Справа № 804/16429/13-а
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2014 рокусправа № 804/16429/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Уханенка С.А.

суддів:
Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 23
грудня 2013 р. по справі за позовом ОСОБА_1
до головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання бездіяльності незаконною та
зобов`язання вчинити певні дії ,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2013 року позивач звернувся з
позовом до суду, в якому просив визнати
бездіяльність відповідача щодо не
нарахування та не виплати одноразової
грошової допомоги в розмірі 50
відсотків місячного грошового
забезпечення за кожний повний
календарний рік служби, тобто за 15
років, незаконною; зобов'язати
відповідача нарахувати та сплатити
належну суму одноразової грошової
допомоги в розмірі 50 відсотків
місячного грошового забезпечення за
відпрацьовані 15 років.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 23
грудня 2013 р. адміністративний позов
задоволено. Визнано бездіяльність
Головного управління Міндоходів в
Дніпропетровській області щодо не
нарахування та невиплати ОСОБА_1
одноразової грошової допомоги в
розмірі 50 % місячного грошового
забезпечення за 15 років служби
незаконною. Зобов'язано Головне
управління Міндоходів в
Дніпропетровській області нарахувати
та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову
допомогу в розмірі 50 % місячного
грошового забезпечення за 15 повних
календарних років служби.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржувану
постанову суду та прийняти нову
постанову, якою у задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
позивач з 17.08.1998 року проходив службу в
податковій міліції та мав спеціальне
звання майора податкової міліції.

Наказом Державної податкової служби у
Дніпропетровській області від 27.08.2013
року № 283-о позивач був звільнений з
05.09.2013 року з податкової міліції в запас
Збройних Сил за п. 64 (через скорочення
штатів) Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ,
затвердженому Постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114.

Станом на час звільнення строк служби
позивача в податковій міліції складав
15 років 00 місяців 20 днів.

В подальшому, позивач звернувся до
відповідача із заявою від 23.09.2013 року, в
якій просив виплатити йому, зокрема,
одноразову грошову допомогу при
звільненні зі служби, яка передбачена
ч. 1 ст. 9 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб".

Листом від 23.10.2013 року відповідач
повідомив позивача, що основною
підставою для виплати одноразової
грошової допомоги є набуття права на
пенсію за Законом України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших осіб"
у разі наявності встановленої вислуги
років та у разі встановлення
інвалідності. Інших підстав для
виплати та визначення суми одноразової
грошової допомоги при звільненні зі
служби не встановлено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач має право на отримання
одноразової грошової допомоги в
розмірі 50 % місячного грошового
забезпечення за відпрацьовані 15 років.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції виходячи з
наступного.

Основним нормативно-правовим актом,
який регулює спірні правовідносини є
Закон України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», відповідно преамбули якого цей
Закон визначає умови, норми і порядок
пенсійного забезпечення громадян
України із числа осіб, які перебували
на військовій службі, службі в органах
внутрішніх справ, осіб начальницького
і рядового складу Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України, державній пожежній
охороні, Державній службі спеціального
зв'язку та захисту інформації України,
органах і підрозділах цивільного
захисту, податковій міліції чи
Державній кримінально-виконавчій
службі України, та деяких інших осіб,
які мають право на пенсію за цим
Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 даного Закону особам
рядового, сержантського, старшинського
та офіцерського складу та деяким іншим
особам, які мають право на пенсію за цим
Законом та звільняються зі служби за
станом здоров'я, виплачується
одноразова грошова допомога в розмірі
50 відсотків місячного грошового
забезпечення за кожний повний
календарний рік служби. У разі
звільнення зі служби за віком, у зв'язку
із скороченням штатів або проведенням
організаційних заходів, закінченням
строку контракту, у зв'язку з
безпосереднім підпорядкуванням
близькій особі, систематичним
невиконанням умов контракту
командуванням одноразова грошова
допомога в розмірі 50 відсотків
місячного грошового забезпечення за
кожний повний календарний рік служби
виплачується за наявності вислуги 10
років і більше.

Аналогічна норма закріплена у п. 10
Порядку обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393
(далі по тексту Порядок №393.

Таким чином, аналіз вказаних положень
свідчить, що виплата одноразової
грошової допомоги передбачено також і
з інших підстав, а саме у разі
звільнення зі служби за віком, у зв'язку
із скороченням штатів або проведенням
організаційних заходів, закінченням
строку контракту, систематичним
невиконанням умов контракту
командуванням одноразова грошова
допомога в розмірі 50 відсотків
місячного грошового забезпечення за
кожний повний календарний рік служби
виплачується за наявності вислуги 10
років і більше. При цьому, будь-яких
вказівок на те, що такі особи мають
набути право на пенсію за цим законом,
вказана норма права не містить.

Матеріали справи свідчать, свідчать
про те, що стаж роботи ОСОБА_1 у
податковій міліції складає понад 10
років. що відповідачем не
заперечується.

Тобто, спору щодо наявності у позивача
достатньої вислуги років, наявність
якої є необхідною умовою для отримання
одноразової грошової допомоги,
передбаченої Законом України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» між сторонами не існує.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що судом
першої інстанції було встановлено
обставини справи та надана правильна
правова оцінка, тому підстави для
задоволення апеляційної скарги та
скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 23
грудня 2013 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з моменту її
виготовлення в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала виготовлена
23.04.2014 року.

Головуючий:
С.А. Уханенко

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
Ю.М. Дадим