Справа № 2а-17098/12/2670
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Епель О.В.,

при секретарі - Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду апеляційну
скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю «НД-Україна» на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 21 січня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «НД-Україна» до
Державної податкової інспекції в
Оболонському районі міста Києва
Державної податкової служби про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 16 серпня 2012 року
№ та від 28 жовтня 2012 року № ,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «НД-Україна» (далі -
позивач) звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції в Оболонському
районі міста Києва Державної
податкової служби (далі - відповідач)
про скасування податкових
повідомлень-рішень від 16 серпня 2012 року
№ та від 28 жовтня 2012 року № .

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21 січня 2013 року у задоволенні
адміністративного позову було
відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
зазначену постанову та ухвалити нову,
якою задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі, так як, на його думку,
зазначену постанову суду прийнято з
порушенням норм матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення,
зокрема, є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справ
та порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Як встановлено судом першої
інстанції та вбачається з матеріалів
справи, товариство з обмеженою
відповідальністю «НД-Україна» (далі -
ТОВ «НД-Україна») перебуває на обліку в
Державної податкової інспекції в
Оболонському районі міста Києва
Державної податкової служби (далі - ДПІ
в Оболонському районі міста Києва ДПС)
та зареєстровано як платник податку на
додану вартість.

ДПІ в Оболонському районі міста
Києва ДПС було проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
правомірності нарахування ТОВ
«НД-Україна» від'ємного значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання, сумою податкового
кредиту та бюджетного відшкодування
податку на додану вартість у зменшення
податкових зобов'язань з ПДВ у травні
2012 року, за результатом якої складено
акт від 03 серпня 2012 року № 596/15-308/35018320.

Згідно з висновками зазначеного
акту перевірки, податковими органами
було встановлено порушення ТОВ
«НД-Україна» вимог податкового
законодавства, що призвело до
завищення суми залишку від'ємного
значення, яка після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (рядок 22 - рядок 23)
на загальну суму ПДВ 5 021 279,00 грн.

На підставі та на виконання акту
перевірки від від 03 серпня 2012 року №
596/15-308/35018320 відповідачем було прийнято
податкові повідомлення-рішення від 16
серпня 2012 року № , яким позивачу
зменшено розмір від'ємного значення
суми ПДВ у розмірі 4 170 387,00 грн. та №
, яким позивачу було збільшено
суму податкового зобов'язання за
платежем ПДВ на загальну суму 793615,00
грн., з яких 580 892,00 грн. - за основним
платежем та 212 723,00 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями.

За результатом адміністративного
оскарження відповідачем було змінено
податкове повідомлення-рішення від 16
серпня 2012 року № в частині
зменшення від'ємного значення суми ПДВ
розмірі 850 892,00 грн., а податкове
повідомлення-рішення від 16 серпня 2012
року № - скасовано.

28 жовтня 2102 року відповідачем було
прийнято податкове
повідомлення-рішення № , яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з ПДВ на загальну суму 1 063
615,00 грн., з яких 850 892,00 грн. - за основним
платежем та 212 723,00 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Відмовляючи у задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що спірні
правовідносини регулюються пунктом 102.5
статті 102 Податкового кодексу України,
якою обмежується право позивача на
бюджетне відшкодування від'ємного
значення ПДВ строком не пізніше 1095 дня,
що настає за днем здійснення такої
переплати або отримання права на таке
відшкодування.

Однак, судова колегія не може
погодитись з такими висновком суду
першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини
врегульовані нормами Податкового
кодексу України (далі - ПК України),
Законом України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» (далі - Закон № 996-XIV).

Так, згідно з пунктом 200.1 статті 200 ПК
України, сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.3 статті 200 ПК
України, при від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

У підпункті «б» пункту 200.4 статті 200 ПК
України закріплено, що залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Отже, з викладених правових норм
вбачається, що податковим
законодавством не обмежуються строки
відображення податкового кредиту та
перенесення залишку від'ємного
значення попередніх податкових
періодів після бюджетного
відшкодування до складу сум, які
відносяться до податкового кредиту
наступного звітного періоду.

При цьому, колегія суддів звертає увагу
на те, що положення пункту 102.5 статті 102
ПК України, на які посилається
відповідач у спірному акту перевірки
ТОВ «НД-Україна» та у своїх
запереченнях на адміністративний
позов, а також які були помилково
застосовані судом першої інстанції,
регулюють виключно питання повернення
надміру сплачених грошових зобов'язань
та відшкодування сум податку на додану
вартість і саме для вирішення цих
питань законодавець встановлює
1095-денний термін звернення платників
податків із відповідними заявами до
податкових органів.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи та не спростовано відповідачем,
ТОВ «НД-Україна» не подавало до ДПІ в
Оболонському районі міста Києва ДПС
жодних заяв про повернення грошових
коштів або їх відшкодування.

Натомість, колегія суддів відзначає, що
сутність спірних правовідносин
полягає у правомірності складання
позивачем податкової звітності у
травні 2012 року шляхом перенесення сум
від'ємного значення з попередніх
звітних періодів.

Таким чином, дослідивши обставини
справи, колегія суддів встановила, що
між позивачем та ТОВ «Італійські
мотори» було укладено договори
купівлі-продажу автомобілів від 20
березня 2009 року № НД/КП004-07 та від 19
березня 2009 року № НД/КП004-07, грошові
зобов'язання за якими ТОВ «НД-Україна»
виконало шляхом видачі простих
векселів, що підтверджується
матеріалами справи, у яких містяться
відповідні розрахункові документи,
складені згідно з вимогами статті 9
Закону № 996-XIV.

Відповідно до декларації з ПДВ за
травень 2010 року позивачем
задекларовано позитивне значення по
декларації з ПДВ в розмірі 356 655,00 грн.
Крім того, в рядку 23.3 (значення рядків 8.5
та 8.6 додатку 5 (уточнюючий розрахунок)
до Порядку заповнення та подання
декларації попереднього звітного
(податкового) періоду відображено суму
в розмірі 5 293 882,00 грн. дана сума
відображена на підставі наданого в
квітні 2010 року уточнюючих розрахунків,
що призвело до збільшення залишку
задекларованого від'ємного значення, а
саме: уточнюючим розрахунком від 30
квітня 2010 року до декларації з ПДВ за
квітень 2009 року збільшено від'ємне
значення у розмірі 5 021 279,00 грн., також
уточнюючим розрахунком від 30 квітня 2010
року по декларації з ПДВ за травень 2009
року збільшено від'ємне значення в
розмірі 253 783,00 грн., крім того,
уточнюючим розрахунком від 30 квітня 2010
року по декларації з ПДВ за червень 2009
року збільшено від'ємне значення в
розмірі 18 820,00 грн.

Далі, від'ємне значення з ПДВ в сумі 5 021
279,00 грн. за період квітень 2009 року, з
урахуванням уточнюючих розрахунків,
позивачем було включено до від'ємного
значення наступного податкового
періоду за травень 2012 року.

Тож, з урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що ТОВ «НД-Україна»,
діючи на підставі та на виконання вимог
податкового законодавства, а саме:
статті 200 ПК України, правомірно
перенесло залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування до складу
сум, які відносяться до податкового
кредиту наступного звітного періоду -
за травень 2012 року.

Таким чином, відповідач, який є
суб'єктом владних повноважень, діючи у
порушення вимог частини 2 статті 71 КАС
України, не довів правомірності
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення та не переконав
судову колегію у своїй правоті.

Разом з тим, судова колегія звертає
увагу на те, що ТОВ «НД-Україна»
звернулося до суду з позовною вимогою
про скасування податкового
повідомлення-рішення. Однак, колегія
суддів вважає необхідним з метою
повного захисту прав, свобод та
інтересів позивача, про захист яких він
просить, вийти за межі позовних вимог,
визнавши протиправним і скасувавши
податкові повідомлення-рішення від 16
серпня 2012 року № та від 28 жовтня
2012 року № .

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції при вирішенні справи
було порушено норми матеріально права,
що призвело до неправильного вирішення
справи та є підставою для скасування
оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи викладене, судова
колегія вважає необхідним апеляційну
скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю «НД-Україна»
задовольнити, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21 січня 2013 року - скасувати і ухвалити
нову постанову про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 199, 202,
205, 207, 212, 254 КАС України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«НД-Україна» задовольнити.

Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21 січня 2013 року скасувати.

Адміністративний позов
товариства з обмеженою
відповідальністю «НД-Україна» до
Державної податкової інспекції в
Оболонському районі міста Києва
Державної податкової служби про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 16 серпня 2012 року
№ та від 28 жовтня 2012 року №
- задовольнити.

Визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення від 16 серпня 2012
року № та від 28 жовтня 2012 року №
.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Федотов І.В.

Судді:

Ісаєнко Ю.А.

Епель О.В.