Справа № 872/8734/13
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2014 рокусправа № 808/1306/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Юхименка О.В.

суддів: Мельника
В.В. Нагорної Л.М.

секретар судового засідання:
Федосєєва Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Запорізького
окружного адміністративного суду

від 05 квітня 2013 року

у справі № 808/1306/13-а

за позовом ОСОБА_1,

АДРЕСА_1;

до відповідача Заступника
начальника інспекції

Державного
архітектурно-будівельного контролю

у Запорізькій
області

Оверчук Олександр
Володимирович,

АДРЕСА_2;

про скасування акта, -

встановив: ОСОБА_1 подав позов до
Заступника начальника інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Запорізькій області Оверчук
Олександр Володимирович про
скасування постанови № 116 від 21
листопада 2012 року про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Запорізький окружний адміністративний
суд (суддя Бойченко Ю.П.) своєю ухвалою
від 05 квітня 2013 року позовну заяву
залишив без розгляду на підставі
пункту 9 частини першої статті 155
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Ухвала суду мотивована тим, що про
порушення своїх прав Позивач дізнався
23 листопада 2012 року, звернувся до суду з
захистом порушених прав більш ніж
через 2 місяці, тобто, з пропуском
строку звернення до суду.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим актом, у поданій апеляційній
скарзі ОСОБА_1, Позивач, вказує на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
постанови № 116 від 21 листопада 2012 року
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності не отримував. У поштовому
повідомленні стоїть не його підпис.

Просить ухвалу окружного
адміністративного суду скасувати.

Судовий розгляд адміністративної
справи здійснювався з повним
фіксуванням судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм процесуального права при винесені
оскарженого рішення, виходить з
наступного.

Строк звернення до суду в
адміністративному судочинстві - це
період часу, у межах якого особа
може звернутися до адміністративного
суду з позовною вимогою про захист
своїх прав, свобод та інтересів у
сфері публічних відносин.

З огляду на приписи статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, строк обчислюється з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення її прав, свобод
чи інтересів.

В контексті наведеної норми важливою є
теза, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися не про наявність
спірного рішення, а про порушення її
прав, свобод чи інтересів. Тобто,
сукупність ознак, що характеризують
психічне ставлення особи до вчиненого
відносно неї протиправного діяння і
його негативних наслідків.

Виходячи з приписів указаної норми,
початок перебігу строку звернення до
адміністративного суду пов'язується,
з одного боку, з об'єктивним моментом,
тобто порушенням суб'єктивного права,
а з другого боку, із суб'єктивним
моментом, коли особа, яка звертається
до суду, дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Якщо заявник доведе, що йому стало
відомо про порушення свого права
пізніше, перевага повинна надаватися
суб'єктивному моменту.

Крім того, в силу статті 100 цього
Кодексу адміністративний позов
залишається без розгляду, якщо суд на
підставі позовної заяви та доданих до
неї матеріалів не знайде підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними, про що постановляється
ухвала.

Аналогічні приписи містять пункт 5
частини першої статті 107; пункт 5
частини першої статті 121; пункт 9
частини першої статті 155 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно до частини другої статті 102
Кодексу адміністративного судочинства
України питання про поновлення чи
продовження пропущеного строку суд,
хоч і на власний розсуд, та мав вирішити
ухвалою суду.

Аналогічні приписи містить частина
четверта статті 160 - окремим документом
викладаються ухвали з питань
продовження та поновлення
процесуальних строків.

Відповідно, ухвала суду про відмову в
поновленні чи продовженні пропущеного
процесуального строку може бути
оскаржена особами, які беруть участь у
справі.

Слід вказати, що питання продовження та
поновлення процесуальних строків
мають вирішуватись в резолютивній
частині, так як інші частини рішення
(крім резолютивної) не мають правового
значення.

Питання пропущеного строку окремою
ухвалою суду не вирішено. Ухвала про
залишення позову без розгляду,
відповідно, стала передчасною.

Керуючись ст. 195, п. 3 ч. 1 ст. 199, ст. 202
Кодексу адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Запорізького окружного
адміністративного суду від 05 квітня 2013
року у справі № 808/1306/13-а скасувати, з
направленням справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту
проголошення та окремому оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
Л.М. Нагорна