Справа № 816/1585/14
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/1585/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Христич О.С.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Першої Лубенської
державної нотаріальної контори, третя
особа, яка не заявляє самостіних вимог
на предмет спору: Реєстраційна служба
Лубенського міськрайонного управління
юстиції Полтавської області про
скасування обтяження, -

В С Т А Н О В И В:

25 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Першої
Лубенської державної нотаріальної
контори, третя особа, яка не заявляє
самостіних вимог на предмет спору:
Реєстраційна служба Лубенського
міськрайонного управління юстиції
Полтавської області про скасування в
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна, номер 1685472
від 16 лютого 2005 року, у вигляді заборони
на нерухоме майно, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 виписане на підставі
повідомлення Лубенської
одіяльно-войлочної фабрики (без номера)
виданого 08 липня 1976 року, внесеного
Першою Лубенською державною
нотаріальною конторою (з урахуванням
заяви про уточнення позовних вимог від
27 травня 2014 року).

В обгрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що Першою Лубенською
державною нотаріальною конторою
неправомірно відмовлено у знятті
обтяження нерухомого майна належного
ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 оскільки
відповідно до Договору №3507 від 26
червня 1974 року, їй як забудовнику було
надано в безстрокове користування
земельну ділянку по АДРЕСА_1, згідно з
актом про закінчення будівництва і
вводу в експлуатацію індивідуального
домоволодіння, приймальною комісією
було прийнято в експлуатацію
домоволодіння побудоване ОСОБА_2, за
адресою: АДРЕСА_1. Тобто, в ході
виділення земельної ділянки під
забудову в подальшому проводилася
зміна нумерації домоволодінь, в ході
чого номер будинку позивача було
змінено з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1.
Зазначала, що ніякого відношення до
Лубенської одіяльно-войлочної фабрики
не мала і ніколи там не працювала та
вказувала, що дана фабрика уже не існує,
а її правонаступник припинений за
судовим рішенням 13 липня 2010 року. А
тому, обтяження накладене відповідачем
є таким, що підлягає скасуванню.

Представник відповідача явку
уповноваженого представника у судове
засідання не забезпечив, надав заяву
про розгляд справи за відсутності
уповноваженого представника. В
письмових поясненнях, відповідач проти
позову заперечував та вказував на те,
що реєстратори вилучали записи з
Реєстру на підставі заяви про
вилучення обтяжень об'єкта нерухомого
майна належним чином оформлених і
поданих уповноваженими на те
юридичними або фізичними особами,
реєстратор за власною ініціативою, на
свій розсуд не уповноважений накладати
та знімати заборони. Зазначив, що
обтяження на нерухоме майно за адресою:
АДРЕСА_1 було накладено за вимогою
Лубенської одіяльно-войлочної фабрики,
яка в свою чергу не зверталася до
відповідача з повідомленням про зняття
обтяження.

Третя особа явку свого уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечила, хоча судом належно
повідомлялася про дату, час і місце
судового розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача вивчивши та дослідивши
матеріали справи, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Рішенням №392
Лубенської міської ради від 26 червня 1974
року ОСОБА_2 надано право
індивідуального житлового будівництва
на земельній ділянці АДРЕСА_1 (а.с. 12).

26 червня 1997 року позивачу на підставі
Рішення №392 надано Дозвіл (а.с. 13) на
проведення будівництва АДРЕСА_1.

Відповідно до Договору №6507 від 26
червня 1974 року позивачу надано в
безстрокове користування земельну
ділянку по АДРЕСА_1 (а.с. 14-15).

Згідно з Актом про закінчення
будівництва і вводу в експлуатацію
індивідуального домоволодіння від 26
липня 1982 року, приймальною комісією
було прийнято в експлуатацію
домоволодіння побудоване ОСОБА_2 за
адресою АДРЕСА_1 (а.с. 16).

16 лютого 2005 року Першою Лубенською
державною нотаріальною конторою
внесено до Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
запис №1685472 про заборону на нерухоме
майно (АДРЕСА_1) (а.с. 67).

ОСОБА_2 зверталася із заявою до Першої
Лубенської державної нотаріальної
контори про вилучення заборони
відчуження нерухомого майна
розташованого на території АДРЕСА_1
разом з тим відповідач листом від 07
лютого 2014 року вих. №01-16/182 (а.с. 42)
повідомив позивача, що реєстратор за
власною ініціативою, на свій розсуд не
уповноважений накладати та знімати
заборони.

Позивач з даними діями відповідач не
погодилася та оскаржив їх до суду.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Згідно із статтею 41 Конституції
України кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Відповідно до частини першої статті 316
Цивільного кодексу України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 317
Цивільного кодексу України, власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.

Статтею 1 Закону України "Про нотаріат"
№3425-XII від 02 вересня 1993 року
встановлено, що нотаріат в Україні - це
система органів і посадових осіб, на
які покладено обов'язок посвідчувати
права, а також факти, що мають юридичне
значення, та вчиняти інші нотаріальні
дії, передбачені цим Законом, з метою
надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріальних дій в Україні
покладається на нотаріусів, які
працюють в державних нотаріальних
конторах, державних нотаріальних
архівах (державні нотаріуси) або
займаються приватною нотаріальною
діяльністю (приватні нотаріуси).

Із наведеної норми випливає, що на
нотаріуса покладено обов'язок
посвідчувати права, а також факти, що
мають юридичне значення та вчиняти
інші нотаріальні дії, передбачені цим
Законом, з метою надання їм юридичної
вірогідності.

Предметом зазначеного спору є
скасування в Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
обтяження №1685472 від 16 лютого 2005 року, у
вигляді заборони на нерухоме майно.

Порядок внесення (вилучення) записів з
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна регулюється
Положенням про єдиний реєстр заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України №31/5 від 09 червня 1999
року (у редакції на момент внесення
запису) (далі - Положення).

Так, пунктом 1.1 Положення встановлено,
що Єдиний реєстр заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна (далі - Реєстр
заборон) - це електронна база даних, яка
містить відомості про: обтяження
нерухомого майна: накладені заборони
відчуження та арешти нерухомого майна;
вилучення записів про заборони
відчуження та арешти нерухомого майна.

Держателем Реєстру заборон є
Міністерство юстиції України (пункту 1.3
Положення).

Відповідно до пункту 1.5 Положення,
Реєстраторами Реєстру заборон (далі -
Реєстратор) є: державні нотаріальні
контори, державні нотаріальні архіви,
приватні нотаріуси, які уклали
відповідні договори з Адміністратором
і мають повний доступ до Реєстру
заборон через комп'ютерну мережу.

Згідно з пункту 2.1 Положення,
підставами для внесення до Реєстру
заборон відомостей про накладення
(зняття) заборони та арештів на об'єкти
нерухомого майна є накладення (зняття)
державною нотаріальною контрою або
приватним нотаріусом - Реєстратором
заборони відчуження на об'єкти
нерухомого майна.

Таким чином в даному випадку
відповідно до цього Положення державні
нотаріальні контори виступають як
Реєстратори Реєстру заборон,
Держателем якого є Міністерство
юстиції України, та при внесенні
реєстраційного запису до Реєстру
заборон не вчиняють нотаріальної дії, а
виконують управлінські функції.

Крім того, 01 січня 2013 року, тобто на час
розгляду судом справи набули чинності
зміни до Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004
року №1952-IV, який регулює відносини,
пов'язані з державною реєстрацією прав
на нерухоме майно та їх обтяжень.

Статтею 9 цього Закону визначено, що
нотаріус є спеціальним суб'єктом, на
якого покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно статті 3 Закону, інформація про
права на нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав.

Процедура перенесення державним
реєстратором прав на нерухоме майно
записів з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна,
Державного реєстру іпотек, Державного
реєстру обтяжень рухомого майна до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та використання даних
Реєстру прав власності на нерухоме
майно визначена Порядком використання
даних Реєстру прав власності на
нерухоме майно, Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна, Державного реєстру іпотек та
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна, затвердженого Наказом Мінюста
№1844/5 від 14 грудня 2012 року.

Відповідно до пункту 6 цього Порядку,
перенесення записів з Реєстрів до
Державного реєстру прав здійснюється
державним реєстратором прав у разі,
коли наявні у Реєстрах записи є чинними
та ідентифікують об'єкт нерухомого
майна або суб'єкта речових прав, їх
обтяжень.

Тобто, на час розгляду справи щодо
спірних правовідносин відповідач є
спеціальним суб'єктом, на якого
покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно.

Так, з письмових пояснень відповідача
(а.с. 74) судом встановлено, що на
підставі повідомлення б/н від 08 липня
1976 року Лубенської одіяльно-войлочної
фабрики (яке у відповідача не
збереглося), Першою Лубенською
державною нотаріальною конторою, як
Реєстратором накладено заборону
відчуження об'єкта нерухомого майна,
яке відповідно до Реєстру для
реєстрації арештів (заборон
відчуження) нерухомого майна за 1976 рік
(а.с. 75) - в графі "Прізвище, ім'я та по
батькові особи, на будинок якої
накладена заборона, і місцезнаходження
будинку" вказано: ОСОБА_4, АДРЕСА_1.

Дізнавшись про наявність цього
обтяження, позивач звернулася до
відповідача із заявою, в якій просила
виключити з Реєстру заборону
відчуження нерухомого майна.

На вказану заяву 07 лютого 2014 року була
надана відповідь про відмову в знятті
заборони відчуження нерухомого майна,
з посиланням на підпункт 2.1.2 Положенням
про єдиний реєстр заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна, відповідно
до якого підставою для внесення до
Реєстру заборон відомостей про
накладення (зняття) заборони та арешту
на об'єкти нерухомого майна є заява про
реєстрацію (вилучення) обтяження
об'єктів нерухомого майна згідно
затверджених додатків. реєстратори
вилучали записи з Реєстру на підставі
заяви про вилучення обтяження об'єкта
нерухомого майна належним чином
оформлених і поданих уповноваженими на
те юридичними або фізичними особами,
реєстратор за власною ініціативою, на
свій розсуд не уповноважений накладати
та знімати заборони.

Відповідно до статті 74 Закону України
"Про нотаріат" одержавши повідомлення
установи банку, підприємства чи
організації про погашення позики
(кредиту), повідомлення про припинення
іпотечного договору або договору
застави, а також припинення чи
розірвання договору довічного
утримання, звернення органів опіки та
піклування про усунення обставин, що
обумовили накладення заборони
відчуження майна дитини, нотаріус
знімає заборону відчуження жилого
будинку, квартири, дачі, садового
будинку, гаража, земельної ділянки,
іншого нерухомого майна.

Разом з тим, судом встановлено, що
Лубенська одіяльно-войлочна фабрика
припинила свою діяльність, її
правонаступником стала фірма "Валтекс"
(а.с. 38-40), яка була припинена 13 липня 2010
року у зв'язку із визнанням її
банкрутом (а.с.46-48). Дані про юридичних
осіб-правонаступників юридичної фірми
"Валтекс" у Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців - відсутні.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що фактично відсутня особа,
якою було направлено повідомлення про
накладення заборони відчуження
нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, представник позивача
пояснив, що в ході виділення земельних
ділянок під забудову в подальшому
проводилася зміна нумерації
домоволодінь, в ході чого номер будинку
позивача змінився з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1.

На підтвердження того факту, що в
процесі проведення забудови земельної
ділянки змінювалася її адреса,
позивачем надано: Рішення Лубенської
міської ради №392 від 26 червня 1974 року
(а.с. 12), Дозвіл на проведення робіт (а.с.
13), Договір №6507 від 26 червня 1974 року (а.с.
14-15), акт про закінчення будівництва і
вводу в експлуатацію індивідуального
домоволодіння від 26 липня 1982 року (а.с.
16-17), Рішення Лубенської міської ради
№143 від 28 квітня 1976 року (а.с. 18), Договір
№7102 від 28 квітня 1976 року (а.с. 19-20), Акт
відводу земельної ділянки (а.с. 21),
Дозвіл на проведення робіт (а.с.22), Акт
про закінчення будівництва і вводу в
експлуатацію індивідуального
домоволодіння від 24 січня 1983 року (а.с.
23-24), висновок про реєстрацію будинку
(домоволодіння) (а.с. 25), Архівний витяг з
рішення виконавчого комітету
Лубенської міської ради від 25 серпня 1982
року №296 (а.с. 34), Архівний витяг з
рішення виконавчого комітету
Лубенської міської ради від 23 лютого 1983
року №74 (а.с. 36), Державний Акт на право
власності на земельну ділянку Серії ЯИ
№972978 (а.с. 103), лист Лубенського
міжрайонного бюро технічної
інвентаризації (а.с. 104), архівну довідку
видану архівним сектором Виконавчого
комітету Лубенської міської ради
Полтавської області (а.с. 105).

На підставі матеріалів справи суд
приходить до висновку, що позивач є
особою, права якої порушено через
наявність в Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
обтяження на належне йому нерухоме
майно, за адресою: АДРЕСА_1.

За таких обставин, обтяження №1685472 від
16 лютого 2005 року внесене Першою
Лубенською державною нотаріальною
конторою до Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7-11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И
В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Першої Лубенської державної
нотаріальної контори, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору: Реєстраційна служба
Лубенського міськрайонного управління
юстиції Полтавської області про
скасування обтяження задовольнити.

Скасувати в Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
обтяження №1685472 від 16 лютого 2005 року у
вигляді заборони на нерухоме майно, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
внесене Першою Лубенською державною
нотаріальною конторою на підставі
повідомлення Лубенської
одіяльно-войлочної фабрики.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови з одночасним поданням
її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 28
травня 2014 року.

Суддя
С.О. Удовіченко