Справа № 754/5972/14-а
Суддя: Галась І. А.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/297/14
Справа №754/5972/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

27.05.2014 року Деснянський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Галась І.А.

при секретарі - Фацул М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у місті Києві
державної адміністрації про визнання
дій (бездіяльності) протиправними,
зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з
позовом до відповідача про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити дії - просить суд визнати
протиправною бездіяльність та
зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Києві
державної адміністрації здійснити
перерахунок, нарахувати і виплатити їй
щорічну допомогу на оздоровлення, у
розмірі 5 мінімальних заробітних плат,
в порядку та на умовах, визначених
положенням ст. 48 ЗУ «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період починаючи з 1996
року по 2013 рік включно, що дорівнює 85
розмірам мінімальних заробітних плат;
визнати протиправною бездіяльність та
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок, нарахувати та виплатити
позивачу одноразову компенсацію як
інваліду ІІ групи з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, який став
інвалідом внаслідок Чорнобильської
катастрофи в розмірі 45 мінімальних
заробітних плат; зобов'язати
відповідача в подальшому нараховувати
та виплачувати позивачу щорічну
допомогу на оздоровлення у розмірі 5
мінімальних заробітних плат, в порядку
та на умовах, визначених положенням ст.
48 ЗУ «Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

В судове засідання позивач, його
представник не з'явились, в наданій
суду заяві від 14.05.2014 року просили суд
розглядати справу за їх відсутності.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, в наданих суду
письмових запереченнях позов не
визнали в повному обсязі та просили
провести розгляд справи без участі їх
представника.

Дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, оцінивши зібрані по справі
докази виходячи зі свого внутрішнього
переконання, суд дійшов висновку, що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач
перебуває на обліку в Управлінні праці
та соціального захисту населення
Деснянської районної в м. Києві
державної адміністрації та має статус
інваліда 2 групи, 1 категорії.

Позивачка звернулася до відповідача -
управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної в м. Києві державної
адміністрації із заявою, в якій
посилалася на неправильність
нарахування і виплати щорічної
допомоги на оздоровлення за період з 1996
року по 2013 рік та просила про
здійснення перерахунку і виплати
щорічної допомоги на оздоровлення за
період з 1996 року по 2013 рік, а також
одноразової допомоги.

Листом відповідача - управління праці
та соціального захисту населення
Деснянської районної в м. Києві
державної адміністрації від 08.10.2013
року, позивачці відмовлено в
задоволенні її заяви.

Не погоджуючись із зазначеною
відмовою, позивачка звернулася до суду
з вищевказаним позовом.

Згідно зі ст. 48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
року № 796-12, одноразова компенсація
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
«Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 26.07.1996 року № 836,
щорічна допомога на оздоровлення, була
передбачена в сумі: 26 грн. 70 коп..

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету
Міністрів України «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 12.07.2005 року № 562,
Установити громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
такий розмір щорічної допомоги на
оздоровлення: інвалідам I і II групи - 120
гривень; учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
2 категорії - 100 гривень; інвалідам III
групи та дітям-інвалідам - 90 гривень;
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 3 категорії,
кожній дитині, яка втратила внаслідок
Чорнобильської катастрофи одного з
батьків, та евакуйованим із зони
відчуження у1986 році, включаючи дітей, -
75 гривень.

На обліку в управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної в м. Києві
державної адміністрації, позивач
перебуває з 01.07.2000 року.

У період з 1996 року по 1999 рік, позивачка
на обліку в управлінні праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної в м. Києві
державної адміністрації, не
перебувала, тому, за цей період
відповідачі не порушували прав
позивачки щодо щорічної допомоги на
оздоровлення.

За період з 2000 року по 2013 року,
позивачці щорічна допомога на
оздоровлення, нараховувалась і
виплачувалась із урахуванням
вищезазначених норм права.

Що ж стосується одноразової
компенсації, то її виплата проводиться
протягом одного місяця з дня
встановлення інвалідності.

Позивачці інвалідність встановлена
05.04.1993 року, а на обліку в управління
праці та соціального захисту населення
Деснянської районної в м. Києві
державної адміністрації, позивач
перебуває з 01.07.2000 року, тому,
одноразову компенсацію, відповідачі
позивачці не нараховували і не
виплачували.

За таких обставин, правові підстави для
задоволення вимог про визнання
протиправною бездіяльність та
зобов'язання Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Києві
державної адміністрації здійснити
перерахунок, нарахувати і виплатити їй
щорічну допомогу на оздоровлення, у
розмірі 5 мінімальних заробітних плат,
в порядку та на умовах, визначених
положенням ст. 48 ЗУ «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період починаючи з 1996
року по 2013 рік включно, що дорівнює 85
розмірам мінімальних заробітних плат
та про виплату одноразової компенсації
відсутні.

Щорічна допомога на оздоровлення
позивачу виплачувалась відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України N
562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу
на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Згідно з частиною першою ст. 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» щорічна
допомога на оздоровлення виплачується
в розмірі 5 мінімальних заробітних
плат.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд вважає, що при
визначенні розміру щорічної допомоги
на оздоровлення позивачеві
застосуванню підлягає ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
з якої вбачається, що під час
визначення розміру виплат за основу їх
нарахування береться мінімальна
заробітна плата, а не постанова
Кабінету Міністрів України N 562 від
12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
яка істотно звужує обсяг встановлених
законом прав позивача.

Крім того, розмір виплат, передбачений
вищевказаною постановою Кабінету
Міністрів України, не відповідає
визначеному Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» розміру,
кратному мінімальній заробітній платі,
яка збільшувалась в різні часи
Законами України «Про встановлення
мінімальної заробітної плати» на
відповідні роки.

При цьому надання законодавцем
Кабінету Міністрів України права
визначати порядок виплат особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, не означає, що останній,
встановлюючи такий порядок, може
допустити звуження змісту та обсягу
прав таких осіб, встановлених цим же
Законом.

Тобто, Кабінет Міністрів України
повинен був встановити зазначений
порядок не порушуючи положень цього
Закону.

Отже, дії відповідача щодо не виплати у
повному розмірі щорічної допомоги на
оздоровлення, відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України N 562 від
12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є неправомірними.

Аналізуючи викладене, суд приходить до
висновку про те, що вимоги позивача про
визнання дій неправомірними та
зобов'зання провести перерахунок та
виплату допомоги на оздоровлення в
розмірі 5 мінімальних заробітних плат
підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
відповідача в подальшому нараховувати
та виплачувати позивачу щорічну
допомогу на оздоровлення у розмірі 5
мінімальних заробітних плат, в порядку
та на умовах, визначених полженням ст. 48
ЗУ «Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», вказана
вимога не підлягає задоволенню,
оскільки вказана вимога є на майбутнє.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України
судовий збір суд відносить на рахунок
держави.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. ст. 17, 158-162, 183-2 КАС України, ст.48
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», суд

ОСТАНОВИВ:

Адмінстианвий позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у місті Києві державної
адміністрації про визнання дій
(бездіяльності) протиправними,
зобов'язання вчинити діїзадовольнити
частково.

Визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Києві
державної адміністрації щодо відмови у
проведенні перерахунку та виплаті
ОСОБА_1 за 2013 рік щорічної допомоги на
оздоровлення у відповідності до
положень ст.48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі 5
мінімальних заробітних плат -
неправомірними.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Києві
державної адміністрації видати
розпорядження про нарахування та
виплату ОСОБА_1 щорічної допомоги на
оздоровлення у відповідності до
положень ст.48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі 5
мінімальних заробітних плат за 2013 рік з
урахуванням проведених виплат, а
Київський міський центр по нарахуванню
та виплаті соціальних виплат -
виплатити зазначену допомогу.

В задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови, шляхом подання
апеляцийної скарги.

Суддя