Справа № 2а-3840/11/1070
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/41875/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Мороз Л.Л.

Зайця В.С.

Стрелець Т.Г.

розглянула в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 24.10.2011 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 24.05.2012 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Обухівської районної державної
адміністрації Київської області про
визнання протиправним та скасування
розпорядження,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до
Обухівської районної державної
адміністрації Київської області про
визнання протиправним та скасування
розпорядження Обухівської районної
державної адміністрації Київської
області № 513 від 18.05.2011р.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 24.10.2011 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 24.05.2012 року, у задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції,
ОСОБА_3 подав до Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу у якій, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Перевіривши і обговоривши доводи
касаційної скарги, проаналізувавши
правильність застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що Розпорядженням голови
Обухівської районної державної
адміністрації № 35 від 16.01.2009р.
затверджено розроблений товариством з
обмеженою відповідальністю «Дельта
2003» проект землеустрою щодо відведення
у власність 14 громадянам земельних
ділянок для ведення особистого
селянського господарства в
адміністративних межах Української
міської ради Обухівського району
Київської області площею 2 га кожна,
загальною площею 28 га.

05.05.2011 року на розпорядження голови
Обухівської районної державної
адміністрації № 35 було винесено
протест прокурора № 3055, у якому
зазначається, що в ході здійснення
перевірки прокуратурою Обухівського
району, було встановлено, що зазначені
земельні ділянки, які передані у
приватну власність згідно
опротестованим розпорядженням,
відносяться до земель водного фонду,
знаходяться в межах прибережної
захисної смуги Канівського
водосховища річки Дніпро, а також
безпосередньо накладаються на водне
русло, що підтверджується протоколом
огляду від 08.10.2010 року, згідно якого
зазначені земельні ділянки загальною
площею 28 га розташовані в межах
півострова, який з трьох боків
безпосередньо межує із водами
Канівського водосховища, крім того
частина земельних ділянок однією
стороною розташована в межах
півострова, а іншою в межах Канівського
водосховища річки Дніпро.

На виконання протесту прокурора
розпорядженням Обухівської районної
державної адміністрації Київської
області від 18.05.2011 року №513 «Про
скасування розпорядження голови
райдержадміністрації від 16.01.2009 року
№35», скасовано розпорядження голови
Обухівської районної державної
адміністрації № 35 від 16.01.2009 року «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у
власність 14-ти громадянам для ведення
особистого селянського господарства в
адміністративних межах Української
міської ради».

Позивач звернувся з позовом до суду,
оскаржуючи правомірність
Розпорядження №513 від 18.05.2011 року.

Суди попередніх інстанцій, зазначаючи
про необґрунтованість позовних вимог,
виходили, зокрема, з того, що а ні
Розпорядження №35 від 16.01.2009р., а ні №513
від 18.05.2011р. не стосувалося прав
позивача, оскільки до кола 14 громадян в
інтересах яких затверджувався проект
землеустрою позивач не входив.

При цьому, як зазначили суди, позивач
придбав спірні земельні ділянки
сільськогосподарського призначення за
цивільно-правовими угодами,
недійсність яких була визнана судом
(рішення Обухівського районного суду
від17.06.2011р.).

Проте, висновок суду щодо вказаних
обставин є передчасним у зв'язку з
таким.

Відповідно до частини 1 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Проте, суди, посилаючись на обставини,
встановлені рішенням Обухівського
районного суду від 17.06.2011р., не
перевірили належним чином чи набрало
законної сили це рішення, що є
необхідним для прийняття його у якості
преюдиційного у цій справі.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Судові рішення судів першої та
апеляційної інстанції підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду слід
врахувати наведене і в залежності від
встановленого вирішити справу.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 227 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 24.10.2011 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 24.05.2012 року
у цій справі скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: