Справа № 826/15943/13-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Соколова
Суддя-доповідач: Чаку
У Х В А Л А

Іменем України

28 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Файдюка В.В., Старової Н.Е.

за участю секретаря
Муханькової Т.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Солом"янському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20 листопада 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі
Головного управління Міндоходів в
місті Києві про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач)
звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів в місті Києві
(далі по тексту - відповідач) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 22.03.2013 року.

Окружний адміністративний суд міста
Києва своєю постановою від 20 листопада
2013 року адміністративний позов
задовольнив.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20 листопада 2013
року та постановити нову про відмову в
задоволенні адміністративного позову.
На думку апелянта, зазначену постанову
суду прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанова суду
підлягає залишенню без змін, з
наступних підстав.

Позивач зареєстрований як фізична
особа - підприємець 26.01.2009 року, про що
свідчить свідоцтво про державну
реєстрацію фізичної особи - підприємця
та витяг з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців. Перебуває платником
єдиного податку за ставкою 5 % за видом
господарської діяльності: надання в
оренду й експлуатацію власного чи
орендованого нерухомого майна, що
підтверджено Свідоцтвом платника
єдиного податку від 17.05.2012 року.

22.03.2013 року Державною податковою
інспекцією у Солом'янському районі
міста Києва ДПС згідно з п.п. 54.3.3 п. 54.3
ст. 54 розділу ІІ та п. 286.5 ст. 286 розділу
XIII Податкового кодексу України,
позивачу податковим
повідомленням-рішенням №
визначена сума податкового
зобов'язання по земельному податку з
фізичних осіб в загальному розмірі 3
069,96 грн. з граничним строком сплати
протягом 60 днів.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу
України використання земель в Україні
є платним. Обєктом плати за землю є
земельна ділянка. Плата за землю
справляється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 269 Податкового
кодексу України платниками податку є
власники земельних ділянок, земельних
часток (паїв); землекористувачі.

Статтею 270 Податкового кодексу України
передбачено, що об'єктом плати за землю
є земельні ділянки, які перебувають у
власності або користуванні та земельні
частки (паї), які перебувають у
власності.

Підставою для нарахування земельного
податку є дані державного земельного
кадастру (п. 286.1 ст. 286 Податкового
кодексу України), а орендної плати за
земельну ділянку є договір оренди
такої земельної ділянки (п. 288.1 ст. 288
Податкового кодексу України).

Право власності, користування
земельною ділянкою оформлюється
відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень». (ст. 126
Земельного кодексу України)

Відповідно до ч. 4 ст. 28-1 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
право власності та право постійного
користування земельною ділянкою
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивачу на праві приватної власності
належить нежиле приміщення № 1 (групи
приміщень № 8) (в літ. А), розташованого
за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею
92,60 кв. м, що підтверджується копією
договору купівлі-продажу нежилового
будинку від 30 червня 2009 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу, зареєстрованим в реєстрі за №
1557, витягом з Державного реєстру
правочинів № 7451919 від 30.06.2009 року та
реєстраційним посвідченням № 005304,
виданим Київським міським бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна.

Підпунктом 4 пункту 297.1 статті 297
Податкового кодексу встановлено, що
платники єдиного податку звільняються
від обов'язку нарахування, сплати та
подання податкової звітності з
земельного податку, крім земельного
податку за земельні ділянки, що не
використовуються ними для провадження
господарської діяльності.

Відповідно до п.п.4 п. 297.1 ст. 297
Податкового кодексу України,
звільнення платника єдиного податку
від нарахування, сплати та подання
звітності із земельного податку
відбувається за умови використання
земельної ділянки для провадження
господарської діяльності

Згідно Свідоцтва платника єдиного
податку від 17.05.2012 року серії НОМЕР_1,
місцем провадження господарської
діяльності позивача вказано АДРЕСА_1.

Приміщення за вказаною адресою
використовується позивачем саме в
якості фізичної особи - підприємця для
провадження підприємницької
діяльності, що підтверджується копіями
наявних в матеріалах справи договорів
оренди від 15.07.2009 року та від 16.07.2012 року,
що укладені між позивачем та ПрАТ «НВК
Екотехнологія».

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що
оскільки позивач є платником єдиного
податку і використовує приміщення за
адресою АДРЕСА_1, для провадження
підприємницької діяльності, то
нарахування йому податкового
зобов'язання зі сплати земельного
податку за використання земельної
ділянки, яка знаходиться під цим
приміщенням, є протиправним та
суперечить вимогам пункту 297.1 статті 297
Податкового кодексу України.

За таких підстав колегія суддів
апеляційної інстанції погоджується з
висновокм суду першої інстанції, що
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Солом'янському районі міста Києва ДПС
від 22.03.2013 року № є протиправним
та підлягає скасуванню, а тому
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду
першої інстанції - без змін.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 листопада 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлений
28.05.2014 року.

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Файдюк В.В.

Старова Н.Е.