Справа № 2а-6369/12/1070
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2а-6369/12/1070 Головуючий у
1-й інстанції: Василенко Г.Ю.
Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

20 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Пилипенко О.Є.

суддів -
Глущенко Я.Б. та Романчук О.М.,

при секретарі -
Грабовській Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Променергетик" на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 25 жовтня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Променергетик" до
Державної податкової інспекції у
Бородянському районі Київської
області Державної податкової служби
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2006 року позивач - Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Променергетик" звернувся до
Господарського суду Київської області
з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у
Бородянському районі Київської
області Державної податкової служби
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, в якому просив
визнати недійсним податкове
повідомлення - рішення № /0 від
29.05.2006 року.

Після неодноразового зупинення
провадження у справі та скасуванні
відповідних увал, справа за № 2а-6369/12/1070
була розглянута Київським окружним
адміністративним судом.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 25 жовтня 2013
року у задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 25 жовтня 2013
року та прийняти нову, якою позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.
На думку апелянта, зазначену постанову
суду прийнято з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони та їх
представники не з'явилися, причини
неявки суду невідомі, про розгляд
справи були повідомлені належним
чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та дослідивши докази, проаналізувавши
на підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Променергетик"
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова Київського окружного
адміністративного суду від 25 жовтня 2013
року - без змін, з таких підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позову суд першої
інстанції виходив з того, що
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Променергетик» не
доведено товарності своєї
господарської операції (поставка
товарно - матеріальних цінностей),
оскільки позивачем не наданого
необхідної кількості первинних
документів, які б підтверджували
реальність укладеної із ТОВ
«Кон-Паст-Сервіс» угоди: позивачем не
надано суду товарно - транспортні
накладні, акти прийому - передачі
товару, платіжних доручень тощо,
натомість матеріали справи містять
постанову Голосіївського районного
суду міста Києва від 10.03.2006 №2-1768/10
статут та установчий договір ТОВ
"Кон-Паст-Сервіс" визнано недійсним з
моменту реєстрації підприємства з
26.04.2004, свідоцтво про реєстрацію
платника податку на додану вартість
ТОВ "Кон-Паст-Сервіс" за №370834008 також
визнано недійсним з моменту його
реєстрації у зв'язку з тим, що ТОВ
"Кон-Паст-Сервіс" з моменту реєстрації
не подає податкову звітність до ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва,
працівниками відділу податкової
міліції ДПІ здійснено заходи по
встановленню фактичного
місцезнаходження підприємства та його
посадових осіб, внаслідок чого
встановлено, що ТОВ "Кон-Паст-Сервіс" за
вказаною у договорі адресою та його
посадові особи ніколи не перебували.
Особа, вказана як засновник
підприємства, не має відношення до
підприємницької діяльності ТОВ
"Кон-Паст-Сервіс", у зв'язку з чим
вказані обставини свідчать про те, що
засновник при створенні товариства не
мав наміру створювати підприємство та
займатися підприємницькою діяльністю,
а розраховував на отримання
винагороди. Усі докази в сукупності
свідчать про те, що договір між
позивачем та його контрагентом не мав
реального характеру, а мав на меті
отримання податкової вимоги.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено в суді першої
інстанції, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Променергетик" є
юридичною особою, що зареєстрована
26.06.1997 року Бородянською районною
державною адміністрацією Київської
області.

Як платник податків позивач станом на
момент проведення перевірки перебував
на обліку в ДПІ в Бородянському районі
Київської області з 08.07.1997 року за №277,
крім того, позивач зареєстрований як
платник податку на додану вартість з
11.07.1997 року за №13591341.

Основними видами діяльності позивача
за КВЕД на момент перевірки є: монтажні
роботи; загально будівельні
організації; оптова торгівля
недержавних організацій, крім
споживчої кооперації; роздрібна
торгівля недержавних організацій, крім
споживчої кооперації; посередницькі
послуги при купівлі-продажу товарів
народного споживання.

У червні 2006 року посадовою особою ДПІ у
Бородянському районі Київської
області проведено невиїзну
документальну позапланову перевірку
ТОВ "Променергетик" з питань правових
відносин з ТОВ "Кон-Паст-Сервіс" за
період з 01.06.2004 року по 30.04.2005 року, за
результатами якої складено Акт від
19.06.2006 року №236/23-19416051.

У ході перевірки податковим органом
встановлено, що суми податку на додану
вартість за податковими накладними, що
отримані від контрагента ТОВ
"Кон-Паст-Сервіс", позивачем включено до
складу податкового кредиту та
відображено у податкових деклараціях
за період з червня по грудень 2004 року та
з січня по квітень 2005 року.

Так, перевіркою правильності
визначення повноти нарахування та
своєчасності сплати податку на додану
вартість встановлено безпідставне
включення до складу кредиту ПДВ в сумі
57456 грн., протягом 2004 року в сумі 45411 грн.,
протягом 2005 року в сумі 9576 грн.

У той же час, при проведенні перевірки
було встановлено, що рішенням
Голосіївського районного суду міста
Києва від 10.03.2006 №2-1768/10 статут та
установчий договір ТОВ
"Кон-Паст-Сервіс" визнано недійсним з
моменту реєстрації підприємства з
26.04.2004, свідоцтво про реєстрацію
платника податку на додану вартість
ТОВ "Кон-Паст-Сервіс" за №370834008 також
визнано недійсним з моменту його
реєстрації у зв'язку з тим, що ТОВ
"Кон-Паст-Сервіс" з моменту реєстрації
не подає податкову звітність до ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва,
працівниками відділу податкової
міліції ДПІ здійснено заходи по
встановленню фактичного
місцезнаходження підприємства та його
посадових осіб, внаслідок чого
встановлено, що ТОВ "Кон-Паст-Сервіс" за
вказаною у договорі адресою та його
посадові особи ніколи не перебували.
Особа, вказана як засновник
підприємства, не має відношення до
підприємницької діяльності ТОВ
"Кон-Паст-Сервіс", у зв'язку з чим
вказані обставини свідчать про те, що
засновник при створенні товариства не
мав наміру створювати підприємство та
займатися підприємницькою діяльністю,
а розраховував на отримання
винагороди.

Тобто, податковим органом було
встановлено, що суми податку на додану
вартість у розмірі 54987 грн., включені
позивачем до складу податкового
кредиту на підставі виданих
контрагентом податкових накладних, не
підтверджені податковими
зобов'язаннями ТОВ "Кон-Паст-Сервіс".

Таким чином, за результатами перевірки
позивача податковим органом виявлено
порушення позивачем приписів п.п.7.2.4 п.
7.2, п.п.7.4.1, п.п.7.4.5 п. 7.4, п.п.7.5.1 п. 7.5, п.п.7.7.1
п. 7.1 ст. 7 Закону України від 03.04.1997 р.
№168/97-ВР "Про податок на додану
вартість", в результаті чого
підприємством занижено податок на
додану вартість за 2004 рік на суму 45411
грн. та за 2005 рік на суму 9576 грн.

На підставі Акта перевірки податковим
органом прийнято податкове
повідомлення-рішення від 29.06.2006 року №
/0, згідно з яким позивачу
визначено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість у розмірі
82480,50 грн., з них: 54987 грн. - за основним
платежем та 27493,50 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Вважаючи вказане податкове
повідомлення - рішення протиправним
позивач звернувся до суду.

Обговорюючи правомірність позовних
вимог, колегія суддів приходить до
наступного.

Так, відповідно до положень підпункту
7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» (що
був чинний на час виникнення спірних
правовідносин), податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п.п. 7.4.5. п.7.4. цієї ж норми
Закону, не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

В силу ж п.п. 7.2.6. п.7.2. ст.7 Закону,
податкова накладна видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту.

Підстави для включення витрат на
придбання товарів (робіт, послуг) до
складу валових витрат передбачені
пунктом 5.1 статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств» ,
згідно якого валові витрати
виробництва та обігу (далі - валові
витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній формі,
здійснюваних як компенсація вартості
товарів, які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності.

Отже, наведені правові норми
дозволяють платнику податку формувати
податковий кредит у зв'язку з реальним
придбанням товарів (робіт, послуг) та на
підставі відповідних розрахункових,
платіжних та інших документів,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», первинний
документ - документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції (ч.
2 ст. 9 цього ж Закону).

За вимогами п.п. 7.2.3 п. 7.2 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», податкова накладна є
звітним податковим документом і
одночасно розрахунковим документом, а
відповідно до п. 18 наказу ДПА України
від 30.05.97 р. №165, зареєстрованого в
Мін'юсті України 23.06.97 р. за №233/2037, всі
складені примірники податкової
накладної підписуються особою,
уповноваженою платником податків
здійснювати поставку товарів (послуг),
та скріплюються печаткою такого
платника податку - продавця.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
в період з червня по грудень 2004 року та
з січня по квітень 2005 року позивач мав
господарські взаємовідносини з ТОВ
"Кон-Паст-Сервіс" щодо купівлі
товарно-матеріальних цінностей.

На виконання умов договору ТОВ
"Кон-Паст-Сервіс" поставило ТОВ
"Променергетик" товарно-матеріальні
цінності у визначені договором строки.
В рахунок оплати за товар позивачем
перераховано грошові кошти ТОВ
"Кон-Паст-Сервіс" в сумі 329642 грн.

За результатами здійснення
вищезазначеної господарської
операції, ТОВ "Променергетик" включено
до складу податкового кредиту суми
податку на додану вартість у складі
ціни придбаного товару за податковими
накладними, отриманими від ТОВ
"Кон-Паст-Сервіс".

згідно позиції Вищого
адміністративного суду України,
викладеної оглядовому листі від 06.07.2009
р. № 982/13/13-09 та доведеної до
адміністративних судів України з метою
інформування і врахування під час
розгляду справ за участю органів
державної податкової служби, -
правильність формування платником
податків валових витрат та податкового
кредиту вимагає наявності зв'язку
витрат платника податків на придбання
послуг з його господарською
діяльністю, що полягає у намірі
платника податку отримати користь від
придбаних послуг. За відсутності ж
останнього, відсутні підстави для
зменшення бази оподаткування податком
на прибуток та податком на додану
вартість за рахунок валових витрат та
податкового кредиту.

В інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України №
742/11/13-11 від 02.06.2011 р. зазначено, що судам
належить звертати особливу увагу на
дослідження обставин реальності
здійснення господарських операцій
платника податку, на підставі яких
таким платником були сформовані дані
податкового обліку. При цьому приймати
на підтвердження даних податкового
обліку можна лише достовірні первинні
документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

З метою встановлення факту здійснення
господарської операції, формування
витрат для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість судам належить
з'ясовувати, рух активів у процесі
здійснення господарської операції.

При цьому, дослідженню підлягають усі
первинні документи, які належить
складати залежно від певного виду
господарської операції: договори, акти
виконаних робіт, документи про
перевезення, зберігання товарів тощо.

Необхідно перевірити фізичні, технічні
та технологічні можливості певної
особи до вчинення тих чи інших дій, що
становлять зміст господарської
операції, як-то: наявність
кваліфікованого персоналу, основних
фондів, у тому числі транспортних
засобів для перевезення або
виробництва, приміщень для зберігання
товарів тощо, якщо такі умови необхідні
для здійснення певної операції;
можливість здійснення операцій з
відповідною кількістю певного товару у
відповідні строки з урахуванням
терміну його придатності, доступності
на ринку тощо; наявність відповідних
ліцензій та інших дозвільних
документів, що необхідні для ведення
певного виду господарської діяльності.

Разом з тим, колегія суддів звертає
увагу на той факт, що позивачем не
надано жодних необхідних первинних
документів з метою підтвердження
реальності укладеної господарської
угоди: в матеріалах справи відсутні
товарно - транспортні накладні, акти
приймання товару, платіжні доручення
(чи виписки по особовому рахунку),
доказів використання придбаного
товару у власній господарській
діяльності тощо.

Окрім того, в матеріалах справи наявне
рішення Голосіївського районного суду
міста Києва від 10.03.2006 №2-1768/10 статут та
установчий договір ТОВ
"Кон-Паст-Сервіс" визнано недійсним з
моменту реєстрації підприємства з
26.04.2004, свідоцтво про реєстрацію
платника податку на додану вартість
ТОВ "Кон-Паст-Сервіс" за №370834008 також
визнано недійсним з моменту його
реєстрації у зв'язку з тим, що ТОВ
"Кон-Паст-Сервіс" з моменту реєстрації
не подає податкову звітність до ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва,
працівниками відділу податкової
міліції ДПІ здійснено заходи по
встановленню фактичного
місцезнаходження підприємства та його
посадових осіб, внаслідок чого
встановлено, що ТОВ "Кон-Паст-Сервіс" за
вказаною у договорі адресою та його
посадові особи ніколи не перебували.
Особа, вказана як засновник
підприємства, не має відношення до
підприємницької діяльності ТОВ
"Кон-Паст-Сервіс", у зв'язку з чим
вказані обставини свідчать про те, що
засновник при створенні товариства не
мав наміру створювати підприємство та
займатися підприємницькою діяльністю,
а розраховував на отримання
винагороди.

Стаття 72 КАС України містить підстави
для звільнення від доказування та
передбачає, що вирок суду в
кримінальній справі, який набрав
законної сили, є обов'язковими для
адміністративного суду, що розглядає
справу про правові наслідки дій чи
бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок, лише в питаннях, чи
мало місце діяння та чи вчинене воно
цією особою (ч.4 ст.72 КАС України).

Отже, протиправні діяння фіктивного
підприємництва з метою прикриття
незаконної діяльності, вчинене
вказаною особою, директором
контрагента позивача ТОВ
«Кон-Паст-Сервіс» встановлені судом та
не потребують доказування.

За таких обставин, посилання позивача
на копії отриманих від контрагента
податкових накладних, які з боку ТОВ
«Кон-Паст-Сервіс» підписано ОСОБА_2 -
особою, яка не мала наміру здійснювати
підприємницьку діяльність - не
заслуговують на увагу. У будь-якому
разі, копії таких документів не можуть
бути належними та допустимими доказами
в розумінні КАС України, оскільки
обставини справи дозволяють зробити
висновок про те, що такі первинні
документи складені лише в паперовому
вигляді, без наміру та фактичного
здійснення господарської діяльності.

Приписами частини першої та другої
статті 215 Цивільного кодексу України
визначено, що підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю (частина
перша статті 216 Цивільного кодексу
України).

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам. В
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Променергетик" -
залишити без задоволення, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 25 жовтня 2013
року - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Променергетик" - залишити без
задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 25 жовтня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.Є. Пилипенко

Судді:
Я.Б. Глущенко

О.М. Романчук

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Романчук О.М