Справа № 2-а-2333/11
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 р.
Справа № 68078/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Мукачівської міської ради на
постанову Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 04 листопада 2011 року у
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Мукачівської
міської ради про стягнення суми не
виплаченої щорічно одноразової
допомоги,-

В С Т А Н О В
И Л А:

Позивач 20.10.2011 року звернувся в суд з
адміністративним позовом до
відповідача про стягнення суми не
виплаченої щорічно одноразової
допомоги.

Вимоги мотивовані тим, що має статус
учасника бойових дій, тому має право на
таку допомогу згідно із ст. 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту». В
порушення положень вказаного Закону у
2011 році управління виплатило допомогу
в сумі 460 грн. з посиланням на постанову
Кабінету Міністрів України від 04.04.2011
року №341, що вважає безпідставним.

Постановою Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 04 листопада 2011 року позов
задоволено частково. Визнано дії
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Мукачівської міської ради
щодо нарахування ОСОБА_1 щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня
за 2011 рік в неповному обсязі -
неправомірними. Зобов'язано управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Мукачівської
міської ради провести нарахування та
виплату ОСОБА_1 разової грошової
допомоги до 05 травня 2011 року, у
відповідності до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», в розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком, з
врахуванням виплаченої суми. В решті
позовних вимог відмовлено.

Відповідач постанову суду першої
інстанції оскаржив, не погодившись із
зазначеним судовим рішенням, подав
апеляційну скаргу, зазначивши, що
оскаржувана постанова винесена з
порушенням норм матеріального права,
просить скасувати постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позову відмовити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст. 183-2
цього Кодексу.

Колегія суддів перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що позивач має
статус учасника бойових дій, що
підтверджується копією відповідного
посвідчення та відповідно до вимог ст.
12 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» (Закон №3551-XII) щорічно до 5
травня має право на одержання грошової
допомоги у розмірі п'яти мінімальних
пенсій за віком, обов'язок щодо виплати
якої, за правилами ст. 171 цього ж Закону,
покладено на органи праці та
соціального захисту населення.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік» статтю 12 Закону
№3551-XII викладено в новій редакції,
відповідно до якої учасникам бойових
дій щорічно до 5 травня виплачується
разова грошова допомога у розмірах, які
визначаються Кабінетом Міністрів
України в межах бюджетних призначень,
встановлених законом про Державний
бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 такі
положення визнані неконституційними.

Отже, з 22 травня 2008 року відновлено дію
статті 12 Закону № 3551-XII, відповідно до
якої розмір грошової допомоги
учасникам війни має становити п'ять
мінімальних пенсій за віком.

Статтею 152 Конституції України
передбачено, що Закони, інші правові
акти або їх окремі положення, що
визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

У 2011 році Закон України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» не зупинявся та
не змінювався, тому позивач має право
на отримання щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня у відповідності до
ст. 12 цього Закону.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами, при вирішенні
даного спору щодо виплати допомоги до 5
травня у 2011 році необхідно керуватися
Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», а не постановою Кабінету
Міністрів України.

Таким чином, виплата щорічної допомоги
до 5 травня за 2011 рік для учасників
бойових дій повинна становити п'ять
мінімальних пенсій за віком з
урахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», що правильно встановлено
судом першої інстанції.

Відсутність бюджетного фінансування,
на яку вказує відповідач, не може бути
підставою невиконання відповідним
суб'єктом владних повноважень
покладених на нього обов'язків. В свою
чергу реалізація особою права на
отримання соціальних виплат не може
бути поставлена у залежність від
наявності відповідних бюджетних
асигнувань.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються і підстав для його
скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п. 1 ч. 1, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Мукачівської
міської ради залишити без задоволення,
а постанову Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 04 листопада 2011 року у
адміністративній справі №2-а-2333/11- без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
А.М. Ліщинський

Судді
О.І. Довга

І.І. Запотічний