Справа № 235/1085/14-а
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Філь О.Є.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року справа №235/1085/14-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Міронової Г.М.,
суддів: Юрко І.В., Блохіна А.А.,
секретаря судового засідання Манаєва
М.В., за участі представників
відповідача Кравченка В.А., Максимчука
С.М., розглянув у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області на постанову
Красноармійського міськрайонного
суду Донецької області від 23 квітня
2014 року у справі № 235/1085/14-а за позовом
ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області про визнання відмови в
здійсненні перерахунку та виплати
заборгованості на поховання
неправомірною та зобов'язання вчинити
дії по перерахунку та виплати допомоги
на поховання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 26.02.2014 року звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області. Просила суд визнати відмову
відповідача у здійсненні перерахунку
пенсії та виплаті заборгованості
допомоги на поховання ОСОБА_6 у
розмірі двох пенсій її чоловіка
інваліда війни ІІ групи, учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії,
розрахованої у відповідності до Рішень
національних та міжнародного суддів, з
урахуванням раніше сплачених сум -
протиправною, та зобов'язати здійснити
такий перерахунок; стягнути на його
користь з пенсійного органу суму
недоотриманої допомоги на поховання.

Постановою Красноармійського
міськрайонного суду Донецької
області від 23 квітня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_5 до Управління Пенсійного
Фонду України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області у здійснення перерахунку та
виплати ОСОБА_5 заборгованості на
поховання, розрахованої з розміру двох
пенсій учасника ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС 1
категорії ОСОБА_6, згідно до ст.ст. 49, 50,
52, 53, 54, 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», у відповідності до ст. 53
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст.ст. 15, 91 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», ст. 13
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та «Про поліпшення
матеріального становища учасників
бойових дій та інвалідів війни», у
відповідності до рішень національних
судів та Рішення Європейського суду з
прав людини від 13 лютого 2014 року «У
справі Васильєв та інші проти України».

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_5 заборгованості
допомоги на поховання покійного
чоловіка ОСОБА_6 в розмірі двох пенсій
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії
ОСОБА_6, згідно до ст. ст. 49, 50, 52, 53, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», у відповідності до ст. 53
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст.ст. 15, 91 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», ст. 13
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та «Про поліпшення
матеріального становища учасників
бойових дій та інвалідів війни», у
відповідності до рішень національних
судів та Рішення Європейського суду з
прав людини від 13 лютого 2014 року «У
справі Васильєв та інші проти України»,
з врахуванням раніше виплачених сум. В
задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Не погодившись з зазначеною
постановою суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначає, що судове рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Апелянт
посилається на норми Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Бюджетного
кодексу України та зазначає, що ОСОБА_6
за життя отримував пенсію в розмірі
2279,70 грн. Рішенням Красноармійського
суду № 2а-396/10 про перерахунок пенсії
померлому пенсійним органом було
виконано в повному обсязі. ОСОБА_6 до
Управління з будь-якою заявою про
повторне виконання або неповне
виконання цього рішення не звертався.
Законних підстав для проведення
перерахунку на його користь вказаного
вище розміру пенсії не має. А тому
відсутні підстави для перерахунку та
виплати допомоги на поховання в іншій
сумі.

Представники відповідача у
судовому засіданні підтримали доводи
апеляційної скарги.

Позивач у судове засідання не
з'явився, про розгляд справи був
повідомлений належним чином. На
електронну пошту суду надіслав
письмові заперечення на апеляційну
скаргу та заяву, в якій просив
відмовити у задоволені апеляційної
скарги та розглянути справи за його
відсутності. З огляду на приписи ч. 4 ст.
196 КАС України його неявка не є
перешкодою для розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
представників відповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги
та наданих заперечень, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне вимоги, викладені в
апеляційній скарзі, задовольнити, а
постанову суду першої інстанції -
скасувати, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що ОСОБА_5 є
вдовою ОСОБА_6, який мав статус особи,
яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, являвся
учасником ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС 1 категорії, смерть якого
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, що підтверджується
копіями посвідчення серії НОМЕР_1 та
свідоцтва про шлюб (а.с. 6, 7).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Відповідно до довідки № 50285/06/23 від
12.03.2014 року відповідачем 15.08.2013 року
була виплачена ОСОБА_5 допомога на
поховання померлого ОСОБА_6 у розмірі
4559,40 грн. (а.с. 37).

20.02.2014 року № 12/3-19-01-01 Управління
Пенсійного Фонду України в м.
Красноармійську та Красноармійському
районі Донецької області надало
позивачу відповідь на її письмове
звернення стосовно питання щодо
перерахунку пенсії її покійного
чоловіка ОСОБА_6 з 01.11.2011 року по день
його смерті та виплати заборгованості
по допомозі на поховання, було
повідомлено, що, починаючи з 01.11.2011 року
пенсія ОСОБА_6 виплачується в розмірах,
встановлених діючим законодавством.
Рішення національних судів виконано в
повному обсязі. Відповідно до ст. 53
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у разі смерті пенсіонера
особам, які здійснили його поховання,
виплачується допомога на поховання
пенсіонера в розмірі пенсії, яку
отримував пенсіонер на момент смерті,
тому законних підстав для проведення
перерахунку пенсії ОСОБА_6 та
допомоги на поховання немає (а.с. 10-11).

Колегія суддів вважає апеляційну
скаргу такою, що підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 07 квітня 2010 року, яка залишена без
змін ухвалою Апеляційного суду
Донецької області від 09 вересня 2010
року, позовні вимоги ОСОБА_6 до
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Красноармійську Донецької області
про визнання дій відповідача
неправомірними щодо відмови в
перерахунку і виплаті пенсії
відповідно до ст.ст. 49, 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
задоволено. Зобов'язано відповідача
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Красноармійську Донецької області
зробити перерахунок та виплатити
пенсію ОСОБА_6, як інваліду 2 групи по
захворюванню, пов'язаному з роботами по
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи, згідно ст.ст. 49, 50 ч. 4, 67, 71
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 09 листопада 2009 року, з
часу встановлення групи інвалідності
(а.с. 13-15, 16-19).

Пенсія ОСОБА_6 виплачувалась
відповідно до вказаного судового
рішення. Починаючи з 01.11.2011 року
виконавче провадження було закінчено
та пенсія виплачувалась відповідно до
Закону України від 14.06.2011 року «Про
внесення змін до Закону України «Про
державний бюджет України на 2011 рік»,
яким передбачалось, що у 2011 році
положення статей 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік, та
Постанови Кабінету Міністрів України
від 06.07.2011 року № 747 «Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», якою визначені
розміри пенсій, передбачені статтями 50,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Факт виплати на такій
підставі підтверджується листом
пенсійного органу від 20.02.2014 року (а.с.
10-11).

Сам ОСОБА_6 нарахування та виплати
відповідачем пенсії в нових розмірах у
судовому порядку за життя не
оскаржував.

Відповідно до ст. 269 Цивільного
кодексу України особисті немайнові
права належать кожній фізичній особі
від народження або за законом, не мають
економічного змісту, тісно пов'язані
з фізичною особою. Фізична особа не
може відмовитися від особистих
немайнових прав, а також не може бути
позбавлена цих прав. Особистими
немайновими правами фізична особа
володіє довічно.

Статтею 270 Цивільного кодексу України
визначено, що відповідно до
Конституції України фізична особа
має право на життя, право на охорону
здоров'я, право на безпечне для життя і
здоров'я довкілля, право на свободу та
особисту недоторканність, право на
недоторканність особистого і
сімейного життя, право на повагу до
гідності та честі, право на таємницю
листування, телефонних розмов,
телеграфної та іншої кореспонденції,
право на недоторканність житла, право
на вільний вибір місця проживання та на
свободу пересування, право на свободу
літературної, художньої, наукової і
технічної творчості. Цим Кодексом та
іншим законом можуть бути передбачені
й інші особисті немайнові права
фізичної особи. Перелік особистих
немайнових прав, які встановлені
Конституцією України, цим Кодексом та
іншим законом, не є вичерпним.

Відповідно до ст. 271 Цивільного
кодексу України зміст особистого
немайнового права становить
можливість фізичної особи вільно, на
власний розсуд, визначати свою
поведінку у сфері свого приватного
життя.

Згідно ст. 275 Цивільного кодексу
України передбачено, що фізична особа
має право на захист свого особистого
немайнового права від протиправних
посягань інших осіб. Захист особистого
немайнового права здійснюється
способами, встановленими главою 3 цього
Кодексу.

Отже, право на отримання пенсії є
особистим немайновим правом особи, яке
нерозривно пов'язано з нею. Право
громадянина на пенсію виникає з
моменту досягнення законодавчо
визначеного строку та припиняється у
момент смерті.

Як вбачається зі змісту позовних
вимог, позивач звернулася до
відповідача з проханням перерахувати
пенсію її покійного чоловіка ОСОБА_6 з
01.11.2011 року по день його смерті та
виплати заборгованості по допомозі на
поховання з новообрахованого розміру
пенсії.

Колегія суддів зазначає, що судовий
захист порушеного права можливий лише
шляхом безпосереднього звернення
особи, на думку якої особисті
немайнові права порушені, з
відповідною заявою. При цьому чинне
законодавство не передбачає
правонаступництва при захисті
особистих немайнових прав, що виходять
з права на отримання пенсії, у разі
смерті отримувача такої пенсії.

Стаття 53 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачає: «У разі
смерті пенсіонера особам, які
здійснили його поховання,
виплачується допомога на поховання
пенсіонера в розмірі двомісячної
пенсії, яку отримував пенсіонер на
момент смерті».

Розмір пенсії, що отримував за життя
ОСОБА_6 складав 2279, 70 грн. (а.с. 82).

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів зазначає, що у відповідача були
відсутні правові підстави для
здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_6
(померлого) та допомоги на поховання
останнього, а тому вважає позовні
вимоги позивача необґрунтованими.

Колегія суддів приходить до висновку
про те, що судом першої інстанції
судове рішення постановлене з
порушенням норм матеріального права,
що є підставою для скасування судового
рішення.

Доводи апеляційної скарги
заслуговують на увагу і спростовують
висновки суду першої інстанції щодо
часткового задоволення позову.

Керуючись статтями 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198,
п. 4 ч. 1 ст. 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Красноармійську та Красноармійському
районі Донецької області у справі №
235/1085/14-а - задовольнити.

Постанову Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 23 квітня 2014 року у справі № 235/1085/14-а
- скасувати.

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_5 до Управління Пенсійного
фонду України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області про визнання відмови в
здійсненні перерахунку та виплати
заборгованості на поховання
неправомірною та зобов'язання вчинити
дії по перерахунку та виплати допомоги
на поховання - відмовити в повному
обсязі.

Постанова суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, а в разі
складення в повному обсязі відповідно
до ч. 3 статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

Повний текст складено 29 травня 2014
року.

Головуючий суддя

Г.М.Міронова

Судді
І.В. Юрко

А.А.
Блохін