Справа № 826/358/14
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/358/14
інстанції: Каракашьян С.К.
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого - судді
Літвіної Н.М.,

Суддів
Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 24 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про скасування рішення,
визнання протиправною бездіяльності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві про
скасування рішення, визнання
протиправною бездіяльності.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 24
лютого 2014 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»,
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким адміністративний позов
задовольнити в повному обсязі.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, 28 грудня 2013 року представник
позивача Владимиров А.О. звернувся до
Реєстраційної служби м. Києва з заявою
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (щодо обтяження речового
права) на АДРЕСА_1

Між тим, рішенням головного
спеціаліста сектору державної
реєстрації обтяжень на нерухоме майно
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві -
державним реєстратором речових прав на
нерухоме майно Гребенюк О.І. № 8469659 від
28 листопада 2013 року було відмовлено у
державній реєстрації права та їх
обтяжень на вищезазначений об'єкт
нерухомого майна, мотивуючи тим, що
документи подані для проведення
державної реєстрації прав, не
відповідають вимогам, або не дають
змогу встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують.

Вказане рішення суд першої інстанції
також визнав законним та
обґрунтованим, зазначивши, що рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
03 серпня 2012 року не містить посилань,
згідно яких мало бути зареєстровано
арешт майна.

Між тим, колегія суддів з висновком
суду першої інстанції не погоджується,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 09
липня 2007 року між АТ «Банк «Фінанси та
Кредит», в особі Філії «Центральне РУ»
АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та гр.
України ОСОБА_3 в забезпечення
виконання зобов'язань по Кредитному
договору № 11-07-Ип/39 від 09 липня 2007 року,
було передано в іпотеку квартиру під
номером АДРЕСА_1, згідно до Іпотечного
договору, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_9 та
зареєстровано в реєстрі за № Д-1129.
Заборона відчуження зареєстровано в
реєстрі № Д-1130.

На підставі Договору дарування Ѕ
частини квартири від 05 червня 2001 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_10, за реєстровим № 3669,
подаровано Ѕ частину квартири під
номером АДРЕСА_1 ОСОБА_4, ОСОБА_5 (згідно
до Свідоцтва про Шлюб виданого
Центральним відділом реєстрації
шлюбів м. Києва з державним Центром
розвитку сім'ї від 13 березня 2007 року) та
зареєстрований Київським міським бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна 18 квітня 2011 року.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 03 серпня 2012 року у справі за
позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит», приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_9. третя
особа - приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_10
про визнання іпотечного договору
недійсним і зобов'язання вчинити дії та
за зустрічним позовом ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_3 про визнання Договору дарування
недійсним та скасування запису у
державному реєстрі прав власності у
задоволенні первісного позову
відмовлено. Зустрічний позов
задоволено частково. Визнано договір
дарування Ѕ частини квартири під
номером АДРЕСА_1 від 05 червня 2001 року,
який посвідчено приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_10 та зареєстровано у
реєстрі за № 3669 недійсним внаслідок
фіктивності.

26 вересня 2012 року рішенням
Апеляційного суду м. Києва у справі №
22-ц/2690/14304/2012 апеляційну скаргу
представника ОСОБА_12 - задоволено.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 03 серпня 2012 року скасовано та

ухвалено нове рішення, яким позов
ОСОБА_4, ОСОБА_5 - задоволено частково, а
саме визнано недійсним Іпотечний
договір, укладений 09 липня 2007 року між
ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та
ОСОБА_3, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_13,
зареєстрований в реєстрі за № Д-1129.

Відповідно до Витягу № 38205059 про
реєстрацію у державному реєстрі іпотек
(реєстрацію вилучення запису) від 10
жовтня 2012 року, наданого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_9, вилучено
запис № 5267418 з контрольною сумою
123В970ГЕ7 на підставі повідомлення про
виключення запису з Державного реєстру
іпотек, б/н, 10 жовтня 2012 року, ОСОБА_3

Однак, 25 жовтня 2012 року ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у цивільній справі за № 6-43559 ск 12
за касаційною скаргою АТ «Банк
«Фінанси та Кредит» на рішення
Апеляційного суду м. Києва від 26
вересня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит», приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_9. третя
особа - приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_10
про визнання іпотечного договору
недійсним і зобов'язання вчинити дії та
за зустрічним позовом ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_3 про визнання Договору дарування
недійсним та скасування запису у
державному реєстрі прав власності
відкрито касаційне провадження та
зупинено виконання рішення
Апеляційного суду м. Києва від 26
вересня 2012 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 лютого 2013 року
у справі № 6-43559 св 12 (Головуючий Суддя:
Луспеник Д.Д.) в силу ст. 23 Закону
України «Про іпотеку», визнано, що
іпотека є дійсною для гр. ОСОБА_4 та
ОСОБА_5

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23 Закону
України «Про іпотеку» - у разі переходу
права власності (права господарського
відання) на предмет іпотеки від
іпотекодавця до іншої особи, у тому
числі в порядку спадкування чи
правонаступництва, іпотека є дійсною
для набувача відповідного нерухомого
майна, навіть у тому випадку, якщо до
його відома не доведена інформація про
обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності
на предмет іпотеки, набуває статус
іпотекодавця і має всі його права і
несе всі його обов'язки за іпотечним
договором у тому обсязі і на тих умовах,
що існували до набуття ним права
власності на предмет іпотеки.

Згідно до ст. 4 Закону - обтяження
нерухомого майна іпотекою підлягає
державній реєстрації відповідно до
закону.

Статтею 349 ЦПК України встановлено, що
рішення і ухвала суду касаційної
інстанції набирають законної сили з
моменту їх проголошення. З моменту
оголошення рішення або ухвали судом
касаційної інстанції скасовані
рішення та ухвали суду першої або
апеляційної інстанції втрачають
законну силу.

Отже, рішенням Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ встановлено факт
дійсності Іпотечного договору, згідно
якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» є
Іпотекодержателем квартири АДРЕСА_1 та
законного переходу права власності, що
не потребує додаткового визнання чи
доказування.

Згідно до ст. 124 Конституції України -
судові рішення ухвалюються іменем
України і є обов'язковими до виконання
на всій її території.

А тому, на підставі рішення суду, що
набрало законної сили, яке згідно ч. 10
ст. 37 Порядку державної реєстрації прав
на нерухоме майно та їх обтяжень є
документами, що підтверджує
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно, щодо
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, відповідач
зобов»язаний був задовольнити заяву
апелянта від 29 листопада 2013 року про
поновлення державної реєстрації прав
та їх обтяжень, згідно до вимог Закону
України «Про Державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

Крім того, Закон України «Про Державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» не визначає вимог
до резулятивної частини змісту
рішення, яке підлягає виконанню, що
встановлюють виникнення, перехід,
припинення прав на нерухоме майно та їх
обтяжень.

З приводу позовних вимог про
зобов»язання Реєстраційну службу
Головного управління юстиції у м. Києві
внести відомості про обтяження
іпотекою до Державного реєстру іпотек
на підставі Іпотечного договору від 09
липня 2007 року, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_9 за
реєстровим номером № Д-1129 та ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 лютого 2013 року у справі №
6-43559 св 12 колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КАС України -
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно до ст.6 Конституції України -
державна влада в Україні здійснюється
на засадах її поділу на законодавчу,
виконавчу та судову. Органи
законодавчої, виконавчої та судової
влади здійснюють свої повноваження у
встановлених цією Конституцією межах і
відповідно до законів України.

Пунктом 1 Положення про Державну
реєстраційну службу України,
затвердженого Указом Президента
України № 401/2011 від 06 квітня 2011 року
встановлено, що Державна реєстраційна
служба України (Укрдержреєстр) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра юстиції України
та входить до системи органів
виконавчої влади.

Дискреційні повноваження - це
сукупність прав та обов'язків органів
державної влади та місцевого
самоврядування, осіб, уповноважених на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, що надають
можливість на власний розсуд визначити
повністю аб частково вид і зміст
управлінського рішення, яке
приймається, або можливість вибору на
власний розсуд одного з декількох
варіантів управлінських рішень,
передбачених проектом
нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу
виконавчої влади обумовлене певною
свободою (тобто вільним, або
адміністративним, розсудом) в
оцінюванні та діях, у виборі одного з
варіантів рішень та правових
наслідків.

Наділивши державні органи
дискреційними повноваженнями,
законодавець надав відповідному
органу держави певну свободу розсуду
при прийнятті управлінського рішення.

Виходячи з вищевикладеного, право
відповідача на вчинення дій з
державної реєстрації та видачі
відповідного свідоцтва про право
приватної власності є дискреційним
повноваженням, а тому задоволення
позовних вимог в цій частині є формою
втручання в дискреційні повноваження
державного органу.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. ст. 198, 202 КАС України -
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, зокрема, є
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 202, 205, 206, 212, 254
КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит»- задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 24 лютого 2014 року -
скасувати.

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про скасування рішення,
визнання протиправною бездіяльності -
задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення головного спеціаліста сектору
державної реєстрації обтяжень на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
- державного реєстратора речових прав
на нерухоме майно Гребенюк О.І. № 8469659
від 28 листопада 2013 року про відмову у
державній реєстрації права та їх
обтяжень.

В задоволенні іншої частини позову -
відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції в порядку і
строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя
Літвіна Н.М.

Судді
Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Головуючий суддя

Літвіна Н. М.

Судді:

Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.