Справа № 2а-12802/11/1370
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого - судді
з участі секретаря судового засідання
представника позивача Лаврика А.Р.
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну
справу за позовом Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області до
ОСОБА_3 про стягнення податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів в
Державна податкова інспекція у
Шевченківському районі м. Львова
звернулася до Львівського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до ОСОБА_3, в якій просила
стягнути з відповідача податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів в
В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що ОСОБА_3 здійснив
реєстрації транспортного засобу марки
VOLKSWAGEN Т4 державний номерний знак якого
НОМЕР_1, 2002 року випуску, проте, всупереч
вимог Закону України «Про податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів»
не сплатив податок з власників
транспортних засобів. Оскільки,
продовжує позивач, на рахунок
місцевого бюджету Шевченківського
району м. Львова кошти від сплати
надійшли, тому такий податок підлягає
стягненню в судовому порядку.
Суд, на підставі ст. 55 Кодексу
адміністративного судочинства України
допустив заміну первинного позивача -
Державну податкову інспекцію у
Шевченківському районі м. Львова його
правонаступником - Державною
податковою інспекцією у
Шевченківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області (надалі - ДПІ у
Шевченківському районі м. Львова ГУ
Міндоходів у Львівській області).
30.10.2013 року згідно з ухвалою
Львівського окружного
адміністративного суду позовну заяву
ДПІ у Шевченківському районі м. Львова
до ОСОБА_3 пор стягнення податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів в
розгляду на підставі п.9 ч.1 ст.155 Кодексу
адміністративного судочинства України
Згідно з ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
Львівського окружного
адміністративного суду від 30.10.2013 року
про залишення позовної заяви без
скасовано і направлено справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції (а.с.136-139).
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю з підстав, викладених у
позовній заяві. Просив позовні вимоги
Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечив, надав пояснення аналогічні
до викладених у запереченні на позовну
заяву від 18.09.2013 року, суть яких
зводиться до наступного. При першій
реєстрації в Україні транспортного
засобу марки VOLKSWAGEN Т4 державний
номерний знак якого НОМЕР_1, 2002 року
випуску, ОСОБА_3 був сплачений податок
з власників транспортних засобів в
повному обсязі до місцевого бюджету, а
відтак ненадходження цих коштів на
єдиний казначейський рахунок з
невідомих причин не може бути
підставою для відповідальності ОСОБА_3
Окрім цього, зазначив, що квитанція про
сплату відповідного податку надана
ОСОБА_3 відповідному спеціалісту ВРЕР,
який в свою чергу перевіряв наявність
необхідних документів для першої
реєстрації вказаного вище автомобіля.
Вказані обставини підтверджуються
відповідним підписом спеціаліста на
заяві ОСОБА_3 про реєстрацію
транспортного засобу марки VOLKSWAGEN Т4, 2002
року випуску. За наведених обставин
просив у задоволенні позовних вимог
Суд, заслухавши доводи представника
позивача, заперечення представника
відповідача, з'ясувавши обставини, на
які сторони посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень, дослідивши
докази, якими вони обґрунтовуються,
встановив наступні фактичні обставини
та відповідні їм правовідносини.
Як видно з матеріалів справи, 31.08.2010
року на адресу ДПА у Львівській області
надійшов лист вих. № 9/2074 за підписом
начальника Львівського відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
ДАІ при ГУ МВСУ у Львівській області
«щодо надання інформації про
проведення першої реєстрації
автомобілів ввезених на територію
України». Зі змісту вказаного листа
слідує, що УДАІ ГУ МВСУ у Львівській
області надало податковому органу
додаткову інформацію про фізичних
осіб, якими протягом 2008-2010 років
здійснювалась перша реєстрація
вантажних автомобілів в Україні та
сплата податку по яких підлягає
перевірці органами державної
податкової служби (а.с.11). Так, згідно з
додатком до вказаного вище листа
вбачається, що ОСОБА_3 здійснив
реєстрацію транспортного засобу марки
VOLKSWAGEN Т4, 2002 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_1 (а.с.12).
Згідно з розрахунком суми податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин та механізмів
при першій реєстрації транспортного
засобу, сума податку, що підлягає
Як зазначено у довідці ДПІ у
Шевченківському районі м. Львова від
інформації», податок з власників
транспортних засобів та механізмів при
грн від ОСОБА_3 до місцевого бюджету
Шевченківського району м. Львова не
При вирішенні такого спору, суд виходив
Частиною другою статті 19 Конституції
України зобов'язано органи державної
влади та їх посадових осіб діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та Законами України.
До 01 січня 2011 року принципи побудови
системи оподаткування, податки і збори
(обов'язкові платежі) до бюджетів та до
державних цільових фондів, а також
права, обов'язки і відповідальність
платників визначалися Законом
України «Про систему оподаткування»
від 25 червня 1991 року № 1251-XII (далі - Закон
№ 1251-XII).
Поняття податку і збору (обов'язкового
платежу) до бюджетів та до державних
цільових фондів дано у статті 2 цього
Закону, під яким слід розуміти
обов'язковий внесок до бюджету
відповідного рівня або державного
цільового фонду, здійснюваний
платниками у порядку і на умовах, що
визначаються законами України про
Податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів згідно пункту 10 статті 14
Закону № 1251-XII належить до
загальнодержавних податків.
Законом України «Про податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів»
від 11 грудня 1991 року №1963-XII (далі - Закон
№1963-XII), в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин,
встановлювався податок з власників
деяких наземних і водних транспортних
засобів, самохідних машин і механізмів
як джерело фінансування будівництва,
реконструкції, ремонту та утримання
автомобільних шляхів загального
користування та проведення
природоохоронних заходів на
Відповідно до статті 1 Закону №1963-XII
платниками податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів є
підприємства, установи та організації,
які є юридичними особами, іноземні
юридичні особи (далі - юридичні особи), а
також громадяни України, іноземні
громадяни та особи без громадянства
(далі - фізичні особи), які здійснюють
першу реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію транспортних засобів
та/або мають зареєстровані в Україні
згідно з чинним законодавством власні
транспортні засоби, які відповідно до
статті 2 цього Закону є об'єктами
Згідно з ст. 2 цього Закону об'єктами
оподаткування є, зокрема, автомобілі,
призначені для перевезення не менше 10
осіб, включаючи водія, - код 8702;
автомобілі легкові - код 8703; автомобілі
вантажні - код 8704.
Поняття першої реєстрації в Україні
визначено в статті 3 цього Закону. Так,
перша реєстрація в Україні - це
реєстрація транспортного засобу в
Україні, яка здійснюється
уповноваженими державними органами
України вперше щодо цього
транспортного засобу.
Відповідно до частини першої статті 5
Закону №1963-XII вказаний вид податку
сплачувався фізичними особами - перед
проведенням першої реєстрації в
Україні, реєстрацією, перереєстрацією
транспортних засобів, а також перед
технічним оглядом транспортних
засобів щорічно або один раз за два
роки, але не пізніше першого півріччя
року, в якому провадиться технічний
огляд. При цьому сума податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів, що
сплачується фізичними особами,
розраховується саме фізичною особою за
ставками встановленими цим Законом.
У відповідності до ч.4 ст.3 вказаного
вище Закону, фізичні особи - платники
податку зобов'язані пред'являти
органам, що здійснюють першу
реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію, зняття з обліку або
технічний огляд транспортних засобів,
квитанції або платіжні доручення про
сплату податку за попередній (у разі
здійснення сплати) та за поточний роки,
а платники, звільнені від сплати цього
податку, - відповідний документ, що дає
право на користування цими пільгами.
В той же час, згідно частини 6 статті 5
Закону №1963-XII і, у разі відсутності
документів про сплату податку або
документів, що дають право на
користування пільгами, перша
реєстрація в Україні, реєстрація,
перереєстрація, зняття з обліку і
технічний огляд транспортних засобів
Єдиний на території України порядок
державної реєстрації та обліку
автомобілів, та видачі реєстраційних
документів і номерних знаків
встановлено Порядком державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України,
від 07.09.1998 р. № 1388 (далі - Порядок).
Цей Порядок є обов'язковим для всіх
юридичних та фізичних осіб, які є
власниками транспортних засобів,
виробляють чи експлуатують їх.
Представники власників транспортних
засобів виконують обов'язки та
реалізують права таких власників у
межах наданих їм повноважень.
Державна реєстрація транспортних
засобів проводиться підрозділами
Державтоінспекції з метою здійснення
контролю, в числі іншого, за
дотриманням законодавства, що визначає
порядок сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів).
Згідно пункту 8 Порядку державна
реєстрація транспортних засобів
проводиться на підставі заяв
власників, поданих особисто, і
документів, що посвідчують їх особу,
підтверджують правомірність
придбання, отримання, ввезення, митного
оформлення (далі - правомірність
придбання) транспортних засобів,
оцінку їх вартості (проводиться
спеціалістом, що пройшов необхідну
підготовку в порядку, встановленому
МВС, Мін'юстом, Мінпромполітики,
Держмитслужбою та Фондом державного
майна, і має відповідні документи),
відповідність конструкції
транспортних засобів установленим
вимогам безпеки дорожнього руху, а
також вимогам, які є підставою для
внесення змін до реєстраційних
Державна реєстрація транспортних
засобів проводиться за умови сплати їх
власниками передбачених
законодавством податків і зборів
(обов'язкових платежів), а також
внесення в установленому порядку
платежів за проведення огляду
транспортних засобів, державну
реєстрацію (перереєстрацію), зняття з
обліку, відшкодування вартості бланків
реєстраційних документів та номерних
Аналіз вказаних норм законодавства
свідчить, що безумовною підставою для
першої реєстрації транспортного
засобу є сплата відповідного податку, і
такий податок сплачується до
реєстрації транспортного засобу, а не
Як на один із доказів по справі, позивач
посилається на лист Західного
головного регіонального управління
ПриватБанк від 04.11.2010 року за № 5949 з
додатком до такого. Так, згідно з
інформацією викладеною в додатку до
вказаного вище листа убачається, що
13.03.2010 року ОСОБА_3 згідно з квитанцією
ЗГРУ ПриватБанк, що знаходиться у
справі Львівського ВРЕР УДАІ, при
реєстрації автомобіля марки VOLKSWAGEN Т4,
2002 року випуску, державний номерний
знак НОМЕР_1 перераховано суму податку
«фактична дата сплати» зазначено, що не
знайдено квитанції про оплату (а.с.8-10).
Тобто, з вказаної вище інформації
слідує, що ОСОБА_3 все ж таки сплачено
податок з власників транспортних
що банк не може знайти квитанції про
оплату ОСОБА_3 податку, не може
слугувати спростуванням факту його
сплати. Слід зазначити, що платник не
несе відповідальності за дії
банківських чи інших установ, які
беруть участь у багатостадійному
процесі сплати та перерахування коштів
Існування обставин, які б свідчили про
наявність вини ОСОБА_3 у ненадходженні
бюджету, податковим органом не
Окрім цього, судом встановлено, що на
час звернення податкового органу з
таким позовом слідчим відділом
прокуратури Львівської області була
порушена кримінальна справа № 181-0290
щодо службових осіб Львівського ВРЕР
УДАІ ГУМВС України у Львівській
області за ознаками злочинів,
передбачених частиною 3 статті 364,
частиною 1 статті 365 Кримінального
Кримінальна справа по обвинувачення
ОСОБА_4, який відповідно до наказу
начальника ГУ МВС України у Львівській
області №72о/с від 12 лютого 2008 року
працював на посаді начальника
реєстраційно-екзаменаційної роботи
УДАІ ГУ МВС України у Львівській
області, за статтями ч.3 ст. 364, ч.1 ст. 365
КК України скерована до
Шевченківського районного суду м.
Як видно з вироку Шевченківського
районного суду м. Львова від 01.07.2013 р.
органами досудового слідства у вину
ОСОБА_4 ставилося проведення протягом
січня 2009 - березня 2010 років у
Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у
Львівській області реєстрації
транспортних засобів без сплати та із
частковою сплатою податку з власників
транспортних засобів на наступних
Серед переліку таких транспортних
засобів є і транспортний засіб,
зареєстрований на ім'я ОСОБА_3 марки
VOLKSWAGEN Т4, 2002 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_1, за реєстрацію
якого не сплачено податок (копія
вироку, стор. 58).

Як зазначено у вироку Шевченківського
районного суду м. Львова від 01.07.2013 р., з
оглянутих у судовому засіданні
реєстраційних справ стосовно
вищевказаних засобів вбачається, що
спеціалістами Львівського ВРЕР УДАІ ГУ
МВС України у Львівській області, які
здійснювали перевірку поданих
документів, у всіх випадках
перевірялась наявність квитанції про
сплату податку з власників
транспортних засобів, про що зроблені
відповідні відмітки на бланку заяви
про реєстрацію транспортного засобу.

Під час судового розгляду до
матеріалів справи долучено копію
постанови про відмову в порушенні
кримінальної справи, винесену 20 лютого
2012 року слідчим в особливо важливих
справах слідчого відділу прокуратури
Львівської області (а.с.69-73). Вказаною
постановою відмовлено в порушенні
кримінальної справи стосовно
спеціалістів (фахівців) та
паспортистів Львівського ВРЕР УДАІ ГУ
МВС України у Львівській області за
ознаками злочину, передбаченого ст.364
КК України за відсутністю в їх діях
складу злочину. При цьому органами
досудового слідства на підставі
зібраних доказів було встановлено, що
згадані особи здійснювали, згідно
своїх службових обов'язків, перевірку
сплати особою необхідних платежів, в
тому числі податку з власників
транспортних засобів, про що ними
ставились відповідні відмітки на
заяві, відповідно до встановленого
порядку, та в більшості випадків
долучались до реєстраційних
матеріалів оригінали або копії
квитанцій про сплату даного податку.

Виходячи із вимог законодавства, яке на
момент виникнення спірних
правовідносин регулювало питання
сплати податку з власників
транспортних засобів та самохідних
машин і механізмів (частини 6 статті 5
Закону №1963-XII та пунктів 3, 8 Порядку), та
обставин, встановлених Шевченківським
районним судом м. Львова при розгляді
кримінальної справи, суд дійшов до
переконання, що реєстрація на ім'я
ОСОБА_3 транспортних засобів відбулася
після перевірки посадовими особами
Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у
Львівській області сплати особою
необхідних платежів, в тому числі
податку з власників транспортних
засобів, після чого у встановленому
порядку про це були зроблені
відповідні відмітки на заяві.

Встановлені судом фактичні обставини
свідчать, що першій реєстрації в
Україні транспортних засобів на ім'я
ОСОБА_3 передувала сплата податку з
власників транспортних засобів, яка є
безумовною підставою для такої
реєстрації, що спростовує доводи
податкового органу про відсутність
сплати податку.

З огляду на викладене вище, суд дійшов
висновку про безпідставність позовних
вимог, а відтак у задоволенні таких
слід відмовити.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові витрати з відповідача не
стягуються.

Керуючись ст.ст.4, 7-11, 14, 69-71, 72, 86, 87, 94, 159,
160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не
підлягають.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в
разі складення постанови у повному
обсязі у відповідності до ч. 3 ст. 160
цього Кодексу, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

У р азі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 26
травня 2014 року.

Суддя
Мричко Н.І.