Справа № 2а-31/10
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року
Справа №
78753/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Кухтея Р.В., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Стрию та Стрийському районі
Львівської області на постанову
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області від 09.03.2010 року за
позовами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15 до управління
Пенсійного фонду України в м. Стрию
Львівської області про визнання
протиправною бездіяльність та
зобов'язання нарахувати та виплатити
підвищення до пенсії як дитині війни,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2009 року ОСОБА_1, у квітні 2009
року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, та у травні 2009 року
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 звернулися до
суду з позовами до управління
Пенсійного фонду України в м. Стрию
Львівської області про стягнення
недоплаченого підвищення до пенсії.

Позивачі посилалися на те, що в 2006-2008
роках відповідач зобов'язаний був
здійснити перерахування пенсії, тобто
привести у відповідність з ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" та рішеннями Конституційного
суду України розмір виплати їхніх
пенсій з врахуванням права на надбавку
як дитині війни.

Позивачі просили зобов'язати
відповідача нарахувати та виплатити на
їхню користь недоплачене як дитині
війни підвищення до пенсії за 2006 - 2008
роки.

Постановою Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 09.03.2010 року
позови задоволено частково.

Визнано протиправними дії відповідача.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м. Стрию Львівської
області провести нарахування та
виплату позивачам підвищення до
пенсії як дітям війни за період з 09.07.2007
року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по
31.12.2008 року в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» з урахуванням виплачених
сум.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило управління Пенсійного фонду
України в м. Стрию та Стрийському
районі Львівської області, подавши на
неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що постанова суду першої інстанції є
необґрунтована та винесена з
порушенням норм матеріального права.

Апелянт звертає увагу на те, що
законодавством України не прийнято
жодного нормативного акту на виконання
вимог ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" про
підвищення розміру пенсій дітей війни,
не визначено, які саме органи мають
проводити такі виплати, за рахунок яких
коштів і джерел. Крім того, залишається
невизначеним порядок обчислення
такого підвищення та його розмір.
Просить врахувати, що встановлений ч.1
ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний розмір пенсії
за віком застосовується виключно для
визначення розміру пенсій, призначених
відповідно до зазначеного Закону, і не
може враховуватися для перерахунків
або підвищень інших пенсій.

Апелянт просить скасувати постанову
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області від 09.03.2010 року та
прийняти нове рішення, яким відмовити
позивачам у повному обсязі заявлених
позовних вимог.

Оскільки, клопотань від осіб, які
беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю не поступило, тому,
суд апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду
даної справи.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
позивачів суд першої інстанції виходив
з того, що вони належить до категорії
громадян, на яких поширюються державні
соціальні гарантії дитини війни, а тому
мають право на встановлене ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" підвищення до пенсії. Оскільки
Конституційний Суд України своїми
рішеннями від 09.07.2007 року №6-рп/2007 та
№10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнав
неконституційними окремі положення
Закон України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік», якими було зупинено
і обмежено право на отримання спірних
виплат, відмова управління Пенсійного
фонду України в м. Стрию Львівської
області у проведенні перерахунку
пенсії позивачам з врахуванням вимог
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" є неправомірною.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права та є
правильними.

Встановлено, що позивачі є дітьми війни
та відповідно до ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни", у
редакції, що була чинною на час
виникнення спірних правовідносин та
вирішення даного публічно-правового
спору судом, мали право на отримання
підвищення виплачуваної їм
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Стрию Львівської області пенсій за
віком.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007 року визнано такими, що не
відповідають Конституції України
положення п. 12 ст. 71 Закону України "Про
Державний бюджет на 2007 рік", якими було
зупинено на 2007 рік дію вищевказаної ст.
6 Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", із вказівкою на те, що дане
рішення Конституційного Суду України
має преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
статей зазначених законів, що визнані
неконституційними, тому вимоги
позивачів в частині соціальних виплат
з 09.07.2007р. є обґрунтованими.

Рішенням Конституційного суду №10-рп/2008
від 22.05.2008 року нова редакція ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", відповідно до якої дітям
війни до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії,
виплачується підвищення у розмірі
надбавки, встановленої для учасників
війни, визнана неконституційною та
втратила чинність з дня ухвалення,
тобто була відновлена з 22.05.2008 року
колишня редакція статті 6 Законі та
надалі не зупинялась, тому вимоги
позивачів щодо виплати підвищення до
пенсії підлягають до задоволення з
22.05.2008 року.

Ч.2 ст. 99 КАС України, в редакції, що була
чинною на момент виникнення спірних
правовідносин, встановлено, що для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналась або повинна була дізнатись
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС
України пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволені
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Враховуючи те, що відповідач не
наполягав на застосуванні правових
наслідків пропуску річного строку
звернення до суду, позов слід
задовольнити частково, а саме в частині
виплати підвищення до пенсії позивачам
в розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком за період з 9.07.2007 року по 31.12.2007
року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивачам у
передбаченому ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" розмірі
колегія суддів не вбачає.

Доводи апелянта в тій частині, що
законодавством України не визначено
поняття «мінімальна пенсія за віком»
як розрахункової величини для
підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», не заслуговують на увагу,
оскільки за чинним законодавством
України розмір мінімальної пенсії за
віком визначається лише за правилами
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Однак, згідно ч.3 ст. 28
цього Закону мінімальний розмір пенсії
за віком, встановлений абзацом 1
частини 1 цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсії, призначених згідно з цим
Законом. Оскільки законодавством інший
мінімальний розмір пенсії за віком не
визначений, слід застосовувати цей
розмір.

За таких обставин суддею першої
інстанції, при винесенні оскаржуваної
постанови вірно дано оцінку обставинам
справи та ухвалено судове рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, що в силу ст. 200
КАС України, є підставою для залишення
апеляційної скарги без задоволення, а
постанови без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197 ч.1, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Стрию та
Стрийському районі Львівської області
залишити без задоволення.

Постанову Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 09.03.2010 року
у справі №2а-31/10 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
Р.В. Кухтей

О.І. Мікула