Справа № 2а-1970/3044/12
Суддя: Запотічний І.І.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 р.
Справа № 170338/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів :

головуючого судді:
Запотічного І.І.,

суддів:
Довгої О.І., Ліщинського А.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 17.09.2012 року
у справі № 2а-1970/3044/12 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Тернополі про повернення
безпідставно сплаченого збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операції купівлі-продажу
нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Тернополі про повернення
безпідставно сплаченого збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операції купівлі-продажу
нерухомого майна в розмірі 2 916,35 грн.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 17.09.2012 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
повністю, зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
видати подання до Головного управління
Державної казначейської служби
України в Тернопільській області про
повернення на користь ОСОБА_1
безпідставно сплачений збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операції купівлі-продажу
нерухомого майна в розмірі 2916 грн.35 коп.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
оскаржило її подавши до Львівського
апеляційного адміністративного суду
апеляційну скаргу, та з наведених в ній
підстав з посиланням на порушення
судом першої інстанції, при прийнятті
оскаржуваного рішення, норм
матеріального права та неповне
з'ясування всіх обставин справи
просить скасувати постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду та прийняти
нову постанову, якою в задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовити.

Сторони, будучи повідомленими про час
та місце розгляду справи,явки
представників в судове засідання не
забезпечили, а тому спір вирішено
відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України в
письмовому провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, вивчивши
доводи апеляційної скарги, суд
апеляційної інстанції не знаходить
підстав для її задоволення виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, 29 березня 2012 року ОСОБА_1
придбав двокімнатну квартиру
загальною площею 45,2 кв.м., житловою - 27,6
кв.м., вартістю 291635,00 грн., яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_1, що
підтверджується договором
купівлі-продажу квартири посвідченим 29
березня 2012 року приватним нотаріусом
Тернопільського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, записаним
в реєстрі за № 682.

Право власності на квартиру позивач
зареєстрував в товаристві з обмеженою
відповідальністю "Міське бюро
технічної інвентаризації" 13 квітня 2012
року та одержав витяг про державну
реєстрацію права власності № 33833359,
номер запису 29, в книзі 8.

Як підтверджується квитанцією АТ
"Український інноваційний банк" № ПН3249
від 29 березня 2012 року, до підписання
вказаного договору купівлі-продажу,
позивач сплатив до державного бюджету
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 2916,35 грн.

Згідно довідки Управління державної
казначейської служби України у м.
Тернополі № 2109 від 06 вересня 2012 року
зазначені кошти 29 березня 2012 року
надійшли до державного бюджету.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 звернувся до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Тернополі з метою повернення
сплаченого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування, на що
отримав відмову від Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
№ 8843/02 від 01 червня 2012 року, мотивовану
тим, що Пенсійний фонд України не
володіє інформацією щодо прав
власності громадян на нерухоме майно.

Пункт 9 статті 1 Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачає, що платниками
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування є підприємства, установи,
організації незалежно від форм
власності та фізичні особи, які
придбавають нерухоме майно, за
винятком державних підприємств,
установ, організацій, що придбавають
нерухоме майно за рахунок бюджетних
коштів, установ та організацій
іноземних держав, що користуються
імунітетом і привілеями згідно із
законами та міжнародними договорами
України, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, а також
громадяни, які придбавають житло і
перебувають у черзі на одержання житла
або придбавають його вперше.

Згідно з пунктом 15-1 Порядку сплати
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарської діяльності,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №1740 від 03.11.1998 року,
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
нерухомого майна сплачується
підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форм
власності та фізичними особами, які
придбавають нерухоме майно, у розмірі 1%
від вартості нерухомого майна,
зазначеної в договорі купівлі-продажу
такого майна, за винятком державних
підприємств, установ і організацій, що
придбавають нерухоме майно за рахунок
бюджетних коштів, установ та
організацій іноземних держав, що
користуються імунітетами і привілеями
згідно із законами та міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, а також громадян, які
придбавають житло і перебувають у
черзі на одержання житла або
придбавають житло вперше.

Суд першої інстанції вірно встановив,
що законодавець встановлює два винятки
із загального правила про
обов'язковість сплати збору при
придбанні нерухомого майна, зокрема
громадяни, які придбавають житло і
перебувають на черзі на одержання
житла або придбавають житло вперше.

Відповідно пункту 15-3 Порядку №1740
нотаріальне посвідчення або
реєстрація на біржі договорів
купівлі-продажу нерухомого майна
здійснюється за наявності
документального підтвердження сплати
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
нерухомого майна.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 11 березня 2011 року проживав у
місті Тернополі, з 11 березня 2011 року по
29 березня 2012 року позивач проживав за
адресою АДРЕСА_2.

Згідно довідки ТзОВ "Міське бюро
технічної інвентаризації" № 9509/077 від 28
серпня 2012 року, позивачу належить
квартира за адресою АДРЕСА_3 ОСОБА_3,
придбана ним 29 березня 2012 року.
Відповідно до довідки ТзОВ "Міське бюро
технічної інвентаризації" від 14
вересня 2012 року № 10017/072 згідно із
обліком технічної інвентаризації за
позивачем право власності на зазначену
квартиру зареєстровано вперше і він не
має іншого зареєстрованого нерухомого
майна. Відповідно до довідки Бюро
технічної інвентаризації
Підволочиського району від 29 серпня 2012
року № 546 за позивачем не зареєстровано
нерухомого майна.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується із висновком суду першої
інстанції та зазначає, що станом на час
придбання позивачем нерухомості як і
станом на час розгляду справи в Україні
відсутній механізм перевірки
інформації про те, чи вперше особа
придбала нерухомість.

Колегія суддів апеляційного суду
вважає, що відсутність в Україні єдиної
системи реєстрації прав на нерухоме
майно та позбавлення можливості
Пенсійного фонду України та його
територіальних відділень можливості
встановити придбання квартир
конкретною особою вперше, не може
ставитись в провину особі, оскільки
невизначення порядку виконання
законодавчо закріплених норм не може
впливати на порушення прав громадян,
які наділені такими правами.

Пунктом 5 Порядку повернення коштів,
помилково або надміру зарахованих до
державного або місцевих бюджетів,
затвердженого наказом Державного
казначейства України від 10.12.2002 року
№226, передбачено, що повернення
помилково або надміру зарахованих до
бюджету податків, зборів (обов'язкових
платежів) та інших доходів бюджетів
здійснюється за поданням органів, що
контролюють справляння надходжень
бюджету. Подання надається до органу
Державного казначейства України за
формою, передбаченою відповідними
спільними нормативно-правовими актами
Державного казначейства України та
органів, що контролюють справляння
надходжень бюджету, з питань
повернення помилково або надміру
зарахованих до бюджету коштів, або в
довільній формі на офіційному бланку
установи, за підписом керівника
установи або його заступників
відповідно до їх компетенції з
обов'язковим зазначенням такої
інформації: обґрунтування
необхідності повернення коштів з
бюджету, найменування (П. І. Б.) платника,
ідентифікаційного коду за ЄДРПОУ або
реєстраційного номера облікової
картки платника податків з ДРФО, або
серії та номера паспорта (для фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
офіційно повідомили про це відповідний
орган державної податкової служби і
мають відмітку у паспорті), суми
платежу, що підлягає поверненню, дати
та номера розрахункового документа,
який підтверджує перерахування коштів
до відповідного бюджету.

З довідки Управління державної
казначейської служби України у м.
Тернополі від 06 вересня 2012 року № 2109
вбачається, що сплачений позивачем
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
нерухомого майна в сумі 2916,35 грн.
надійшов до державного бюджету 29
березня 2012 року по коду бюджетної
класифікації 24140500.

З врахуванням вищевикладеного, колегія
суддів апеляційного суду погоджується
із висновком суду першої інстанції
щодо необґрунтованості та
безпідставності висновків управління
Пенсійного фонду України в м.Тернополі
щодо факту придбання житла позивачем
ОСОБА_1 29.03.2012 року не вперше, відтак суд
першої інстанції прийшов до
правильного рішення про задоволення
позову.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку, що доводи апеляційної скарги
УПФ України в м.Тернополі суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а тому апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м.Тернополі слід залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
залишити без задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 17.09.2012 року
у справі № 2а-1970/3044/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя І.І.
Запотічний

Судді О.І.Довга

А.М.Ліщинський