Справа № 2а/2506/18184/11(6а/750/144/14)
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Логвіна Т.В.
Суддя-доповідач: Степанюк
У Х В А Л А

Іменем України

27 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Степанюка
А.Г.,

суддів - Кузьменка
В.В., Шурка О.І.

при секретарі -
Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м. Чернігові на ухвалу Деснянського
районного суду м. Чернігова від 25
квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Чернігова про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова у справі № 2-а/2506/18184/11
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України у Деснянському районі м.
Чернігова (далі - Боржник) здійснити
виплату ОСОБА_2 (далі - Заявник, ОСОБА_2)
державної та додаткової пенсії у
відповідності до ст. ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 17.03.2011 року у розмірі 8
мінімальних заробітних плат та 75%
мінімальної пенсії за віком
відповідно.

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду першої інстанції із заявою про
зміну способу і порядку виконання
постанови Деснянського районного суду
м. Чернігова від 31.10.2011 року шляхом
стягнення на користь останнього
нарахованої, але не виплаченої суми
перерахунку.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Чернігова від 25.04.2014 року заяву
задоволено та змінено спосіб і порядок
виконання постанови Деснянського
районного суду м. Чернігова від 31.10.2011
року шляхом стягнення з Боржника
перерахованої, але невиплаченої суми
пенсії. При цьому суд першої інстанції
виходив з того, що оскільки рішення
суду не виконано у повному обсязі, така
зміна способу і порядку спрямована на
повний та всебічний захист прав особи.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
суду, Боржник подав апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати оскаржувану
ухвалу та прийняти нову, якою у
задоволенні подання відмовити
повністю. При цьому посилається на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а ухвала суду першої
інстанції - скасуванню, виходячи з
наступного.

Згідно ст. 14 КАС України судове рішення,
яким закінчується розгляд справи в
адміністративному суді, ухвалюється
іменем України. Постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 31.10.2011 року
задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 у
тому числі й стосовно зобов'язання
відповідача здійснити позивачу
перерахунок державної та додаткової
пенсії та провести відповідні виплати
з урахуванням фактично виплачених та
отриманих особою сум.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії.

Аналіз резолютивної частини постанови
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 31.10.2011 року та синтез
наведених процесуальних норм дають
підстави для висновку про те, що
зобов'язання, покладені на Боржника
судом, є обраним судом способом захисту
порушених прав ОСОБА_2

За таких обставин Заявник просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови, хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій.

Відтак, суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою, як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача, від способу
виконання судового рішення, як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України. Враховуючи
те, що виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
то підстави для зміни способу
виконання рішення суду першої
інстанції відсутні.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 12.02.2014 року справі № К/800/598/14.

Отже, суд першої інстанції, змінюючи
спосіб виконання постанови суду,
фактично змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Згідно приписів ст. 199 КАС України
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
має право скасувати ухвалу суду та
постановити нову ухвалу.

Відповідно до ч.1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування ухвали суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення є порушення норм матеріального
і процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 199, 202, 205, 206, 263
КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Чернігові
- задовольнити повністю.

Ухвалу Деснянського районного суду м.
Чернігова від 25 квітня 2014 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Чернігова про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити дії, - скасувати та
постановити нову, якою у задоволенні
подання відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі. Касаційна скарга на
судові рішення подається у порядку та
строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС
України.

Головуючий суддя

Судді

Головуючий суддя
Степанюк А.Г.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.