Справа № 623/684/14-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 р.Справа № 623/684/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Бутенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області від 27.03.2014р. по
справі № 623/684/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення Ізюмської міської
ради Харківської області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

20 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просив визнати неправомірними
дії Управління праці та соціального
захисту населення Ізюмської міської
ради Харківської області щодо відмови
по перерахуванню, нарахуванню та
виплаті щорічної разової допомоги на
оздоровлення ОСОБА_1, як інваліду II
групи - 5( п'ять) мінімальних заробітних
плат згідно абзацу другому, частини
четвертої, статті 48 Закону України " Про
статусі соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991р.
№ 796 - XII за 2013 рік; зобов'язати
Управління праці та соціального
захисту населення Ізюмської міської
ради Харківської області здійснити
перерахунок та виплату щорічної
грошової допомоги ОСОБА_1, на
оздоровлення за 2013 рік згідно абзацу
другому, частини четвертої, статті 48
Закону України " Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28.02.1991р. № 796 - XII за 2013
рік у розмірі 5 мінімальних заробітних
плат, з урахуванням сплачених сум.

Постановою Ізюмського міськрайонного
суду в Харківській області від 27
березня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 (далі
- позивач) до Управління праці та
соціального захисту населення
Ізюмської міської ради Харківської
області (далі - відповідач) про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати вказану постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
повністю задовольнити позовні вимоги.
Скаржник зазначає, що приймаючи
зазначену постанову суд першої
інстанції дійшов до помилкових
висновків, які призвели до
неправильного вирішення справи,
неповно з'ясував всі обставини справи,
що мають значення при вирішенні спору,
не вірно застосував до спірних
правовідносин положення ст. 48 Закону
України " Про статусі соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та ст.159
Кодексу адміністративного судочинства
України щодо повноти та об'єктивності
розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув
справу в межах доводів апеляційної
скарги відповідно до вимог ст.195 КАС
України та керуючись ч.1 ст.41 КАС
України.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи (
категорія 1), що підтверджується
ксерокопією посвідчення серії НОМЕР_1
від 24 травня 1993 року, вкладкою до нього(
а.с.3). Позивач згідно копії посвідчення
серії НОМЕР_2 є інвалідом ІІ групи (а.с.4).

Згідно повідомлення відповідача
позивачеві 14.06.2013 року виплачена
щорічна допомога на оздоровлення за 2013
рік в сумі 120 грн. в межах фінансування з
Державного бюджету.(а.с.6)

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що вони є безпідставними та
необґрунтованими, оскільки відповідач
діяв в межах та у спосіб, що передбачені
Конституцією України та законами
України.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції прийнята з
порушенням норм процесуального права,
з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з позовом
20.02.2014 року із вимогами щодо захисту
його порушених прав, що мали місце з
14.06.2013 року, при цьому клопотання про
поновлення пропущеного строку
звернення до суду з позовом не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлювався шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду,
якщо суд на підставі позовної заяви
та доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Доказів поважності пропуску строку на
звернення до суду з позовом позивачем
не надано.

Отже, враховуючи дату звернення
позивача до суду, шестимісячний строк
на звернення до суду з позовом та
особливість виплати щорічної допомоги
на оздоровлення, яка виплачується один
раз на рік, колегія суддів прийшла до
висновку, що адміністративний позов
поданий після закінчення строків,
установлених законом, у зв'язку з чим
підлягає залишенню без розгляду.

Виходячи із зазначених обставин
справи, колегія суддів вважає, що судом
при ухваленні рішення було порушено
приписи ст.ст.99, 100 КАС України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання, а так само розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу є підставою для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення

За таких обставин, постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм процесуального права, а тому
підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1
ст. 202 Кодексу адміністративного
судочинства України з прийняттям
ухвали про залишення
адміністративного позову без розгляду.

Керуючись п. 9 ст. 155, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 4
ст. 198, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 27.03.2014р.
по справі № 623/684/14-а скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення
Ізюмської міської ради Харківської
області про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії залишити без
розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін
О.А.Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І.
Любчич Л.В.

Повний текст ухвали виготовлений
19.05.2014 р.