Справа № 804/13474/13-а
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2014 рокусправа № 804/13474/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

представників сторін:

позивача : - Басанська А.Ю.
(дов.від 08.05.2014 року)

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Марганці
Дніпропетровської області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
листопада 2013 р. у справі № 804/13474/13-а

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в м.Марганць
Дніпропетровської області

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Марганці Дніпропетровської області

про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

"11" жовтня 2013 р. Управління Пенсійного
фонду України в м.Марганці
Дніпропетровської області звернулось
до суду з адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганці
Дніпропетровської області в якому
просило зобов'язати відповідача
відшкодувати суму пенсії в розмірі 450
грн. виплачену громадянину ОСОБА_3,
каліцтво якого сталося на території
колишнього СРСР та країн СНД.

Позовні вимоги обґрунтовані
законодавчо визначеним обов'язком
відповідача відшкодовувати витрати
понесені Пенсійним фондом України у
зв'язку з виплатами пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
листопада 2013 р. у справі № 804/13474/13-а в
задоволенні адміністративного позову
Управління Пенсійного фонду України в
м.Марганць Дніпропетровської області
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Марганці Дніпропетровської області
про зобов'язання вчинити певні дії -
відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що
відшкодування витрат відбувається на
централізованому рівні, а отже
позивачем не вірно визначено спосіб
захисту порушеного права.

Не погодившись з постановою суду,
Управлінням Пенсійного фонду України в
м.Марганці Дніпропетровської області
подано апеляційну скаргу, згідно якої
особа, яка подає апеляційну скаргу
просить скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 11 листопада
2013 р. у справі № 804/13474/13-а, як таку що
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги по суті
повторюють правове обґрунтування
позовних вимог. Скаржник наполягає, що
спосіб порушеного права ним обраний
вірно, обов'язок відшкодовувати
витрати по виплаті пенсій по
інвалідності що сталась внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання закріплений
за відповідачем на законодавчому
рівні.

Відповідачем до суду надіслані
письмові заперечення, в яких останній
наполягає на правомірності висновків
суду першої інстанції та
безпідставності доводів апеляційної
скарги. Відповідач вказує на те, що
пенсіонер ОСОБА_3 не перебуває на
обліку Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України в м.
Марганець та ніяких страхових виплат
не отримує, крім того оскільки
потерпілий отримав каліцтво за межами
України - підстави для відшкодування
витрат на виплату пенсії відсутні.

Сторони по справі про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились
представники відповідача. Жодних
клопотань, повідомлень про причини
неявки до суду не надходило, підстави
відсутності представників відповідача
суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі
матеріалів, нез'явлення в судове
засідання представників відповідача
не перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вбачає підстави
для задоволення апеляційної скарги,
внаслідок наступного.

Так, суд першої інстанції, вирішуючи
спірні правовідносини між сторонами,
безпідставно виходив з того, що цільове
призначення сум, стягнення яких є
предметом спору у справі є адресна
державна допомога, яка передбачена
постановою КМУ від 26.03.2008р. №265.

З заявленого позову та доданих
документів, зокрема Актів звірки,
вбачається, що управлінням ПФУ
порушено питання про стягнення з Фонду
у судовому порядку витрат на доставку
та виплату пенсій особам, яким
виплачуються пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які отримали травму на
підприємствах, розташованих на
території країн СНД.

Таким чином, судом першої інстанції не
вірно визначено предмет спору, що
призвело до неправильного вирішення
справи.

По суті заявлених вимог суд
апеляційної інстанції вважає за
необхідне зазначити наступне.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР (далі - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Статтею 4 вказаного Закону визначено
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування до яких
віднесено: пенсійне страхування;
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими похованням; медичне
страхування; страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття.

Відповідно до ст..12 Закону спори, що
виникають із правовідносин за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, вирішуються в
судовому порядку, якщо законом не
встановлено досудовий порядок їх
розгляду.

За пенсійним страхуванням згідно з
пунктом 1 статті 25 Основ надаються такі
види соціальних послуг та
матеріального забезпечення: пенсії за
віком, по інвалідності внаслідок
загального захворювання (в тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, крім
передбачених пунктом 4 цієї статті;
медичні профілактично-реабілітаційні
заходи; допомога на поховання
пенсіонерів.

Відповідно до пункту 4 цієї статті за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Згідно з частиною четвертою статті 26
Основ, якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
відповідно до статті 25 Основ, є Фонд.

Відповідно до ч.2 ст. 2 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» № 1105-XIV, особи, право
яких на отримання відшкодування шкоди
раніше було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

При цьому право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві із застрахованою особою
або виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Підпунктом "а" статті 27 Закону України
від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про
пенсійне забезпечення" встановлено, що
громадянам України - переселенцям з
інших держав, які не працювали в
Україні, пенсії по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва або
професійного захворювання
призначаються незалежно від стажу
роботи.

Відповідно до абзацу другого пункту 3
Прикінцевих положень Закону № 1105-XIV
відшкодування шкоди, медична,
професійна та соціальна реабілітація
провадяться Фондом також зазначеним у
статті 8 цього Закону особам, які
потерпіли до набрання ним чинності та
мали право на зазначені страхові
виплати і соціальні послуги.

Таким чином, страховиком, який має
виплачувати пенсію по інвалідності
особі, яка стала інвалідом від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР, а в
разі виплати такої органами ПФУ -
відшкодувати останньому витрати, є
Фонд.

З огляду на викладені обставини, суд
апеляційної інстанції погоджується з
доводами управління ПФУ про обов'язок
Фонду відшкодувати витрати, які
пов'язані з виплатою та доставкою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Посилання суду першої інстанції на
неможливість задоволення позовних
вимог через необхідність вирішення
даних спорів на централізованому
рівні. колегія суддів вважає
помилковою з наступних підстав.

Пункт 7 Порядку відшкодування витрат
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України пов'язаних з
виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженим спільною
постановою правління ПФУ і правління
Фонду від 4 березня 2003 року № 5-4/4 (далі -
Порядок), якому, на думку суду,
суперечать вимоги управління ПФУ про
відшкодування витрат, не врегульовує
спірні відносини, які виникли у цій
справі, оскільки встановлене ним
правило та механізм взаєморозрахунків
на централізованому рівні між Фондом
та ПФУ розраховані на відсутність
спору та реалізуються за наслідками
попередньо здійснених звірок витрат за
особовими справами потерпілих,
складання актів таких звірок,
узгодження й подання відповідних
довідок.

Статтею 16 Закону № 1105-XIV визначено, що
безпосереднє управління Фондом
здійснюють його правління та виконавча
дирекція. За змістом статті 18
зазначеного Закону виконавча дирекція
Фонду є постійно діючим виконавчим
органом правління Фонду, проводить
свою діяльність від імені Фонду у межах
та в порядку, що визначаються його
статутом і Положенням про виконавчу
дирекцію Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, затвердженим
постановою правління Фонду від 20
квітня 2001 року № 15 (далі - Положення про
виконавчу дирекцію Фонду), організовує
та забезпечує виконання рішень
правління Фонду, робочими органами
виконавчої дирекції Фонду є, зокрема,
її відділення в районах і містах
обласного значення. Робочі органи
виконавчої дирекції Фонду є юридичними
особами, мають самостійні кошториси,
печатку із зображенням Державного
Герба України та своїм найменуванням.

Згідно з пунктом 15 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 1 березня
2001 року № 121/2001 (чинного на час
виникнення спірних відносин) ПФУ
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку головні
управління ПФУ в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві,
Севастополі та управління ПФУ в
районах, містах і районах у містах.

З огляду на викладене вимоги
управління ПФУ про відшкодування
відділенням Фонду витрат, пов'язаних із
виплатою та доставкою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, відповідають
змісту його прав як робочого органу ПФУ
щодо відшкодування понесених ним
витрат та узгоджуються із компетенцією
виконавчої дирекції Фонду, основними
завданнями якої згідно з Положенням
про виконавчу дирекцію Фонду, крім
іншого, визначено виконання завдань та
основних принципів страхування від
нещасного випадку, фінансування
страхових виплат, а до повноважень у
сфері здійснення процедури
страхування та координації страхової
діяльності віднесено, зокрема,
співпрацю з фондами з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування витрат, понесених ними у
зв'язку з матеріальним забезпеченням
потерпілих внаслідок нещасного
випадку на виробництві, та
представництво інтересів страховика в
органах державної виконавчої влади,
органах місцевого самоврядування і
судах.

Таким чином, витрати, понесені органами
ПФУ у зв'язку із виплатою та доставкою
пенсій по інвалідності від трудового
каліцтва (у тому числі й пенсій особам,
які стали інвалідами від нещасного
випадку на виробництві на території
колишніх республік СРСР) підлягають
відшкодуванню за рахунок Фонду як
належного страховика від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
судом ухвалено рішення з порушенням
норм матеріального права, при
неповному з'ясуванні обставин справи,
що призвело до неправильного вирішення
справи і є підставою для скасування
постанови суду з прийняттям нової
постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Марганці
Дніпропетровської області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
11 листопада 2013 р. у справі № 804/13474/13-а -
задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
11 листопада 2013 р. у справі № 804/13474/13-а -
скасувати.

Зобов'язати Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у м. Марганці
Дніпропетровської області
відшкодувати суму пенсії по
інвалідності, що сталася внаслідок
трудового каліцтва, виплаченої ОСОБА_3,
у розмірі 450 грн. Управлінню Пенсійного
фонду України в м. Марганці
Дніпропетровської області.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко