Справа № 9101/112972/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"24" жовтня 2013 р. справа №
2а-6312/2011

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів:
Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

розглянувши у письмовому
провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 23 грудня 2011 р., прийняту у
порядку скороченого провадження,

у справі № 2а-6312/2011

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та
соціального захисту населення
Павлоградської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області

про визнання протиправною
бездіяльність та зобов'язання вчинити
певні дії,-

встановив:

01 грудня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до
суду першої інстанції з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Павлоградської
районної державної адміністрації в
якому просила:

- визнати противоправною відмову
відповідача в проведенні перерахунку
призначеної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку;

- зобов'язати відповідача перерахувати,
нарахувати та виплатити позивачу
державну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у відповідності до ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» в розмірі прожиткового
мінімуму встановленого законом для
дітей віком до шести років, на час її
виплати у період з 19.04.2011 року до
досягнення дитини 3-х річного віку.

Ухвалою Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 02.12.2013 року позов в частині
вимог за період з 19.04.2011 року по 31.05.2011
року залишено без розгляду.

Постановою Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 23 грудня 2011 року позивачу у
задоволенні позову відмовленою.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач оскаржив її в
апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та задовольнити
позовні вимоги.

Дослідивши докази, наявні в
матеріалах справи, перевіривши в межах
доводів апеляційної скарги дотримання
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
апеляційний суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач є матір'ю ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12), з 19.04.2011 року
перебуває на обліку у відповідача
(а.с.11).

Відповідач здійснює нарахування
та виплату позивачу допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі 130 грн.
відповідно до ст. 15 Закону України "Про
державну допомогу дітям з дітьми"
№2811-ХII в редакції від 28.12.2007 року.

Законом України «Про Державний
бюджет України на 2008р. та про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України» від 28.12.2007 року N 107-VI ст.15
Закону України "Про державну допомогу
дітям з дітьми" викладено в наступній
редакції: "Допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень".

Пунктом 22 Порядку призначення та
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 27
грудня 2001 року № 1751, встановлено, що
відповідно до статті 15 Закону України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми"
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
виплачується у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 1 січня 2008 р. - 50
відсотками, з 1 січня 2009 р. - 75
відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менш як
130 гривень.

Проте, відповідно до Прикінцевих
положень Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008р.» Розділ I цього
Закону набирає чинності з 01.012008 р. і діє
по 31.12.2008р. Отже, з 01.01.2009р. ст.15 Закону
України "Про державну допомогу дітям з
дітьми" відновила попередню редакцію,
відповідно до якої допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

У 2011 році зміст ст.15 Закону
України "Про державну допомогу дітям з
дітьми" не змінювався, а її дія не
призупинялася, також у 2011 р. році іншими
законами не встановлювався інший
розмір допомоги, ніж передбачений ст.15
цього закону.

Частиною другою статті 19
Конституції України встановлено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями частини 4
статті 9 КАС України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, відповідач мав здійснювати
нарахування та виплату позивачу
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до ст.15 Закону України "Про
державну допомогу дітям з дітьми" у
розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

В той же час, вимоги позивача про
нарахування та виплату державної
допомоги на майбутнє задоволенню не
підлягають, оскільки, відповідно до ст.
2 КАС України, суд захищає лише
порушені, невизнані або оспорювані
права, свободи та інтереси учасників
адміністративних правовідносин, тому
суд має можливість дати оцінку діям
відповідача виключно до дати звернення
позивача до суду з відповідним позовом,
тобто до 01.12.2011 року.

З урахуванням викладеного,
колегія суддів приходить до висновку
про задоволення позову в частині вимог
з період з 01.06.2011 року по 01.12.2011 року.

Відповідно до статті 202 КАС України
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

З таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що постанову
суду першої інстанції слід скасувати
та прийняти нову постанову про
часткове задоволення позову.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202,
ст.205, ст.207 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити часткового.

Постанову Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 23 грудня 2011 року у справі №
2а-6312/2011 скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Управління праці та соціального
захисту населення Павлоградської
районної державної адміністрації
Дніпропетровської області щодо
нездійснення нарахування та виплати
ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
відповідно до ст.15 Закону України "Про
державну допомогу дітям з дітьми" за
період з 01.06.2011 року по 01.12.2011 року.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Павлоградської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області здійснити нарахування та
виплату ОСОБА_1 допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років відповідно до ст.15 Закону
України "Про державну допомогу дітям з
дітьми" за період з 01.06.2011 року по 01.12.2011
року з урахуванням раніше здійснених
виплат.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
ухвалення та оскарженню відповідно до
ч. 10 ст. 183-2 КАС України не підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун