Справа № 810/2746/14
Суддя: Волков А.С.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2014 року 810/2746/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Волков А.С., при
секретарі судового засідання Сюр В.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Держземагенства у Білоцерківському
районі Київської області, третя особа -
ОСОБА_2, про скасування державної
реєстрації земельних ділянок,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулась
ОСОБА_1 з позовом до Управління
Держземагенства у Білоцерківському
районі Київської області, третя особа -
ОСОБА_2, про зобов'язання відповідача
вчинити певні дії - скасувати записи
про реєстрацію у Державному земельному
кадастрі земельних ділянок, а саме:

земельної ділянки кадастровий номер -
:02:018:0020, площею 0,2500 га, яка
розташована у АДРЕСА_1, цільове
призначення - для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, що
зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом №1-189 від 22.02.2006, згідно з
державним актом на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ № 015805 від
15.06.2011 року, зареєстрованим у Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 03098;

земельної ділянки кадастровий номер -
:02:018:0021, площею 0,4697 га, яка
розташована у АДРЕСА_1, цільове
призначення - для ведення особистого
селянського господарства, що
зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом №1-189 від 22.02.2006, згідно з
державним актом на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ № 015804 від
15.06.2011 року, зареєстрованим у Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 03097.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що згідно з рішеннями суду
визнано недійсними свідоцтво про право
на спадщину за законом та державні акти
на право власності на земельну ділянку,
на підставі яких здійснено державну
реєстрацію спірних земельних ділянок
як кадастрових одиниць на ім'я третьої
особи. Позивач стверджував, що оскільки
підстави для державної реєстрації
спірних земельних ділянок як об'єктів
нерухомого майна відпали
(правоустановлюючі документи визнано
недійсними), то має бути скасована і
державна реєстрація цих ділянок у
Державному земельному кадастрі та
закриті відповідні розділи
Поземельної книги. Відповідач за
заявою позивача жодних дій з приводу
скасування державної реєстрації
земельних ділянок не вчинив, тому
позивач звернувся до суду з даним
позовом. У судовому засіданні
представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив суд позов
задовольнити.

Відповідач явку свого представника у
судове засідання не забезпечив, про
причини неприбуття суд не повідомив,
заперечень проти позову до суду не
надсилав.

Третя особа без самостійних вимог на
предмет спору - ОСОБА_2, виступив у
справі на стороні відповідача, у судове
засідання не з'явився, надіслав
письмові заперечення проти позову, в
яких просив суд відмовити в
задоволенні позову. Представник
третьої особи надіслав до суду
клопотання про відкладення судового
засідання з тих мотивів, що він є
довіреною особою одного з кандидатів
на пост Президента України і не може
з'явитись до суду, адже зайнятий у
виборчому процесі.

Суд визнав неявку представника
відповідача, третьої особи та його
представника без поважних причин і
ухвалив про розгляд справи за їх
відсутності на підставі наявних у
справі матеріалів та доказів.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши представлені особами, які
беруть участь у справі, документи та
інші зібрані по справі докази, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є сусідами, які
проживають у будинках АДРЕСА_2, що
знаходяться поруч і межують, а також
займаються особистим селянським
господарством на земельних ділянках,
які також знаходяться поруч і межують.

Між вказаними особами існує спір щодо
земельних ділянок, на яких розташовані
їх будинки з прибудинковими спорудами
та городи, а саме:

земельної ділянки кадастровий номер -
:02:018:0020, площею 0,2500 га, яка
розташована у АДРЕСА_1, цільове
призначення - для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, що
зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом №1-189 від 22.02.2006, згідно з
державним актом на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ № 015805 від
15.06.2011, зареєстрованим у Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 03098;

земельної ділянки кадастровий номер -
:02:018:0021, площею 0,4697 га, яка
розташована у АДРЕСА_1, цільове
призначення - для ведення особистого
селянського господарства, що
зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом №1-189 від 22.02.2006, згідно з
державним актом на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ № 015804 від
15.06.2011, зареєстрованим у Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 03097.

Як встановлено судом, межі вказаних
земельних ділянок повністю
накладаються і поглинають ділянки, на
яких розташовані житловий будинок із
прибудинковими спорудами та город
позивача.

Підставою для державної реєстрації
вказаних земельних ділянок за ОСОБА_2 у
Державному земельному кадастрі стали
такі правовстановлюючі документи:
свідоцтво про право на спадщину за
законом №1-189 від 22.02.2006, на підставі
якого ОСОБА_2 у подальшому виготовив і
зареєстрував державні акти на право
власності на земельні ділянки серії ЯЛ
№ 015805 від 15.06.2011 та серії ЯЛ № 015804 від
15.06.2011.

Судом встановлено, що рішенням
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 19.02.2010 по справі
№ 478/2010, залишеному без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 05.08.2010, визнано недійсним державний
акт на право приватної власності на
землю серії Р2 № 356335, виданий ОСОБА_3 з
приводу набуття у власність земельної
ділянки площею 0,8587 га, розміщеної по
АДРЕСА_1, а також визнано недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
законом від 22.02.2006 №1-189, видане
завідувачем Білоцерківської державної
нотаріальної контори ОСОБА_2 про
прийняття всього майна ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: в частині
прийняття у вигляді спадщини земельної
ділянки площею 0,8587 га, розміщеної по
АДРЕСА_1.

З мотивувальної частини судового
рішення вбачається, що 09.02.2004 ОСОБА_3
було видано державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку площею 0,8587 га, яка розташована
по АДРЕСА_1; виконавчий комітет
Матюшівської сільської ради рішення з
приводу передачі вказаної земельної
ділянки ОСОБА_3 не приймав; під час
приватизації вказаної земельної
ділянки було порушено право позивачки
(ОСОБА_1) на користування земельною
ділянкою біля будинку АДРЕСА_2, адже цю
ділянку повністю включено до складу
земельної ділянки площею 0,8587 га, яка
знаходиться по АДРЕСА_1, без будь-яких
для цього підстав.

Як з'ясувалось, ОСОБА_2, який є
спадкоємцем ОСОБА_3, не зважаючи на
судове рішення про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
законом №1-189 від 22.02.2006, одержав два
Державних акта на право власності на
земельні ділянки серії ЯЛ № 015805 від
15.06.2011 та серії ЯЛ № 015804 від 15.06.2011, які
були зареєстровані у Державному
земельному кадастрі за номерами:
:02:018:0020 (площею 0,2500 га) та
:02:018:0021 (площею 0,4697 га).

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 25.07.2013 по справі №357/5621/13-ц, що
набрало законної сили 24.09.2013, визнано
недійсними Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№ 015805 від 15.06.2011, реєстраційний номер №
03098, площею 0,2500 га, яка розташована
у АДРЕСА_1, цільове призначення - для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, виданий на ім'я ОСОБА_2, а також
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ № 015804 від
15.06.2011 року, реєстраційний номер №
03097, площею 0,4697 га, яка розташована
у АДРЕСА_1, цільове призначення - для
ведення особистого селянського
господарства, виданий на ім'я ОСОБА_2.

Таким чином, судом встановлено , що
державна реєстрація у Державному
земельному кадастрі земельних ділянок
№ :02:018:0020 площею 0,2500 га та
:02:018:0021 площею 0,4697 га є
безпідставною, адже підстава для такої
реєстрації - державні акти на право
власності на земельні ділянки серії ЯЛ
№ 015805 від 15.06.2011 та серії ЯЛ № 015804 від
15.06.2011, відпала у зв'язку з тим, що ці
акти визнано судом недійсними.

У грудні 2013 року позивач звернулась до
Управління Держземагенства у
Білоцерківському районі Київської
області із заявою вх.. № 920/068 від 16.12.2013
про внесення змін до Державного
земельного кадастру, до якої додала
копію рішення Білоцерківського
міськрайонного суду від 25.07.2013 та копії
вказаних державних актів.

Однак, листом від 31.12.2013 № 06-7/1042
відповідач повідомив позивача, що
прийняв до відома вказане рішення
Білоцерківського міськрайонного суду,
але жодних змін у Державному
земельному кадастрі не вчинив.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає
наступне.

Правові, економічні та організаційні
основи діяльності у сфері Державного
земельного кадастру визначаються
Законом України від 07.07.2011 № 3613-VI "Про
Державний земельний кадастр".

Вказаним Законом визначено, що
Державний земельний кадастр - це єдина
державна геоінформаційна система
відомостей про землі, розташовані в
межах державного кордону України, їх
цільове призначення, обмеження у їх
використанні, а також дані про
кількісну і якісну характеристику
земель, їх оцінку, про розподіл земель
між власниками і користувачами, а під
державною реєстрацією земельної
ділянки розуміється внесення до
Державного земельного кадастру
передбачених цим Законом відомостей
про формування земельної ділянки та
присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до статті 6 Закону України
від 07.07.2011 № 3613-VI "Про Державний
земельний кадастр" ведення та
адміністрування Державного земельного
кадастру забезпечуються центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері земельних
відносин - Державне агентство
земельних ресурсів України та його
територіальні органи, до повноважень
яких належить ведення та
адміністрування Державного земельного
кадастру.

Відповідно до статті 15 Закону України
від 07.07.2011 № 3613-VI "Про Державний
земельний кадастр" до Державного
земельного кадастру включаються такі
відомості про земельні ділянки:
кадастровий номер; місце розташування;
опис меж; площа; міри ліній по
периметру; координати поворотних точок
меж; дані про прив'язку поворотних
точок меж до пунктів державної
геодезичної мережі; дані про якісний
стан земель та про бонітування ґрунтів;
відомості про інші об'єкти Державного
земельного кадастру, до яких
територіально (повністю або частково)
входить земельна ділянка; цільове
призначення (категорія земель, вид
використання земельної ділянки в межах
певної категорії земель); склад угідь
із зазначенням контурів будівель і
споруд, їх назв; відомості про
обмеження у використанні земельних
ділянок; відомості про частину
земельної ділянки, на яку поширюється
дія сервітуту, договору суборенди
земельної ділянки; нормативна грошова
оцінка; інформація про документацію із
землеустрою та оцінки земель щодо
земельної ділянки та інші документи, на
підставі яких встановлено відомості
про земельну ділянку.

Згідно з положеннями статті 24 Закону
України від 07.07.2011 № 3613-VI "Про Державний
земельний кадастр" державна реєстрація
земельної ділянки здійснюється при її
формуванні шляхом відкриття
Поземельної книги на таку ділянку. При
здійсненні державної реєстрації
земельної ділянки їй присвоюється
кадастровий номер.

В силу статті 16 вказаного Закону
земельній ділянці, відомості про яку
внесені до Державного земельного
кадастру, присвоюється кадастровий
номер, який є її ідентифікатором у
Державному земельному кадастрі.
Кадастровий номер скасовується лише у
разі скасування державної реєстрації
земельної ділянки. Зміна власника чи
користувача земельної ділянки, зміна
відомостей про неї не є підставою для
скасування кадастрового номера.

Статтею 24 Закону України від 07.07.2011 №
3613-VI "Про Державний земельний кадастр"
поземельна книга є документом
Державного земельного кадастру, який
містить такі відомості про земельну
ділянку: кадастровий номер; площа;
місцезнаходження
(адміністративно-територіальна
одиниця); склад угідь; цільове
призначення (категорія земель, вид
використання земельної ділянки в межах
певної категорії земель) тощо.
Поземельна книга відкривається
одночасно з державною реєстрацією
земельної ділянки. Поземельна книга
закривається у разі скасування
державної реєстрації земельної
ділянки.

В даній справі судом встановлено, що
державна реєстрація земельних ділянок
у Державному земельному кадастрі на
ім'я ОСОБА_2, у тому числі присвоєння цим
земельним ділянкам кадастрових
номерів, визначення їх меж тощо,
вчинені безпідставно, адже
правовстановлюючі документи, на
підставі яких вчинено відповідну
реєстрацію - державні акти на право
власності на земельні ділянки серії ЯЛ
№ 015805 від 15.06.2011 та серії ЯЛ № 015804 від
15.06.2011, визнані судом недійсними.

Державний реєстратор неправомірно
відмовив позивачу у внесенні
відповідних змін до Державного
земельного кадастру на підставі
рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 25.07.2013 по справі №357/5621/13-ц, адже
існування у Державному земельному
кадастрі відомостей про земельні
ділянки, які не відповідають дійсності,
призводить до порушення прав позивача.

За наведених обставин суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Позивачем за подання позовної заяви
сплачено судовий збір. Доказів
понесення інших судових витрат позивач
суду не надав. Таким чином, судові
витрати по сплаті судового збору
підлягають присудженню з державного
бюджету на користь позивача.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 158-163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію
земельної ділянки кадастровий номер -
:02:018:0020, площею 0,2500 га, яка
розташована у АДРЕСА_1, цільове
призначення - для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, що
зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом №1-189 від 22.02.2006, згідно з
державним актом на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ № 015805 від
15.06.2011 року, зареєстрованим у Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 03098.

Скасувати державну реєстрацію
земельної ділянки кадастровий номер -
:02:018:0021, площею 0,4697 га, яка
розташована у АДРЕСА_1, цільове
призначення - для ведення особистого
селянського господарства, що
зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом №1-189 від 22.02.2006, згідно з
державним актом на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ № 015804 від
15.06.2011 року, зареєстрованим у Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 03097.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 73
(сімдесят три) гривень 08 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Волков А.С.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - "30" травня 2014 р.