Справа № 805/18109/13-а
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Маслоід О.С.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року справа №805/18109/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Сіваченка І.В.

суддів Шишова О.О., Попова В.В.

секретар судового засідання
Запорожцева Г.В.

за участю представника позивача
Удовенка Є.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Житло-Комфорт" на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 02 квітня 2014
року у справі № 805/18109/13-а за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Житло-Комфорт" до
Державної інспекції України з контролю
за цінами про скасування рішення та
припису, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю (далі - ТОВ)
"Житло-Комфорт" звернулось до суду із
адміністративним позовом до Державної
інспекції України з контролю за цінами
(далі - Інспекція) про скасування
рішення № 87 від 06.12.2013 року про
застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін.

Заявою від 11.02.2014 року до початку
судового розгляду справи позивач
збільшив позовні вимоги та просив суд
визнати протиправним та скасувати
рішення № 87 від 06.12.2013 року про
застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін
та припис № 90 від 06.12.2013 року про
виконання законних вимог щодо усунення
порушень порядку формування,
встановлення та застосування
державних (регульованих) цін.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
наступним. Відповідачем не були
враховані вимоги Методики розрахунку
кількості теплоти, спожитої за
опалення місць загального
користування багатоквартирних
будинків та визначення плати за їх
опалення. Позивач наполягає, що ним
вірно була розрахована плата за
теплопостачання та підігрів води.
Позивач також зазначає, що
відповідачем невірно була розрахована
сума отриманої виручки, оскільки він
фактично лише збирає для Комерційного
комунального підприємства Донецької
міської ради
«Донецькміськтепломережа» (далі - ККП
"Донецькміськтепломережа") кошти за
теплову енергію, надану цим
підприємством та за його тарифами і не
заробляє на цьому жодної копійки. Крім
цього, позивач звертає увагу на те, що
відповідачем встановлено порушення
формування встановлення та
застосування державних (регульованих)
цін (тарифів), а фактично мова йдеться
про розрахунок плати за послуги з
теплопостачання, а не власно цін
(тарифів).

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 02 квітня 2014
року у задоволенні позовних вимог у
зазначеній справі відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову,
якою задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги
наведено практично ті самі доводи, що і
в обґрунтування позовних вимог. Крім
того, згідно положень Інструкції про
порядок застосування економічних та
фінансових (штрафних) санкцій органами
державного контролю за цінами,
затвердженої Наказом Міністерства
економіки та з питань європейської
інтеграції України, Міністерства
фінансів України від 03.12.2001 року №298/519,
відповідачем не дотримано
передбаченої Інструкцією процедури, а
саме Акт та додатки до нього не
підписані позивачем та не оформлено
відмови від підпису, а також разом з
Рішенням не надано претензію, що разом
з раніш зазначеним дає всі підстави
вважати незаконним Рішення, прийняте
відповідачем.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу відповідачем висловлено згоду з
висновками місцевого суду та прохання
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а судове рішення - без
змін.

Зокрема, відповідач зазначає, що оплата
послуг з теплопостачання повинна
здійснюватися згідно показань
квартирних засобів обліку без
врахування додаткової площі місць
загального користування. Місця
загального користування не опалюються,
позивачем не здійснені заходи з
утеплення місць загального
користування будинку. Позивач є лише
балансоутримувачем, не мав права
укладати договори з населенням та
надавати послуги з опалення. Позивач
повинен застосовувати тариф,
встановлений постановою НКРЕ № 1836 від
14.12.2010 року. Спірні рішення та припис
прийняті на законних підставах.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав доводи апеляційної
скарги та просив її задовольнити.
Представник відповідача до
апеляційного суду не прибув.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

У період з 18.11.2013 року по 29.11.2013 року
відповідачем була проведена планова
перевірка позивача, за результатами
якої складений акт перевірки
дотримання вимог щодо формування,
встановлення та застосування
державних регульованих цін № 126.
Перевіркою встановлено порушення
позивачем пункту 10 Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, які затверджені
постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 року № 630 (далі - Правила № 630),
пункту 1 Постанови Національної
комісії регулювання електроенергетики
України (НКРЕ) від 14.12.2010 року № 1836 «Про
затвердження тарифів на теплову
енергію ККП
«Донецькміськтепломережа», а саме:
нарахування плати за послуги з
теплопостачання та на підігрів води
для гарячого водопостачання населенню
згідно показань квартирних засобів
обліку та з урахуванням додаткових
нарахувань до встановленого тарифу
вартості обсягу втрат теплової енергії
у внутрішньобудинкових мережах
будинку, у зв'язку з чим за період з
11.01.2013 року по 31.10.2013 року позивачем
отримано необґрунтованого доходу у
сумі 348`770,15 грн. З урахуванням відсотку
оплати населенням 92,8 % позивачем
необґрунтовано отримана виручка 323`736,06
грн.

На зазначений акт перевірки позивачем
були надані заперечення від 03.12.2013 року
за № 292.

За результатами перевірки
відповідачем 06.12.2013 року винесено
припис № 90 про виконання законних
вимог щодо усунення порушень порядку
формування, встановлення та
застосування державних (регульованих)
цін, яким від позивача вимагається у
місячний термін провести перерахунки
із споживачами за надані послуги з
теплопостачання та з підігріву води
для гарячого водопостачання на
необґрунтовано нараховану суму у
розмірі 348`770,15 грн., а також прийнято
рішення № 87 про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін,
яким вирішено вилучити у позивача в
доход держбюджету штраф в сумі 323`736,06
грн. з урахуванням відсотку оплати
населенням та зобов'язано позивача
повернути споживачам суму
необґрунтовано одержаної виручки в
розмірі 323`736,06 грн. з урахуванням
відсотку оплати населенням.

У відповідності до вимог пункту 10
Правил № 630 оплата послуг за
показаннями квартирних засобів обліку
провадиться лише у разі здійснення
обліку в усіх точках розбору холодної
та гарячої води у квартирі незалежно
від наявності засобів обліку на вводах
у багатоквартирний будинок. Справляння
плати за нормативами (нормами)
споживання за наявності квартирних
засобів обліку без урахування їх
показань не допускається, за винятком
випадків, передбачених абзацом п'ятим
пункту 16 цих Правил. Виконавець і
споживач не мають права відмовлятися
від врахування показань засобів
обліку.

Пунктом 1 Постанови Національної
комісії регулювання електроенергетики
України (НКРЕ) від 14.12.2010 року № 1836 «Про
затвердження тарифів на теплову
енергію ККП «Донецькміськтепломережа»
затверджено цьому підприємству тарифи
на теплову енергію: для населення - 221,29
грн. за 1 Гкал (без ПДВ).

Згідно пункту 12 Правил № 630 у разі
встановлення будинкових засобів
обліку теплової енергії споживач
оплачує послуги згідно з їх
показаннями пропорційно опалюваній
площі (об'єму) квартири (будинку
садибного типу) за умови здійснення
власником, балансоутримувачем будинку
та/або виконавцем заходів з утеплення
місць загального користування будинку.

У разі нездійснення таких заходів
споживач не сплачує за опалення місць
загального користування будинку.

Проаналізувавши наведені норми, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
оплата послуг з теплопостачання та з
підігріву води для гарячого
водопостачання населенню здійснюється
виключно за показаннями квартирних
засобів обліку. У разі здійснення
балансоутримувачем будинку заходів з
утеплення місць загального
користування будинку споживач сплачує
за опалення місць загального
користування будинку.

З матеріалів справи вбачається
наступне. Пунктом 1 рішення Донецької
міської ради від 16.01.2006 року за № 24/30
«Про визначення виконавців
житлово-комунальних послуг житлового
фонду місцевих рад м. Донецька»
житлово-експлуатаційні організації,
які є балансоутримувачами житлового
фонду, визначені виконавцями послуг по
утриманню домів, прибудинкових
територій, централізованому
теплопостачанню, гарячому та холодному
водопостачанню, водовідведенню.

Рішенням Донецької міської ради від
12.05.2010 року за № 44/4 «Про внесення змін
та доповнень в п. 1 рішення Донецької
міської ради від 16.01.2006 року за № 24/30»
пункт 1 вказаного рішення викладено у
наступній редакції - виконавцями
послуг по утриманню домів,
прибудинкових територій,
централізованому теплопостачанню,
гарячому та холодному водопостачанню,
водовідведенню визначені
житлово-експлуатаційні організації,
які є балансоутримувачами житлового
фонду місцевих рад м. Донецька.
Рекомендувати власникам відомчих
жилих будинків, жилих будинків
житлово-будівельних кооперативів,
об`єднань співвласників
багатоквартирних будинків та жилих
будинків, які збудовані за рахунок
залучених інвесторів, визначати
виконавців житлово-комунальних послуг
у відповідності до діючого
законодавства України.

Рішенням Донецької міської ради від
23.12.2009 року № 40/34 «Про призначення
балансоутримувача житлових будинків:
№ 48 "а" по вулиці Р. Люксембург № 19, 21
(корпус 4, 5, 6, 7) по пр. Панфілова»
вирішено призначити позивача
балансоутримувачем зазначених
будинків. Встановлено також, що позивач
здійснює повноваження по забезпеченню
управління житловими будинками до
прийняття цих будинків на баланс
відповідними об`єднаннями
співвласників багатоквартирних
будинків.

З наведеного вбачається, що позивача
визначено балансоутримувачем житлових
будинків. При цьому він забезпечує
управління житловими будинками до
прийняття цих будинків на баланс
відповідними об`єднаннями
співвласників багатоквартирних
будинків.

У відповідності до вимог статті 1
Закону України від 24.06.2004 № 1875-ІV «Про
житлово-комунальні послуги» (далі -
Закон № 1875-ІV) балансоутримувач
будинку, споруди, житлового комплексу
або комплексу будинків і споруд -
власник або юридична особа, яка за
договором з власником утримує на
балансі відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законом.

Утримання будинків і прибудинкових
територій - господарська діяльність,
спрямована на задоволення потреби
фізичної чи юридичної особи щодо
забезпечення експлуатації та/або
ремонту жилих та нежилих приміщень,
будинків і споруд, комплексів будинків
і споруд, а також утримання прилеглої
до них (прибудинкової) території
відповідно до вимог нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил згідно із
законодавством.

За таких обставин місцевий суд зробив
висновок про те, що до повноважень
позивача відноситься саме утримання
житлових будинків. При цьому суд першої
інстанції не прийняв до уваги
посилання позивача на те, що він є саме
виконавцем житлово-комунальних послуг,
з огляду на наступне.

Згідно зазначених рішень виконавцями
послуг по централізованому
теплопостачанню, гарячому та холодному
водопостачанню, водовідведенню
визначені житлово-експлуатаційні
організації, які є балансоутримувачами
житлового фонду місцевих рад м.
Донецька. Але при цьому, рішенням
Донецької міської ради від 12.05.2010 року
за № 44/4 об`єднанням співвласників
багатоквартирних будинків та жилих
будинків, які збудовані за рахунок
залучених інвесторів, лише
рекомендовано визначати виконавців
житлово-комунальних послуг у
відповідності до діючого
законодавства України.

До матеріалів справи позивачем суду не
надано рішення об`єднання
співвласників багатоквартирних
будинків або жилих будинків, які
збудовані за рахунок залучених
інвесторів про визначення позивача, у
відповідності до діючого
законодавства України, виконавцем
житлово-комунальних послуг.

Крім цього, позивачем із споживачами
(власниками квартир) укладались
договори саме про надання послуг по
утриманню будинку та прибудинкової
території.

Але при цьому, позивачем також із ККП
"Донецькміськтепломережа"
(постачальник) були укладені договори
купівлі-продажу теплової енергії,
згідно яких постачальник
зобов'язується постачати теплову
енергію у вигляді гарячої води для
опалення та гарячого водопостачання, а
позивач - приймає теплову енергію,
розподіляє її споживачам та здійснює
оплату вартості теплової енергії за
встановленими тарифами.

Таким чином, за висновками місцевого
суду, при розрахунках із споживачами
позивач повинен керуватися тарифами,
встановленими для ККП
«Донецькміськтепломережа».

Із такими висновками суду першої
інстанції не може погодитись судова
колегія, оскільки вони не відповідають
обставинам справи.

Так, відповідно до частини першої
статті 1 Закону № 1875-ІV виконавець -
суб'єкт господарювання, предметом
діяльності якого є надання
житлово-комунальної послуги споживачу
відповідно до умов договору.

Згідно пункту 1 рішення Донецької
міської ради від 16.01.2006 року за № 24/30
«Про визначення виконавців
житлово-комунальних послуг житлового
фонду місцевих рад м. Донецька»,
житлово-експлуатаційні організації,
які є балансоутримувачами житлового
фонду, визначені виконавцями послуг по
утриманню домів, прибудинкових
територій, централізованому
теплопостачанню, гарячому та холодному
водопостачанню, водовідведенню (а.с.192).

Рішенням Донецької міської ради від
23.12.2009 року № 40/34 «Про призначення
балансоутримувача житлових будинків:
№ 48 "а" по вулиці Р. Люксембург № 19, 21
(корпус 4, 5, 6, 7) по пр. Панфілова»
вирішено призначити позивача
балансоутримувачем зазначених
будинків. Встановлено також, що позивач
здійснює повноваження по забезпеченню
управління житловими будинками до
прийняття цих будинків на баланс
відповідними об`єднаннями
співвласників багатоквартирних
будинків (а.с.194-196).

Дійсно, Рішенням Донецької міської
ради від 12.05.2010 року за № 44/4 «Про
внесення змін та доповнень в п. 1
рішення Донецької міської ради від
16.01.2006 року за № 24/30» пункт 1 вказаного
рішення викладено у наступній редакції
- виконавцями послуг по утриманню
домів, прибудинкових територій,
централізованому теплопостачанню,
гарячому та холодному водопостачанню,
водовідведенню визначені
житлово-експлуатаційні організації,
які є балансоутримувачами житлового
фонду місцевих рад м. Донецька.
Рекомендувати власникам відомчих
жилих будинків, жилих будинків
житлово-будівельних кооперативів,
об`єднань співвласників
багатоквартирних будинків та жилих
будинків, які збудовані за рахунок
залучених інвесторів, визначати
виконавців житлово-комунальних послуг
у відповідності до діючого
законодавства України.

В той же час, будь-яких рішень (в тому
числі власника будинків або об`єднання
співвласників багатоквартирних
будинків та жилих будинків) щодо
визначення виконавцем
житлово-комунальних послуг по вказаним
будинкам іншої особи, ніж позивач,
матеріали справи не містять.

Таким чином, ТОВ "Житло-комфорт" є
виконавцем послуг в спірних
правовідносинах, що знайшло своє
відображення і в договорах позивача з
постачальником теплової енергії ККП
"Донецькміськтепломережа" (а.с.79-82), і в
договорах із споживачами, з якими
укладались договори не лише на надання
послуг по утриманню будинку і
прибудинкової території (а.с.144-148), а ще
і про надання послуг по центральному
опаленню, постачанню холодної і
гарячої води, водовідведенню (а.с.150-156).
У всіх цих договорах ТОВ "Житло-комфорт"
також визначено виконавцем послуг.

Далі, матеріали справи не містять даних
про те, що при розрахунках із
споживачами позивач керуватися іншими
тарифами, ніж ті, що встановлені для ККП
«Донецькміськтепломережа».

Як було зазначено судом першої
інстанції, оплата послуг з
теплопостачання та з підігріву води
для гарячого водопостачання
споживачам здійснюється виключно за
показаннями квартирних засобів обліку.
У разі здійснення балансоутримувачем
будинку заходів з утеплення місць
загального користування будинку
споживач сплачує за опалення місць
загального користування будинку.

Під час судового розгляду справи
встановлено, що нарахування плати за
послуги з теплопостачання та на
підігрів води для гарячого
водопостачання споживачам
здійснювалося позивачем за
показаннями квартирних засобів обліку,
але додатково до встановленого тарифу
ним пропорційно нараховувались втрати
по тепловій енергії у
внутрішньобудинкових мережах будинку
(місця загального користування).

Судом першої інстанції також
встановлено, що місця загального
користування не обладнані
опалювальними приладами, позивачем не
здійснені заходи з утеплення місць
загального користування будинку.

Місцевий суд звернув увагу на те, що
позивач втрати теплової енергії на
місця загального користування та
нераціональне витрачання теплової
енергії вважає опаленням місць
загального користування.

Такі висновки місцевого суду свідчать
про неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи.

Так, до суду апеляційної інстанції
представником позивача надані
фотознімки, з яких вбачається
здійснення заходи з утеплення місць
загального користування будинку
(наявність по всьому будинку
пластикових вікон, радіаторів опалення
місць загального користування, системи
навісних вентильованих фасадів, тощо).

Взагалі, слід зазначити, що посилання
суду першої інстанції на пункт 12 Правил
№ 630 щодо того, що у разі нездійснення
заходів з утеплення місць загального
користування будинку, споживач не
сплачує за опалення місць загального
користування, не повинно
застосовуватись до спірних
правовідносин.

Так, приходячи до такого висновку,
місцевий суд помилково не взяв до уваги
та не врахував при прийнятті рішення
те, що будинки, яким надаються послуги з
теплопостачання, збудовані за
сучасними, новими, енергозберігаючими
технологіями, введені компетентною
комісією в експлуатацію в 2008, 2009 роках
тощо. За сучасними будівельними
нормами місця загального користування
в них при забудові обладнані
пластиковими вікнами, що унеможливлює
протяги, вхідні двері до під'їздів
виготовлені з енергозберігаючих
матеріалів і за їх належним
функціонуванням цілодобово слідкують
конс'єржі, тобто, понаднормові втрати
теплової енергії виключено, а опалення
місць загального користування у
вказаних будинках проводиться у
відповідності до пункту 5.23 ДБН В.2.2-15-2005
«Будинки і споруди. Житлові будинки.
Основні положення», де системи
кондиціонування повітря житлових
будинків проектують за завданням на
проектування з врахуванням умов
забезпечення оптимальних параметрів
мікроклімату внутрішнього повітря
щодо температури та відносної
вологості.

Розрахункові температури повітря і
вимоги до повітрообміну в приміщеннях
слід приймати згідно з таблицею 4 до ДБН
В.2.2-15-2005, зокрема, розрахункова
температура взимку становить (°С):

Вестибюль, загальний коридор, сходова
клітка, передпокій квартири - 16;

Приміщення чергового персоналу
(консьєржа/консьєржки) - 18;

Незадимлювана сходова клітка типу НІ
-14;

Машинне приміщення ліфтів - 5;

Сміттєзбірна кімната - 5;

Гараж-стоянка - 5;

Електрощитова- 5.

Далі, суд першої інстанції не прийняв
до уваги посилання відповідача на те,
що вимоги Методики розрахунку
кількості теплоти, спожитої на
опалення місць загального
користування багатоквартирних
будинків, та визначення плати за їх
опалення, яка затверджена наказом
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України від 31 жовтня 2006 р. N 359 та
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 27 листопада 2006 р. за № 1237/13111
(далі - Методика № 359), повинні
застосовуватись при обчисленні плати
за теплопостачання, з огляду на
наступне.

У відповідності до вимог статті 28
Правил № 630 споживачі, які встановили у
квартирі багатоквартирного будинку
індивідуальні (автономні) системи
опалення, оплачують послуги з
централізованого опалення місць
загального користування будинку
відповідно до методики, що
затверджується центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.

На виконання цього пункту Правил і була
розроблена та затверджена зазначена
методика.

У даному випадку у квартирах
багатоквартирних будинків, утриманням
яких займається позивач, споживачами
не встановлені індивідуальні
(автономні) системи опалення.

Між індивідуальною (автономною)
системою опалення та наявністю у
квартирі квартирних засобів обліку є
суттєва різниця. Наприклад,
індивідуальною (автономною) системою
опалення споживач може користуватися,
на свій власний розсуд, навіть улітку
та опалювати собі квартиру, але він не
зможе увімкнути централізоване
опалення при наявності квартирних
засобів обліку, на свій власний розсуд,
та опалювати свою квартиру улітку.

Однак, і з цими висновками місцевого
суду не погоджується апеляційний суд,
оскільки вони суперечать фактичним
обставинам справи.

Так, ТОВ „Житло-комфорт" надано
обгрунтовані пояснення щодо
можливості споживача самостійно
регулювати подачу тепла до квартири і
навіть улітку. Також позивачем було
надано законодавче визначення
автономної системи опалення, де згідно
абзацу 16 статті 1 Закону України від
02.06.2005 № 2633-ІV "Про теплопостачання"
система автономного теплопостачання -
внутрішньобудинкова система опалення,
яка використовується для
теплозабезпечення окремого
багатоквартирного будинку.

Причому, системи автономного
теплопостачання зазвичай
використовуються для опалення
багатоквартирного будинку (групи
будинків). Система автономного
теплопостачання - один з можливих і
ефективних пантів вирішення задач
децентралізованого (або автономного)
теплопостачання об'єктів цивільного і
промислового призначення.

За місцем встановлення автономні
системи розподіляються на:

- дахові, які розташовується на
покрівлі будинку безпосередньо або на
спеціально підготовленій основі над
нею;

- підвальні;

- прибудовані;

- окремо розташовані.

Будинки, виконавцем послуг по яких є
позивач, обладнані покрівельними
котельнями VISMANN та DULERUS, а всі квартири -
приладами обліку тепла, що мають
функцію автономно регулювати його
подачу до кожної квартири окремо, за
бажанням споживача.

Більш того, незважаючи на те, що
Методика № 359 прийнята у відповідності
до вимог пункту 28 Правил № 630, її
положення слід застосовувати за
аналогією права і при застосуванні
пункту 12 Правил № 630.

Необхідність застосування Методики №
359 вбачається також і з листів ККП
«Донецькміськтепломережа»,
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг.

З огляду на вищезазначене, порушень
законодавства з боку позивача
апеляційний суд не вбачає, тому позовні
вимоги є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до положень статті 94 КАС
України понесені позивачем судові
витрати у вигляді сплаченого судового
збору за подання позовної заяви в сумі
458,80 грн. (а.с.2,58,60) та апеляційної скарги
в розмірі 2 472,54 грн. (а.с.229-230) підлягають
відшкодуванню йому в загальній сумі 2
931,34 грн.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції не обґрунтованими,
постанова місцевого суду ухвалена без
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підлягає
скасуванню, а апеляційна скарга
задоволенню.

В повному обсязі постанову складено 26
травня 2014 року.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, п.4 ч.1 202, 205, 207,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Житло-Комфорт" - задовольнити повністю.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 02 квітня 2014
року у справі № 805/18109/13-а - скасувати.

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Житло-Комфорт" до
Державної інспекції України з контролю
за цінами про скасування рішення та
припису - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Державної інспекції України з
контролю за цінами № 87 від 06.12.2013 року
про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін.

Визнати протиправним та скасувати
припис Державної інспекції України з
контролю за цінами № 90 від 06.12.2013 року
про виконання законних вимог щодо
усунення порушень порядку формування
встановлення та застосування
державних (регульованих цін).

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Житло-Комфорт" (83114, м.
Донецьк, пр. Панфілова, 21, корпус 3;
; ИПН № 45;
розрахунковий рахунок 2399 в
Донецькій філії ПАТ «Радикал Банк», МФО
319111) судові витрати в розмірі 2 931 (дві
тисячі дев'ятсот тридцять однієї) грн. 34
коп.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
її в повному обсязі.

Головуючий:
І.В.Сіваченко

Судді:
О.О.Шишов

В.В.Попов