Справа № 818/105/14
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 р. Справа № 818/105/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Водолажської Н.С. , Філатова Ю.М.

за участю секретаря судового засідання
Зарицької Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Конотопської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Сумській області на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 19.03.2014р. по справі № 818/105/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агронордвест"

до Конотопської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Сумській області

про скасування податкового
повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агронордвест",
звернулося до Сумського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Конотопської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області, в якому просив визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 13.12.2013 року
№ про відмову у наданні
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість у розмірі 263 393грн.00коп.
за серпень 2013 року.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 19.03.2014р. по
справі № 818/105/14 позов задоволено.

Відповідач, не погодившись з даним
судовим рішенням, подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову та прийняти нову, якою у
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання, призначене на 15.05.2014 року не
прибули.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити розгляд апеляційної скарги
за відсутності представників сторін.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41
Кодексу адміністративного судочинства
України фіксування судового засідання
15.05.2014 року за допомогою
звукозаписувального технічного запису
не здійснювалось у зв'язку з неявкою
осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши суддю доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
рішення суду першої інстанції та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, що позивач
зареєстрований як юридична особа 13.07.2000
року виконавчим комітетом
Конотопської міської ради народних
депутатів, взятий на облік платників
податків в Конотопській ОДПІ Сумської
області 22.07.2000 року за №347 (а.с.40-42).

Рішенням засновника №3 від 29.11.2013 року
назву Товариства з обмеженою
відповідальністю СКБ "Вуглеавтоматика"
змінено на Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агронордвест" та
внесено зміни до установчих
документів, а також до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців (а.с.29,134-150).

Вказані обставини сторонами
визнаються, а тому в силу ч. 3 ст. 72 КАС
України не доказуються перед судом.

У період з 12.11.2013 року до 15.11.2013 року
посадовою особою Конотопської ОДПІ
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку правомірності
нарахування ТОВ СКБ "Вуглеавтоматика"
(код 31016136) бюджетного відшкодування
податку на додану вартість на
розрахунковий рахунок за серпень 2013
року.

Результати перевірки оформлені актом
від 22.11.2013 року №147/15-03/31016136 (а.с.51-60).

У висновках вказаного акту перевірки
контролюючим органом відображено
порушення позивачем приписів: п.200.1,
п.200.3, п.200.4, п.200.5 ст.200 Податкового
кодексу України та відсутність у нього
права на отримання бюджетного
відшкодування ПДВ за серпень 2013 року на
суму 263 393грн. у зв'язку з тим, що обсяги
оподатковуваних операцій за останні 12
календарних місяців менші, ніж
заявлена сума бюджетного
відшкодування.

На підставі вищевказаних висновків
контролюючим органом прийнято
повідомлення-рішення від 13.12.2013 року
№ про відмову у наданні
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість у розмірі 263393грн.00коп.
за серпень 2013 року (а.с.4).

З дослідженого акту перевірки слідує,
що фактичною підставою для прийняття
контролюючим органом рішення, слугував
висновок про те, що придбані за
контрактом від 07.06.2013 року у фірми "TRAXIM
B.V." (Нідерланди) сідельні тягачі марки
DAF модель FT CF 85.460 оприбутковані на
рахунок 281 "Товари на складі" з метою
подальшого продажу, а не на рахунок 105
"Транспортні засоби", де обліковуються
основні фонди. Отже, транспортні засоби
не є основними фондами у розумінні
положень ст.139 Господарського кодексу
України, внаслідок чого згідно з
вимогами абзацу 2 пункту 200.5 ст.200
Податкового кодексу України ТОВ
"Агронордвест" не має право на
отримання бюджетного відшкодування,
оскільки обсяг його оподатковуваних
операцій за останні 12 календарних
місяців є меншим, ніж заявлена сума
бюджетного відшкодування.

Крім того, в акті зазначено, що сідельні
тягачі в подальшому не були
використані як основні фонди у межах
господарської діяльності платника
податку, як це передбачено п.198.3 ст.198 ПК
України, у зв'язку з тим, що в акті
приймання-передачі орендованого майна
(вантажних транспортних засобів) №1 від
26.07.2013 року відсутні необхідні
реквізити (дата та місце складання),
номенклатура переданого майна не
відповідає фактичному змісту операції,
та неправильно вказані прізвища
директора ТОВ СКБ "Вуглеавтоматика"
ОСОБА_1 та фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (а.с.58, зворотній бік).
Враховуючи, що введення транспортних
засобів в експлуатацію відбулося 24.07.2013
року, а їх реєстрація у ВРЕР м. Конотоп
УДАІ УМВС України в Сумській області
здійснена 25.07.2013 року, контролюючий
орган дійшов висновку, що акти введення
в експлуатацію транспортних засобів не
відповідають дійсності, оскільки не
можуть бути складені раніше державної
реєстрації сідельних тягачів в органах
ДАІ (а.с.56). Також, Конотопською ОДПІ
встановлено, що до предмету діяльності
товариства відповідно до його статуту
не належить надання в оренду
транспортних засобів, чим порушено ст.
44 Господарського кодексу України та ст.
143 Цивільного кодексу України (а.с.56).

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість мотивів, які покладені
суб'єктом владних повноважень в основу
спірного правового акту
індивідуальної дії на відповідність
вимогам ч.3 ст.2 КАС України, колегія
суддів виходить з наступного.

В липні 2013 року позивачем згідно з
контрактом від 07.06.2013 року
№UA/UGLEAVTO/2x85CF/07.06.13IB, укладеним з фірмою
"TRAXIM B.V." (Нідерланди), імпортовано два
сідельні тягачі марки DAF модель FT CF 85.460
на загальну суму 1 291 451 грн.40коп.
(сплачено ПДВ митним органам в сумі 263
682грн.88коп), що підтверджується копією
відповідного контракту, специфікацією
до нього, рахунком на оплату (інвойсом),
формами МД-2 (а.с.15-21, 168-177).

Транспортування придбаного товару
здійснювалося згідно з угодами №1 від
01.07.2013 року та №2 від 01.07.2013 року,
укладеними з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.47-49),
які зобов'язувалися отримати на заводі
ДАФ в м. Єйндховен (Нідерланди),
доставити шляхом перегону із
Нідерландів до України (м. Конотоп
Сумської області) та передати
замовнику (ТОВ СКБ "Вуглеавтоматика")
тягачі ДАФ 85 CF та відповідну
документацію до них.

Сума ПДВ сплачена митним органам
згідно з платіжними дорученнями №45 від
16.07.2013 року на суму 264000 грн., а
транспортування тягачів здійснювалося
на виконання угод №1 та №2 від 01.07.2013
року, та підтверджується актами
приймання-передачі транспортних
засобів №б/н від 23.07.2013 року.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, послався на те, що контролюючий
орган в акті перевірки не ставив під
сумнів достовірність даних, які
містять вказані первинні
бухгалтерські документи, а також не
зазначав про невідповідність
первинних бухгалтерських документів
вимогам чинного податкового
законодавства, зокрема, відсутності у
них обов'язкових реквізитів. Отже,
позивачем надано суду первинні
бухгалтерські документи, які
підтверджують факт здійснення
господарських операцій щодо придбання
товарів у контрагента. Вказані
транспортні засоби було зареєстровано
в органах ДАІ, про що видані свідоцтва
про реєстрацію НОМЕР_1 (НОМЕР_2) та
НОМЕР_3 (НОМЕР_4), копії яких містяться в
матеріалах даної справи (а.с.25, 27).
Сплата митним органам за імпортовані
сідельні тягачі податку на додану
вартість в сумі 263682грн.88коп. віднесена
до загальної суми податкового кредиту
липня 2013 року (а.с.108).

Колегія суддів погоджується з
наведеними висновками суду першої
інстанції, проте вважає за потрібне
вказати, що у даній справі спір виник не
з приводу правомірності формування
податкового кредиту з ПДВ, а
правомірності заявлення вказаних сум
до бюджетного відшкодування.

Порушення відповідач пов'язує з тим, що
обсяг оподатковуваних операцій
позивача за останні 12 календарних
місяців є меншим, ніж заявлена сума
бюджетного відшкодування, а сідельні
тягачі, придбані підприємством, в
подальшому не були використані як
основні фонди у межах господарської
діяльності платника податку.

При цьому, з матеріалів справи слідує,
що ТОВ «Агронордвест» всі господарські
операції щодо придбання товарів
(послуг)/основних фондів обліковує за
дебетом рахунку рахунок 281 "Товари на
складі", що підтверджується
журналами-ордерами витягом з головної
книги підприємства.

Так, відповідно до приписів Інструкції
про застосування Плану рахунків
бухгалтерського обліку активів,
капіталу, зобов'язань і господарських
операцій підприємств і організацій
рахунок 28 "Товари" призначений для
обліку руху товарно-матеріальних
цінностей, що надійшли на підприємство
з метою продажу. Цей рахунок
використовують в основному збутові,
торгові та заготівельні підприємства і
організації, а також підприємства
громадського харчування.

На субрахунку 281 "Товари на складі"
ведеться облік руху та наявності
товарних запасів, що знаходяться на
оптових та розподільчих базах, складах,
овочесховищах, морозильниках тощо.

Для обліку витрат на придбання або
виготовлення власними силами
матеріальних активів, облік яких
ведеться на рахунку 10 "Основні засоби",
призначений субрахунок 152 "Придбання
(виготовлення) основних засобів".

Таким чином, факт введення платником
податків в дію чи прийняття в
експлуатацію активів у
бухгалтерському обліку підприємства
має бути відображено шляхом
перенесення суми витрат на придбання
таких активів з дебету рахунка 15
"Капітальні інвестиції" (Субрахунку 152)
на кредит вказаного рахунку, а за
дебетом дані операції відображаються
по рахунку 10 "Основні засоби".

Перевіркою встановлено та
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, що основні засоби
позивачем обліковувались за дебетом
балансового субрахунку 281 рахунку 28 "
Товари ", що свідчить про
оприбуткування товарно-матеріальних
цінностей з метою подальшого продажу, а
не як основні засоби.

Окрім того, з наданих представником
відповідача копій податкових
декларацій з податку на додану
вартість по ТОВ "Агронордвест" за
період з серпня 2012 року до липня 2013 року
вбачається, що обсяг оподатковуваних
операцій за останні 12 календарних
місяців по підприємству склав лише 4692
грн., в тому числі, по декларації за
липень 2013 року - 484грн. та по декларації
за листопад 2012 року - 4208грн., та є меншим,
ніж заявлена сума бюджетного
відшкодування у розмірі 263 393грн.00коп.
(а.с.76-130).

Таким чином, колегія суддів
погоджується із висновками
Конотопської ОДПІ, викладеними в акті
перевірки від 22.11.2013 року №147/15-03/31016136,
щодо відсутності у позивача права на
отримання бюджетного відшкодування
податку на додану вартість за серпень
2013 року на 263 393грн., оскільки відбулося
нарахування податкового кредиту не
внаслідок придбання основних фондів
підприємства (сідельних тягачів).

Визначення основних фондів закріплено
в ч.3 ст. 139 Господарського кодексу
України, де вказано, що "основними
фондами виробничого і невиробничого
призначення є будинки, споруди, машини
та устаткування, обладнання,
інструмент, виробничий інвентар і
приладдя, господарський інвентар та
інше майно тривалого використання, що
віднесено законодавством до основних
фондів".

Наказом Міністерства фінансів України
від 30.11.1999 року №291, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 21.12.1999
року за №893/4186, затверджений "План
рахунків бухгалтерського обліку
активів, капіталу, зобов'язань і
господарських операцій" (у редакції
наказу Міністерства фінансів України
від 09.12.2011 року №1591. зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 28.12.2011
року за №1557/20295), який застосовується
підприємствами, організаціями та
іншими юридичними особами (крім банків
і бюджетних установ) незалежно від
форм власності,
організаційно-правових форм і видів
діяльності, а також виділених на
окремий баланс філій, відділень та
інших відособлених підрозділів
юридичних осіб.

Синтетичні рахунки (рахунки першого
порядку) і субрахунки до них (рахунки
другого порядку) у цьому Плані рахунків
згруповані у такі класи: 1. Необоротні
активи; 2. Запаси; 3. Кошти, розрахунки та
інші активи; 4. Власний капітал і
забезпечення зобов'язань; 5.
Довгострокові зобов'язання; 6. Поточні
зобов'язання; 7. Доходи і результати
діяльності; 8. Витрати за елементами; 9.
Витрати діяльності; 0. Позабалансові
рахунки.

Отже, рахунок 10 "Основні засоби"
призначений для обліку й узагальнення
інформації про наявність та рух
власних або отриманих на умовах
фінансової оренди об'єктів і
орендованих цілісних майнових
комплексів, які віднесені до складу
основних засобів, а також об'єктів
інвестиційної нерухомості, та має такі
субрахунки: 100 "Інвестиційна
нерухомість";101 "Земельні ділянки"; 102
"Капітальні витрати на поліпшення
земель"; 103 "Будинки та споруди"; 104
"Машини та обладнання"; 105 "Транспортні
засоби"; 106 "Інструменти, прилади та
інвентар"; 107 "Тварини"; 108 "Багаторічні
насадження"; 109 "Інші основні засоби".

Посилання відповідача на те, що
придбані сідельні тягачі були
оприбутковані на рахунок 281 "Товари на
складі" з метою продажу в майбутньому,
внаслідок чого вони не є основними
фондами у розумінні ст.139
Господарського кодексу України,
підтверджені матеріалами справи та не
спростовані позивачем.

Зі змісту п.200.5 ст.200 ПК України
вбачається, що вказаною нормою
врегульовано відшкодування
податкового кредиту, який виникає
внаслідок придбання або спорудження
основних фондів. При цьому умова щодо
того, що на момент бюджетного
відшкодування ці основні фонди повинні
визнаватись активом (відображатись на
рахунку 10) та пройти державну
реєстрацію в органах ДАІ в зазначеному
пункті ПК України відсутня. Крім того,
податковий кредит при придбанні або
спорудженні основних фондів
визнається незалежно від дати їх
введення в експлуатацію, про що прямо
вказано в п.198.1 ПК України.

Крім того, зазначаючи термін
"нарахування податкового кредиту"
законодавець акцентує увагу, що
платник податку має право на отримання
відшкодування сплаченого у ціні
товарів та послуг ПДВ у випадку
правомірності нарахування податкового
кредиту в результаті придбання
основних фондів.

Висновки податкового органу щодо того,
що право на бюджетне відшкодування у
позивача в даній ситуації виникає лише
після відображення придбаних
сідельних тягачів на балансі на
рахунку " 105", є правомірними.

Окрім того, позивачем не надано
належних та допустимих доказів на
підтвердження факту використання
сідельних тягачів марки DAF модель FT CF
85.460 у власній господарській
діяльності.

Згідно з частиною другою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

У ході судового розгляду відповідач, як
суб'єкт владних повноважень, повністю
довів правомірність прийнятого ним
рішення, а тому, суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовної заяви, оскільки
її доводи не спростовують висновків,
викладених в Акті перевірки та
встановлених у судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції при прийнятті оскаржуваної
постанови порушені норми
матеріального та процесуального права,
постанова підлягає скасуванню, а
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з прийняттям нової
постанови про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Конотопської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Сумській області
задовольнити.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 19.03.2014р. по
справі № 818/105/14 скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агронордвест" до Конотопської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Сумській області про
скасування податкового повідомлення -
рішення- відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.Судді
Водолажська Н.С. Філатов Ю.М.