Справа № 872/9884/13
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2014 рокусправа № 0810/4407/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М.

суддів:
Чередниченко В.Є. Коршуна А.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
Запорізькому районі Запорізької
області

на ухвалу Запорізького районного суду
Запорізької області від 03.12.2012 р.

у справі № 0810/4407/2012

за заявою управління Пенсійного фонду
України в Запорізькому районі
Запорізької області про перегляд
постанови Запорізького районного суду
Запорізької області від 05.02.2010 р. у
справі № 2-а-68/2010 за нововиявленими
обставинами

у справі за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України
в Запорізькому районі Запорізької
області

про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії, -

встановив:

Управління Пенсійного фонду України в
Запорізькому районі Запорізької
області звернулось до суду з заявою про
перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Запорізького
районного суду Запорізької області від
05.02.2010 р. в адміністративній справі №
2-а-68/2010.

Ухвалою Запорізького районного суду
Запорізької області від 03.12.2012 р. заяву
залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, заявник подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
суду першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким задовольнити заяву
Управління Пенсійного фонду України в
Запорізькому районі Запорізької
області.

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідач вказує, що, у зв'язку з
прийняттям Конституційним Судом
України рішень від 26 грудня 2011 року
№20-рп/2011 та від 25 січня 2012 року №3-рп/2012,
виникли обставини, які є підставою для
перегляду судового рішення, а саме: при
вирішенні справ щодо соціального
захисту громадян суди повинні
керуватись приписами постанов
Кабінету Міністрів України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги дотримання судом
першої інстанції норм процесуального
права, суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що за позовом ОСОБА_1
постановою Запорізького районного
суду Запорізької області від 05.02.2010 р.
було визнано бездіяльність управління
Пенсійного фонду України у
Запорізькому районі Запорізької
області щодо нездійснення перерахунку
та невиплати ОСОБА_1 надбавки до пенсії
згідно Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» за період з 09.07.2007
року по 31.12.2007 року - протиправною;
визнано бездіяльність управління
Пенсійного фонду України у
Запорізькому районі Запорізької
області щодо нездійснення перерахунку
та невиплати ОСОБА_1 надбавки до пенсії
згідно Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» за період з 22.05.2008
року до 31.12.2008 року - протиправною;
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у Запорізькому районі
Запорізької області здійснити
перерахунок та виплати ОСОБА_1 надбавки
до пенсії згідно ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» за
період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком з урахуванням виплачених сум;
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у Запорізькому районі
Запорізької області здійснити
перерахунок та виплати ОСОБА_1 надбавку
до пенсії згідно ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» за
період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком з урахуванням виплачених сум.

Залишаючи без задоволення заяву про
перегляд судового рішення по справі за
нововиявленими обставинами, суд першої
інстанції виходив з того, що обставини,
на які посилається відповідач, не є
нововиявленими, та не можуть бути
підставою для перегляду судового
рішення.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідач зазначає, що виходячи з
рішення Конституційного Суду України
від 26.12.2011 № 20-рп/2011 при вирішенні справ
за адміністративними позовами дітей
війни суди повинні були застосовувати
постанови Кабінету Міністрів України,
які на час виникнення спірних
правовідносин встановлювали розміри
пенсійних виплат зазначеним
категоріям громадян.

Апелянт також зазначив, що рішенням
Конституційного Суду України № 3-рп/2012
від 25.01.2012 встановлено, що
загальносуспільні потреби у сфері
соціального захисту забезпечуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України виходячи з фінансових
можливостей держави, а засоби та
механізм нарахування соціальних
виплат повинні відповідати принципам
пропорційності та справедливості. Суди
під час вирішення справ про соціальний
захист громадян повинні керуватися
принципом законності, який передбачає
застосування нормативно-правових
актів відповідних органів державної
влади, виданих на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Суд апеляційної інстанції такі доводи
вважає необґрунтованими, адже
відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 245 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для перегляду
судового рішення за нововиявленими
обставинами є встановлення
Конституційним Судом України
неконституційності закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконано. Проте рішеннями
Конституційного Суду України № 20-рп/2011
від 26.12.2011 та № 3-рп/2012 від 25.01.2012 не було
встановлено неконституційності
закону, іншого правового акта чи їх
окремого положення, що були
застосовані судом при вирішенні
адміністративної справи № 2-а-68/2010.

Окрім того, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що не можуть визнаватися
нововиявленими істотні для справи
обставини, які виникли після ухвалення
судом рішення у справі.

Колегія суддів також зазначає, що суд
першої інстанції при ухвалені
постанови від 05.02.2010 р. не мав
можливості застосувати висновки
Конституційного Суду України,
викладені в рішеннях № 20-рп/2011 від
26.12.2011 та № 3-рп/2012 від 25.01.2012, оскільки на
момент вирішення адміністративної
справи дане рішення не було прийняте.

З огляду на викладене, суд доходить
висновку, що суд першої інстанції
об'єктивно, повно, всебічно дослідив
обставини, які мають суттєве значення
для вирішення справи, та ухвалив судове
рішення без порушення норм
процесуального права, тому апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 199, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Запорізькому районі Запорізької
області залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького районного суду
Запорізької області від 03.12.2012 р. в
адміністративній справі № 0810/4407/2012
залишити - без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили відповідно до ст.
254 КАС України та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун