Справа № 205/2734/14-а
Суддя: Мовчан Д. В.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 205/2734/14-а
ПОСТАНОВА

ИМЕНЕМ УКРАЇНИ

( в порядку скороченого провадження)

15 травня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Суддя Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська Мовчан Д.В.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України у Ленінському районні м.
Дніпропетровська, про визнання дій
незаконними, зобов'язання призначити
пенсію за віком як учаснику ліквідації
аварії на ЧАЕС із зменшенням
пенсійного віку, встановленого для
державних пенсій на десять років,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районні м.
Дніпропетровська, про визнання дій
незаконними, зобов'язання призначити
пенсію за віком як учаснику ліквідації
аварії на ЧАЕС із зменшенням
пенсійного віку, встановленого для
державних пенсій на десять років.

В обґрунтування своїх
позовних вимог позивач зазначив, що з
02.05.1986 року по 08.05.1986 року, та з 19.09.1986
року по 16.10.1986 року він, ОСОБА_1,
знаходився у відрядженні від
Дніпропетровського автозаправочних
станцій (в подальшому було ліквідовано
та об'єднано з Нижньодніпровським
підприємством по забезпеченню
нафтопродуктами, котре було
перейменовано в Нижньодніпровський
філіал Дніпропетровського обласного
орендного підприємства по
забезпеченню нафтопродуктами, котре
було перейменовано в Дніпропетровське
обласне орендне підприємство
«Дніпронафтопродукт», яке було
реорганізовано у Відкрите акціонерне
товариство «Дніпронафтопродукт», те в
свою чергу було перейменовано в
Публічне акціонерне товариство
«Дніпронафтопродукт») на роботах по
ліквідації наслідків аварії ЧАЕС в
30-ти кілометровій зоні (зоні
відчуження) в м. Чорнобилі. Позивач
зазначає, що за цей період роботи йому
було проведена плата в трикратному
розмірі та була збережена середня
заробітна плата по місцю роботи (тобто
чотирикратний розмір). 23 липня 1991 року
йому, ОСОБА_1, було встановлено статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській ЧАЕС 2 категорії, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1.

Далі позивач зазначає, що 16 січня 2014
року він звернувся до Управління
Пенсійного фонду України у Ленінському
районні м. Дніпропетровська, із заявою
про призначення йому пенсії за віком як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 2 категорії, із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого для державних пенсій на
10 років. Проте, згідно листа № 1459/10/54 від
28.03.2014 року йому було відмовлено у
призначені пенсії, так як наданій ним
документи не точні та їх недостатньо,
на їх запити відповідей або не отримано
або архіви не збереглися, тож відсутні
документи що підтверджують дні роботи
в зоні.

Окрім цього, позивач зазначає, що ПАТ
«Дніпронафтопродукт» після ліквідації
Дніпропетровського автозаправочних
станцій та його об'єднанню і в
подальшому багаторазовому
перейменуванню та реорганізації не
було збережено документи та архіви, так
же як і не було передано документи до
державного архіву. Тож на сьогоднішній
день у ПАТ «Дніпронафтопродукт»
відсутня можливість надати документи,
котрі запитує відповідач. Таким чином,
позивач вказує, що не з власної
ініціативи він не має змоги отримати
запитувані документи, а відповідачем
так і не було вчинено жодних дій щодо
усунення порушення його права.

У зв'язку з чим позивач змушений
звернутися до суду та просити суд
визнати неправомірними дій Управління
Пенсійного фонду України у Ленінському
районні м. Дніпропетровська, щодо
відмови йому, ОСОБА_1, в призначені
пенсії за віком як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
ЧАЕС, із зменшенням пенсійного віку,
встановленого для державних пенсій, 10
років на підставі ст. 55 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», та
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Ленінському районні м.
Дніпропетровська призначити йому,
ОСОБА_1, пенсію за віком як учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській ЧАЕС із зменшенням
пенсійного віку, встановленого для
державних пенсій, на 10 років з 16 січня
2014 року на підставі ст. 55 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Ухвалою суду від 08 квітня 2014 року
відкрито провадження по справі у
порядку скороченого провадження. Від
Управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районні м.
Дніпропетровська до суду 05 травня 2014
року надійшлі письмові заперечення на
позов, в яких просили у задоволенні
позову ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України у Ленінському
районні м. Дніпропетровська, про
визнання дій незаконними, зобов'язання
призначити пенсію за віком як учаснику
ліквідації аварії на ЧАЕС із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого для державних пенсій на
десять років відмовити.

Суд визнав наявні матеріали
достатніми для прийняття судового
рішення в порядку скороченого
провадження та ухвалення постанови
відповідно до ч. 6 ст. 183-2 КАС України.

За результатами розгляду справи у
скороченому провадження суддя,
оцінивши повідомлені особами, що
беруть участь у справі обставини,
перевіривши матеріали справи що
надійшли до суду, розглянувши справу у
встановленому законом трьох денний
строк відповідно до п.2 ч.5 ст.183-2 КАС
України - вважає, що є достатньо підстав
для прийняття законного та
обґрунтованого судового рішення, та
відмовити в задоволені позову в
повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи,
судом встановлено, що між сторонами
виник публічно-правовий спір щодо
захисту порушеного права ОСОБА_1 на
призначення пенсії за віком, як
учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого для державних пенсій на
десять років.

Судом встановлено, що згідно
посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС серії НОМЕР_1
ОСОБА_1 віднесений до 2 категорії і має
право на пільги встановлені Законом
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до довідки
Дніпропетровського обласного
управління по забезпеченню
нафтопродуктами № 39 від 05.10.1990 року
ОСОБА_1, відповідно до Наказу № 77 від
02.05.1986 року по 08.05., відповідно до Наказу
№ 168 від 20.09.1986 року з 19.09.1986 року по
02.10.1986 року, та з 03.10.1986 року по 16.10.1986
року направлявся в м. Чорнобиль на
автомобілі ГОС № 36-73 ДНЗ на роботи по
ліквідації наслідків аварії ЧАЕС в
30-ти кілометровій зоні (зоні
відчуження) в м. Чорнобилі (а.с. 5-9).

Відповідно до довідки
Дніпропетровського обласного
управління по забезпеченню
нафтопродуктами ОСОБА_1 за роботу у
зоні відчуження було виплачено
заробітну плату в чотирикратному
розмірі за період з 02.05.1986 року по 08.05.1986
року у розмірі 131 руб. 56 коп., та за
період з 19.0.1986 року по 16.10.1986 року у
розмірі 466 руб. 07 коп. (особистий рахунок
№ 56), пункт призначення - м. Чорнобиль
(а.с. 11).

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач письмово звернувся до
Управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районні м.
Дніпропетровська з проханням
призначити йому, ОСОБА_1, пенсію за
віком як учаснику ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській ЧАЕС із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого для державних пенсій, на
10 років з 16 січня 2014 року на підставі ст.
55 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», однак, відповідач, листом
від 28.03.2014 року за № 1459/10-54 повідомив
позивача, що законні підстави для
призначення йому пенсії за віком як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській ЧАЕС із зменшенням
пенсійного віку, встановленого для
державних пенсій, на 10 років з 16 січня
2014 року на підставі ст. 55 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» відсутні,
оскільки надані ним документи не є
первинними документами (а.с.23-24).

Задовольняючи позовні вимоги , ОСОБА_1
суд виходив із наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 55 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"визначено,
що особам, які працювали або проживали
на територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого для одержання державних
пенсій: учасники ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС: - які
працювали у зоні відчуження з моменту
аварії до 01 липня 1986 року незалежно від
кількості днів, 10 років.

Відповідно п. 7 Порядку подання
та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою
Правління Пенсійного фонду України від
25.11.2005р. №22-1 до заяви про призначення
пенсії за віком додаються такі
документи: ґ) документи, які
засвідчують особливий статус особи:
посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
та довідка про період (періоди) участі в
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС за формою,
затвердженою постановою Державного
комітету СРСР по праці та соціальних
питаннях від 09.03.1988р. № 122, або довідка
архівної установи, або інші первинні
документи, в яких зазначено період
роботи, населений пункт чи об`єкт, де
особою проводились роботи по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС;
посвідчення потерпілого від
Чорнобильської катастрофи та довідка
про період (періоди) проживання (роботи)
на цих територіях, видана органами
місцевого самоврядування (при
призначенні пенсії із застосуванням
норм статті 55 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи").

Посилання відповідача на
відсутність у позивача первинних
документів безпідставне, так як жодною
нормою Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" не передбачено, що довідка
підприємства не вважається достатнім
документом для підтвердження періоду
роботи по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС.

Єдиним документом, що
підтверджує статус громадянина, який
постраждав внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та надає право
користування пільгами, встановленими
Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", зокрема призначення
пенсії зі зменшенням пенсійного віку,
встановленого для одержання державних
пенсій, є посвідчення "Учасник
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від
Чорнобильської катастрофи". Різного
роду довідки про період роботи (служби)
у зоні відчуження, про евакуацію,
відселення, самостійне переселення,
про період проживання та роботи на
забруднених територіях тощо є лише
підставами для визначення в
установленому порядку статусу
учасника ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС або потерпілих від
Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи те, що позивач
звернувшись до Управління Пенсійного
фонду України у Ленінському районні м.
Дніпропетровська з заявою про
призначення йому пенсії відповідно до
ст. 55 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", подав всі необхідні
документи, що передбачені Порядком
подання та оформлення документів для
призначення пенсій, враховуючи що
надані документи підтверджують
особливий статус позивача, а саме те, що
позивач брав участь в ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
в зоні відчуження, куди був відряджений
зі свого постійного місця роботи, за що
отримав заробітну плату, позивач має
право на призначення пенсії відповідно
до ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а дії Управління
Пенсійного фонду України у Ленінському
районні м. Дніпропетровська, щодо
відмови позивачу в призначенні пенсії
зі зниженням пенсійного віку згідно ч.1
ст. 55 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" є неправомірними.

Факт перебування позивача у
зоні відчуження підтверджується
наявними у справі належними та
допустимими документами, а саме:
довідкою Дніпропетровського обласного
управління по забезпеченню
нафтопродуктами № 39 від 05.10.1990 року, де
зазначено, що ОСОБА_1, відповідно до
Наказу № 77 від 02.05.1986 року по 08.05.,
відповідно до Наказу № 168 від 20.09.1986
року з 19.09.1986 року по 02.10.1986 року, та з
03.10.1986 року по 16.10.1986 року направлявся в
м. Чорнобиль на автомобілі ГОС № 36-73 ДНЗ
на роботи по ліквідації наслідків
аварії ЧАЕС в 30-ти кілометровій зоні
(зоні відчуження) в м. Чорнобилі (а.с. 5-9),
та довідкою Дніпропетровського
обласного управління по забезпеченню
нафтопродуктами, про те, що ОСОБА_1 за
роботу у зоні відчуження було
виплачено заробітну плату в
чотирикратному розмірі за період з
02.05.1986 року по 08.05.1986 року у розмірі 131
руб. 56 коп., та за період з 19.0.1986 року по
16.10.1986 року у розмірі 466 руб. 07 коп.
(особистий рахунок № 56), пункт
призначення - м. Чорнобиль (а.с. 11).

Крім того, основним доказом
є діюче і ніким не оскаржене
посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 2),
видане на ім`я позивача, яке відповідно
до п.2 ч.1 ст. 14 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" вказує на
те, що позивач приймав участь у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, працював у зоні
відчуження з 02.05.1986 року по 08.05.1986 року,
та з 19.09.1986 року по 16.10.1986 року -
незалежно від кількості робочих днів.

Інші доводи відповідача про
відсутність підстав для задоволення
позову суд вважає безпідставними і не
доведеними належними та допустимими
доказами.

Таким чином, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача викладені
в позовній заяві є обґрунтованими, а
відповідно такими, що підлягають
задоволенню.

На підставі вищевикладеного та
керуючись до ч. 2 ст.19, ч. 2 ст. 46
Конституції України, ст. 13, 49, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", ч. 1 ст. 28, ч.
1 ст. 37, ч. 2 ст. 39 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", ст.ст. 6, 17-19, 94, 104, 183-2 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України
у Ленінському районні м.
Дніпропетровська, про визнання дій
незаконними, зобов'язання призначити
пенсію за віком як учаснику ліквідації
аварії на ЧАЕС із зменшенням
пенсійного віку, встановленого для
державних пенсій на десять років -
задовольнити.

2. Визнати неправомірними дій
Управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районні м.
Дніпропетровська, щодо відмови йому,
ОСОБА_1, в призначені пенсії за віком як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській ЧАЕС, із зменшенням
пенсійного віку, встановленого для
державних пенсій, 10 років на підставі
ст. 55 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

3.Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Ленінському районні м.
Дніпропетровська призначити йому,
ОСОБА_1, пенсію за віком як учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській ЧАЕС із зменшенням
пенсійного віку, встановленого для
державних пенсій, на 10 років з 16 січня
2014 року на підставі ст. 55 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

4. Судові витрати віднести за рахунок
держави.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
постанови суду, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо скаргу про
апеляційне оскарження не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова суду, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:

Д.В. Мовчан