків зобов'язані
за результатами 11 місяців 2008 року
подати декларацію, складену за
правилами, встановленими для повного
податкового періоду.

Згідно п. 1.13 ст. 13, пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» податкова декларація
подається платником податків до
контролюючого органу у строки,
встановлені законодавством, на
підставі якого здійснюється
нарахування та сплата обов'язкових
платежів, а саме: податкові декларації
за базовий податковий період, що
дорівнює календарному місяцю -
протягом 20 календарних днів, наступних
за останнім календарним днем звітного
місяця; календарному кварталу або
півріччю - протягом 40 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного кварталу або півріччя.

Крім цього, відповідно до ст. 11 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» податковий період
починається з першого календарного дня
податкового періоду і закінчується
останнім календарним днем податкового
періоду, крім виробників
сільськогосподарської продукції,
визначених ст. 14 цього Закону, для яких
річний податковий період починається
із 01 липня поточного звітного року.
Коли особа береться на облік
податковим органом як платник цього
податку в середині податкового
періоду, то перший звітний податковий
період розпочинається з дати, на яку
припадає початок такого обліку, та
закінчується останнім календарним
днем наступного податкового періоду.

Підпунктом 17.1.1 пункту 17.1 статті 17
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» передбачено застосування до
платника податків, який не подає
податкову декларацію у визначені
законодавством строки, штрафу у
розмірі десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян за кожне
таке неподання або затримку.

Тобто, у даному випадку виявлені в ході
перевірки і зазначені в акті порушення
є підставою для застосування штрафних
(фінансових) санкцій по податку на
прибуток підприємств.

З урахуванням встановлених судом
фактичних обставин справи та доказів,
представлених сторонами на
підтвердження обставин, якими вони
обґрунтовують свої вимоги та
заперечення позивачем, виходячи з
положень вищезазначених нормативно -
правових актів, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що
відповідачем штрафні (фінансові)
фінансові санкції застосовано законно
і обґрунтовано, за наявності
передбачених законом підстав та у
відповідності до визначено
компетенції. Тобто, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про відповідність
оспорюваного рішення критеріям,
визначеним ст. 2 ч. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
і, відповідно, про відсутність підстав
для його скасування.

При цьому, доводи апеляційної скарги і
посилання відповідача на наявність
певних фактичних обставин справи, які
підтверджують ці доводи, не
підтверджуються матеріалами справи, а
тому можуть бути враховані судом
апеляційної інстанції у своїх
висновках.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто ухваленим
відповідно до норм матеріального права
з дотриманням процесуальних норм, та на
підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи.

Згідно ст. 200 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Виходячи із змісту вищевказаних статей
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про неповне з'ясування судом першої
інстанції обставин справи,
невідповідність висновків суду першої
інстанції фактичним обставинам справи,
а також про порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Тому підстав для скасування постанови
суду першої інстанції і відповідно - до
задоволення апеляційної скарги
апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 159, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фермерського
господарства «Галицький край»
залишити без задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 28 січня 2010
року по справі №2а - 3640/09/1970 за
адміністративним позовом фермерського
господарства «Галицький край» до
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції про скасування
податкового повідомлення - рішення -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили, а у
випадку складення ухвали в повному
обсязі відповідно до ст. 160 ч. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
- у цей же строк з дня складення ухвали
суду в повному обсязі безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
Р. Б. Хобор

І. О. Яворський

Ухвалу в повному обсязі складено 20
травня 2014 року