Справа № 803/1110/13а
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 р.
Справа № 876/9692/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Приватного підприємства
«Волвест-М» на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 12
червня 2013 року у справі №803/1110/13-а за
позовом Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Волинської
області Державної податкової служби до
Приватного підприємства «Волвест-М»
про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

14.05.2011 року Луцька об'єднана державна
податкова інспекція Волинської
області Державної податкової служби
звернулася в суд з позовом, яким
просила стягнути з Приватного
підприємства «Волвест-М» в дохід
державного бюджету податковий борг в
сумі 67 957,20 грн. з банківських рахунків
платника.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 12 червня 2013
року позов задоволено: стягнуто з
рахунків Приватного підприємства
«Волвест-М» в банках, обслуговуючих
платника податків податковий борг в
сумі 67 957,20 грн. в дохід Державного
бюджету України.

Приватне підприємство «Волвест-М»
постанову суду першої інстанції
оскаржило, подало апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, просить її
скасувати та прийняти нову постанову,
якою в позові відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказує на те, що оскільки спеціальних
строків звернення податкових органів
із вимогою про стягнення податкового
боргу з платника податків не
передбачено, то позовні вимоги органів
державеної податкової служби про
стягнення податкового боргу повинні
подаватися протягом шести місяців з
дня виникнення права на стягнення
податкового боргу. Оскільки Податковий
кодкс України не містить спеціальних
строків для погашення грошового
зобов'язання за податковою вимогою, то
строк у шість місяців для звернення до
адміністративного суду має
відраховуватись від моменту
надіслання податкової вимоги платнику
податків за правилами п. 59.1 та 58.3
Податкового кодексу. Крім того,
податкові повідомлення-рішення
датовані 2008 роком, тобто до набрання
чинності Податкового кодексу України.
Таким чином, позовна вимога
податкового органу про стягнення
податкового боргу з відповідача мала
бути пред'явлена протягом шести
місяців з дня виникнення права на
стягнення податкового боргу.

Особи, які беруть участь в справі, в
судове засідання апеляційного суду не
з'явилися, хоч були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, тому на підставі п.
2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Суд, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає за необхідне її відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що приватне
підприємство «Вовест-М» зареєстроване
як суб'єкт підприємницької діяльності -
юридична особа 26.04.1999 року, що
підтверджується довідкою Головного
управління статистики у Волинській
області АА №035564/1134 від 20.09.2010 року.
Відповідач взятий на облік в органах
держаної податкової служби як
платників податків за №2205, що
підтверджується довідкою №466 від 21.09.2010
року, має відкриті рахунки в банках.

Згідно довідки про наявність боргу по
платежах до бюджету станом на 04.04.2013
року за відповідачем рахується
податковий борг в сумі 67957,20 грн., з яких
23706,00 грн. - мито на товари, що ввозяться
на територію України суб'єктами
підприємницької діяльності, 44251,20 грн. -
податок на додану вартість з товарів,
увезених на територію України
суб'єктами підприємницької діяльності.
Наявність податкового боргу також
підтверджується наявним в матеріалах
справи розрахунком сум податкового
боргу.

З матеріалів справи вбачається, що
податковий борг виник внаслідок
несплати узгодженого податкового
зобов'язання згідно податкових
повідомлень форми «Р» №8 та №9 від
21.04.2008 року, винесених Волинською
митницею.

Відповідно до підпункту 6.2.1 пункту 6.2
статті Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та держаними
цільовими фондами» (чинного на момент
винесення податкових повідомлень) якщо
контролюючий орган, що провів
процедуру узгодження суми податкового
зобов'язання з платником податків, не є
податковим органом, такий контролюючий
орган надсилає відповідному
податковому органу подання про
здійснення заходів з погашення
податкового боргу платника податків, а
також розрахунок його розміру, на
підставі якого податковий орган
надсилає податкові вимоги.

Волинська митниця надіслала на адресу
Луцької ОДПІ подання про здійснення
заходів з погашення податкового боргу
№7 та №5 від 07.07.2008 року.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 03.07.2012 року скасовано
рішення судів попередніх інстанцій та
ухвалено нове рішення, яким в позові ПП
«Волвест-М» до Волинської митниці про
визнання нечинними податкових
повідомлень відмовлено.

Отже, податкові повідомлення
Волинської митниці є чинним, а
зобов'язання платника податків щодо їх
сплати набуло статусу податкового
боргу у липні 2012 року після закінчення
встановленого пунктом 57.3. статті 57 ПК
України десятиденного строку для
добровільного погашення грошового
зобов'язання після його узгодження.

Позивач здійснив заходи щодо погашення
податкового боргу шляхом надіслання ПП
«Волвест-М» податкової вимоги №1430 від
11.10.2012 року. Проте, вказані заходи не
призвели до погашення податкового
боргу відповідачем.

Згідно з п.1.1. ст. 1 Податкового кодексу
України (далі ПК України), відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, вичерпний перелік
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулюються
Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 14.1.137 ст. 14 Податкового
кодексу України орган стягнення -
державний орган, уповноважений
здійснювати заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу в межах
повноважень, встановлених цим Кодексом
та іншими законами України.

Органи державної податкової служби
мають право застосовувати до платників
податків фінансові (штрафні) санкції,
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу.

Органами стягнення є виключно органи
державної податкової служби, які
уповноважені здійснювати заходи щодо
забезпечення погашення податкового
боргу в межах їх повноважень, а також
державні виконавці в межах своїх
повноважень.

Відповідно до п.57.1 ст. 57 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
податковим боргом (недоїмкою) -
визначається сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Згідно п.59.1 ст. 59 Податкового кодексу
України, у разі коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу, в порядку,
визначеному для надсилання
податкового повідомлення-рішення.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач здійснив заходи щодо погашення
податкового боргу шляхом надіслання ПП
«Волвест-М» податкової вимоги №1430 від
11.10.2012 року (ст.11).

Порядок вжиття заходів органами
державної податкової служби щодо
погашення податкового боргу платника
податків визначений ст. 95 Податкового
кодексу України.

Положеннями пп.95.1 ст. 95 цього Кодексу
передбачено, що орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, а в разі їх недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі.

Варто зазначити, що порядок стягнення
податкового боргу платників податків
регулюється статтями 95-99 Податкового
кодексу України. Зазначені норми
визначають перелік заходів, що можуть
вживатися податковим органом до
платника податків із метою погашення
податкового боргу, зокрема стягнення
коштів, які перебувають у власності
платника податків, а також продаж майна
платника податків, що перебуває в
податковій заставі (пункт 95.1 статті 95
Податкового кодексу України).

Отже, суд першої інстанції правильно та
обґрунтовано задоволив позовні вимоги
шляхом стягнення з ПП «Волвест М»
податкового боргу в розмірі 67 957,20 грн. в
дохід Державного бюджету України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади,
до яких належать органи державної
податкової служби та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дір
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, колегія суддів приходить до
переконання, що суд першої інстанції
дійшов до вірних висновків, приймаючи
рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Волвест-М» - залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 12
червня 2013 року у справі №803/1110/13-а -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич