Справа № 812/1918/14
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Матвєєва В.В.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
справа №812/1918/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Міронової Г.М.,
суддів: Юрко І.В., Блохіна А.А., розглянув
в порядку письмового провадження
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Східна
вугільна компанія» на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 08 квітня 2014
року у справі № 812/1918/14 за позовом
Управління Пенсійного фонду України
в м. Свердловську Луганської області
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Східна вугільна
компанія» про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
виплачених пільгових пенсій,
призначених за Списками № 1 та № 2 в
загальному розмірі 24865,17 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 17.03.2013 року звернувся з
адміністративним позовом до суду,
мотивуючи свої вимоги тим, що за
період з 01.01.2014 року по 01.03.2014 року у
товариства виникла заборгованість до
Пенсійного Фонду України щодо
відшкодування фактичних витрат
позивачу на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
Списком № 1 - у розмірі 24088,14 грн. та за
Списком № 2 - у розмірі 777,03 грн. Вказана
сума на теперішній час не погашена.
Просив суд стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Східна
вугільна компанія» заборгованість по
відшкодуванню виплачених пільгових
пенсій у розмірі 24865,17 грн.

Постановою Луганського
окружного адміністративного суду від
08 квітня 2014 року у справі № 812/1918/14
адміністративний позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Східна вугільна
компанія» (юридична адреса: 94800,
Луганська область, м. Свердловськ, вул.
Глінки, 1а, ) на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м. Свердловську Луганської області
(місце знаходження: 94800, Луганська
область, м. Свердловськ, вул. Пирогова, 9,
) заборгованість по
відшкодуванню пільгових пенсій,
призначених за Списками № 1 та № 2 за
період з 01.01.2014 року по 01.03.2014 року, в
розмірі 24865,17 грн. (двадцять чотири
тисячі вісімсот шістдесят п'ять
гривень сімнадцять копійок), з яких за
Списком № 1 - 24088,14 грн. (двадцять чотири
тисячі вісімдесят вісім гривень
чотирнадцять копійок), за Списком № 2 -
777,03 грн. (сімсот сімдесят сім гривень 03
копійки).

Не погодившись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу про скасування оскаржуваної
постанови та прийняття нової, якою
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги
посилається на норми Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», та зазначає, що
згідно абзацу 5 пункту 2 Розділу ХV
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з 1 січня 2005 року
виплата пенсій вказаним особам
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України. А тому у
відповідача відсутній обов'язок
вносити до Пенсійного фонду плату, що
покриває фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про розгляд справи були
повідомлені належним чином.

За нормами пункту другого частини
першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, так як не прибула жодна з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Колегія суддів, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне вимоги, викладені в
апеляційній скарзі, залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції залишити без змін, з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що Товариство з обмеженою
відповідальністю «Східна вугільна
компанія» перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Свердловську Луганської області як
платник збору на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування (а.с. 6).

Позивач здійснював доставку та виплату
пільгових пенсій працівникам
відповідача, що підтверджується
розрахунками фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за Списками № 1 та 2 за період з 01.01.2014
року по 01.03.2014 року (а.с. 20-31).

На момент звернення з позовом до суду
відповідач має заборгованість перед
позивачем з відшкодування фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій в загальному розмірі
24865,17 грн., з яких за Списком № 1 - 24088,14
грн., за Списком № 2 - 777,03 грн., що
підтверджується карткою особового
рахунку за період з 01.01.2014 року по 01.03.2014
року (а.с. 18-19).

Колегія суддів вважає вірним висновок
суду першої інстанції щодо задоволення
позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" № 1058 від 09.07.2003 року (далі -
Закон № 1058), пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
Списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
Списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Підприємства та організації з грошових
коштів, які призначені на оплату праці,
вносять до Пенсійного Фонду України
плату, яка покриває витрати на доставку
та виплату пільгових пенсій, у тому
числі, призначених згідно до ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", при цьому зберігається
порядок покриття цих витрат, який діяв
до набрання чинності Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Порядок покриття витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій встановлено
Інструкцією "Про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України", затвердженої Постановою
Правління Пенсійного фонду України
від 19.12.2003 року № 21-1 і зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року за № 64/8663 (далі Інструкція).

Відповідно до Інструкції плату
Пенсійному фонду на покриття фактичних
витрат на виплату пенсій за віком на
пільгових умовах вносять підприємства
незалежно від форм власності та
господарювання. Несвоєчасно
перераховані суми витрат на виплату і
доставку пенсій вважаються боргом
(недоїмкою).

Згідно п. 6.1. вказаної Інструкції
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 «Прикінцевих положень» Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» в таких
розмірах:

- для платників, зазначених у
підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції
(крім тих, які є платниками
фіксованого сільськогосподарського
податку), - також 100 відсотків фактичних
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до абзацу
першого частини 2 Прикінцевих положень
Закону ( 1058-15 ) застрахованим особам,
які працювали або працюють на роботах
із шкідливими і важкими умовами
праці за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком
на пільгових умовах;

- для платників, зазначених у підпункті
2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
працівникам, зайнятим повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, крім працівників, що
були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, у таких розмірах: 100 відсотків
від фактичних витрат на виплату і
доставку цих пенсій, призначених та/або
виплачених з 2012 року.

Пунктом 6.4. Інструкції визначено, що
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
«Прикінцевих положень» Закону (згідно
з додатками 6 та 7), які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Згідно з п.6.8 вказаної Інструкції
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або
настання обставин, які впливають на
суму відшкодування (смерть пенсіонера,
зміна місця проживання та ін.), органи
Пенсійного фонду повідомляють про це
підприємства в місячний термін з
моменту виникнення цих обставин. Суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
дати призначення пенсії до дати
складання розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 «Прикінцевих положень»
Закону (1058-15), сплачуються одночасно із
оплатою фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

Виходячи зі змісту вказаних норм
законодавства, підставою для
відшкодування підприємством органам
Пенсійного Фонду витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій є розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за
відповідний період.

Підприємства щомісяця до 25-го
числа вносять до Пенсійного фонду
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах. Таким чином, платіж
підприємства за виплачену та
доставлену пенсію є помісячним
платежем.

Виходячи зі змісту вказаних норм
законодавства, підставою для
відшкодування підприємством органам
Пенсійного фонду витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій є розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за
відповідний період.

Позивачем на підставі п.6.4 та 6.5
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України на адресу відповідача
направлялися розрахунки фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах згідно
з нормами п. «а» ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», однак
заборгованість на теперішній час не
сплачена. Отримання розрахунків
підтверджено підписом уповноваженої
особи відповідача на розрахунках.

Статтею 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено поняття
страхових внесків як коштів
відрахувань на соціальне страхування
та збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування, сплачені згідно
із законодавством, що діяло раніше;
кошти, сплачені на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
відповідно до цього Закону.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» до
страхових внесків (коштів, сплачених на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування) не відносить витрати на
виплату і доставку пільгових пенсій, і,
в розумінні цього Закону, це є плата, що
покриває фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій особам, які були
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо
важкими умовами праці.

Відповідно до пункту 6.1 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженою
постановою правління Пенсійного фонду
України від 19 грудня 2003 року № 21-1,
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Колегія суддів зазначає, що винятком із
цього правила є лише порядок покриття
витрат на виплату та доставку пенсій
особам, що були безпосередньо зайняті
повний робочий день на підземних
роботах (включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з
видобутку вугілля, сланцю, руди та
інших корисних копалин, на будівництві
шахт та рудників за списком робіт і
професій, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, оскільки за змістом
абзацу п'ятого підпункту 1 пункту 2
Прикінцевих положень Закону № 1058-1V
виплата пенсій таким особам
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1
січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
то і витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій покриваються за
рахунок Пенсійного фонду та Державного
бюджету України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає
в особливостях пенсійного
забезпечення зазначених осіб.

Так, зі змісту статті 14 Закону №
1788-ХІІ вбачається, що працівники,
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних і відкритих гірничих
роботах включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) по
видобутку вугілля, сланцю, руди та
інших корисних копалин, на будівництві
шахт і рудників та в металургії мають
право на пенсію незалежно від віку,
якщо вони були зайняті на цих роботах
не менше 25 років.

Колегія суддів також вважає
доречним звернути увагу на той факт, що
аналогічної правової позиції
дотримується і Верховний Суд України,
зокрема, у постанові від 10 жовтня 2011
року за позовом управління пенсійного
фонду України в м. Димитрові Донецької
області до Десятого воєнізованого
гірничорятувального загону про
стягнення боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів не бере до уваги посилання
апелянта у апеляційній скарзі на
Прикінцеві положення Закону № 1058-ІУ,
оскільки аналіз положень пункту 2
Прикінцевих положень Закону № 1058-ІУ у
контексті положень статті 14 Закону №
1788-ХІІ дає підстави для висновку про те,
що порядок, за яким витрати на доставку
пільгових пенсій покриваються до 1
січня 2005 року за рахунок коштів
Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за
рахунок коштів Державного бюджету
України, стосується лише витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених особам за умов,
передбачених статтею 14 Закону № 1788-ХІІ.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, що призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення спору, тому підстав для
скасування ухваленого судового
рішення колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене,
колегія суддів прийшла до висновку, що
доводи апеляційної скарги апелянта не
спростовують правильність висновків
суду першої інстанції, спір за суттю
вирішений вірно, підстави для
скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, 200, ч.
8, 10 ст. 183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Східна
вугільна компанія» у справі № 812/1918/14 -
залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 08 квітня 2014
року у справі № 812/1918/14 за позовом
Управління Пенсійного фонду України
в м. Свердловську Луганської області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Східна вугільна
компанія» про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
виплачених пільгових пенсій,
призначених за Списками № 1 та № 2 в
загальному розмірі 24865,17 грн. - залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.М.
Міронова

Судді Судді

І.В. Юрко

А.А.
Блохін