Справа № П/811/1260/14
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2014 року
справа №П/811/1260/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Брегея Р.І.,

в присутності секретаря судового
засідання Осипової Н.В.,

за участі представників позивача
Ципарської Л.І.

та відповідача Філоненка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
приватного підприємства
«Трансбуд-Система СКД» (далі -
Підприємство) до Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів та зборів в
Кіровоградській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Підприємство звернулося до суду з
позовом до податкового органу про
визнання протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення
від 09 грудня 2013 року, яким
збільшено суму грошових зобов'язань з
податку на додану вартість на 546672 грн.
та застосовано штрафну
санкцію - 124356 грн.

Представник позивача підтримала
вимогу заяви.

Стверджувала, що від
укладення договорів купівлі-продажу з
ТОВ «Комп'ютерцентр-Донецьк»
(далі - Товариство) та
ТОВ «Вєктра-Дон» (далі - Товариство 2)
впродовж строку, який перевірявся
податковим органом, настали реальні
правові наслідки, котрі обумовлювались
ними.

На її думку, Товариство
правомірно сформувало в деклараціях з
податку на додану вартість суми
податкового кредиту за згаданими
правочинами.

Представник відповідача
заперечив стосовно задоволення позову,
мотивуючи тим, що правочини, котрі
уклало Підприємство з
Товариством та Товариством 2, не
спрямовувалися на реальне настання
наслідків, які обумовлювалися ними.

Доказом того, як вважає він, є
акти перевірок діяльності згаданих
контрагентів.

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, зробив висновок про
задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини, що
стали підставами звернення.

Так, 26 жовтня 2010 року Підприємство
(покупець) та Товариство (продавець)
уклали договір купівлі-продажу
промислового обладнання (а.с.106).

01 листопада 2010 року Товариство
поставило Підприємству продукцію на
суму 2487095 грн. (з урахуванням ПДВ у сумі
497419 грн.).

На підтвердження реальності
господарських операції Підприємство
надало первині документи
бухгалтерського та податкового обліку.

Зокрема, видаткову та податкову
накладну від 01 листопада 2010 року
(а.с.107-108).

Перевезення товару здійснювалось ФОП
ОСОБА_3 за рахунок Підприємства
відповідно до змісту
товарно-транспортної накладної
від 01 листопада 2010 року (а.с.109).

На виконання договору купівлі-продажу
Підприємство видало Товариству
вексель від 30 листопада 2010 року з
кінцевим строком платежу 30 листопада
2014 року (а.с.112).

Придбане промислове обладнання
Підприємство реалізувало ПП
«Поліконстракт ДМ» у грудні 2011 році
(а.с.113-118).

02 грудня 2010 року Підприємство
(покупець) та Товариство 2 (продавець)
уклали договір купівлі-продажу
промислової продукції (а.с.85).

05 січня 2011 року Товариство 2 поставило
Підприємству продукцію на суму 246265 грн.
(з урахуванням ПДВ у сумі 49253 грн.).

На підтвердження реальності
господарських операції Підприємство
надало первині документи
бухгалтерського та податкового обліку.

Зокрема, видаткову та податкову
накладну від 05 січня 2011 року
(а.с.88-89).

Перевезення товару здійснювалось ФОП
ОСОБА_3 за рахунок Підприємства
відповідно до змісту
товарно-транспортної накладної
від 05 січня 2011 року (а.с.90).

На виконання договору купівлі-продажу
Підприємство видало Товариству 2
вексель від 28 січня 2011 року з кінцевим
строком платежу 28
січня 2016 року (а.с.87).

Придбане промислове обладнання
Підприємство реалізувало
НВ ПП «ДАК-Електропром» у
квітні-серпні 2011 році (а.с.91-105).

У листопаді 2013 року відповідачем
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку діяльності
Підприємства з питань дотримання
податкового законодавства по
взаємовідносинах з Товариством
за листопад 2010 року та з
Товариством 2 за січень 2011 року (а.с.17-31).

Під час перевірки ревізори
досліджували первинні документи
бухгалтерського та податкового обліку
платника податків.

За її результатом ревізори склали
акт, у якому зазначили виявлені
порушення.

Так, вони зробили висновок, що
правочини, котрі уклало
Підприємство з Товариством та
Товариством 2, є недійсними (нікчемним),
так як не спрямовувалися на настання
реальних наслідків, які обумовлювалися
ними.

На їх думку, доказом того є акти
перевірок діяльності контрагентів.

Керівник відповідача погодився з
висновками ревізорів та прийняв
податкове повідомлення-рішення від 09
грудня 2013 року, яким Підприємству
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість
на 546672 грн. та застосовано штрафну
санкцію - 124356 грн. (а.с.32).

17 березня 2011 року ДПІ у Київському
районі м.Донецька проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку діяльності Товариства 2 щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків
за січень 2011 року (а.с.123-127).

Акт перевірки містить висновок, що
договори, укладені
Товариством 2 впродовж згаданого
періоду, є недійсними (нікчемними).

Згідно змісту акту перевірка не
проводилась у зв'язку із відсутністю
платника податків за юридичною
адресою.

12 квітня 2011 року ДПІ у Ворошиловському
районі м.Донецька направило до інших
податкових інспекції довідку про
заниження Товариством податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за листопад-грудень 2010
року (а.с.128-129).

У довідці наявна інформація про
заниження податкових зобов'язань
стосовно взаємовідносин з
Підприємством.

Довідка не містить посилання на акт
перевірки.

За результатом проведення перевірок
діяльності
згаданих контрагентів позивача
керівники податкових органів не
прийняли жодних рішень негативного
характеру стосовно платників податків.

Юридична оцінка встановлених
судом обставин справи.

Перш за все, акт перевірки це документ,
в якому ревізор фіксує обставини, котрі
встановив, керуючись виключно власним
сприйняттям і розумінням.

Надалі акт вивчає керівник
податкового органу, який і вирішує
питання про погодження з його
висновками.

У разі погодження з висновками, які
мають негативні наслідки стосовно
платника податків, посадова особа
зобов'язана прийняти відповідне
рішення (у письмовій формі), оскільки це
єдиний спосіб реалізації компетенції
суб'єкта владних повноважень.

Така правова позиція суду узгоджується
з системним аналізом приписів пунктів 2
та 4 статті 56 Податкового кодексу
України.

Зокрема, цією нормою права передбачено,
що податковий орган може прийняти,
окрім податкового
повідомлення-рішення, і інше рішення,
яке платник податків має право
оскаржити до контролюючого органу
вищого рівня або суду.

Судом встановлено, що за результатами
проведення перевірок діяльності
Товариства та Товариства 2 податкові
інспекції не прийняли жодних рішень та
не звернулися до суду з позовами про
визнання недійсними договорів, котрі
уклали платники податків, в тому числі
і з Підприємством, нехтуючи наданими
повноваженнями, передбаченими
Податковим кодексом України, та
положеннями статті 228 Цивільного
кодексу України.

Більше того, відповідач не надав
доказів фактичного проведення таких
перевірок.

Так, у матеріалах справи
відсутній акт перевірки Товариства, а
перевірка Товариства 2 не проводилась у
зв'язку з його відсутністю за місцем
реєстрації.

Проводячи перевірку діяльності
Підприємства, податкові ревізори
посилались на акт про неможливість
проведення перевірки і інформаційну
довідку діяльності згаданих
контрагентів як незаперечні докази
недійсності його правочинів.

Однак, податкові ревізори допустили
помилку, оскільки думка особи (іншого
ревізора) не є доказом щодо
встановлення певних обставин.

Такими доказами можуть бути рішення
суду про недійсність договорів,
рішення податкового органу щодо
застосування негативних наслідків
стосовно контрагента, яке останнім
визнається як законне, вирок суду,
показання свідків, тощо.

Таким чином, суд зробив висновок, що
відповідач не надав доказів стосовно
недійсності правочинів, які уклало
Підприємство з Товариством та
Товариством 2.

Водночас, в судовому засіданні позивач
надав суду достатню кількість доказів
стосовно виконання ним та його
контрагентами зобов'язань за
договорами.

Зокрема, суд вбачає це, проаналізувавши
первинні документи бухгалтерського та
податкового обліку Підприємства
(податкові та видаткові накладні,
докази транспортування, акти
приймання-передач та інші).

Оскільки, податковий орган не
намагався перевірити обставини, які
зафіксовані у згаданих письмових
документах, тому суд не вправі ставити
їх під сумнів.

Якщо б суд почав проводити перевірку з
цих питань, то перейняв би на себе
повноваження відповідача, що є
недопустимим.

Окрім того, суд зазначає, що, коли
державні органи мають інформацію про
зловживання в системі оподаткування
конкретним платником податків, вони
повинні застосовувати відповідні
заходи саме до цього суб'єкта, а не
розповсюджувати негативні наслідки на
інших осіб при відсутності зловживань
з їх боку.

Отже, Підприємство включило до
податкового кредиту з податку на
додану вартість суми коштів за
договорами, укладеними з Товариством
та Товариством 2, відповідно до
приписів статті 198 Податкового кодексу
України та статті 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» (датою
виникнення права на податковий кредит
є дата отримання платником податку
товару, що підтверджено податковою
накладною).

За таких обставин рішення податкового
органу є протиправним.

А тому, його належить скасувати, а позов
- задовільнити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.94, 160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовільнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів та
зборів в Кіровоградської області
від 09 грудня 2013 року, яким
приватному підприємству
«Трансбуд-Система СКД» збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на 546672 грн. та
застосовано штрафну санкцію - 124356 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь приватного
підприємства «Трансбуд-Система СКД»
судові витрати в сумі 487,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня отримання її копії.

Повний текс постанови
виготовлено 28 травня 2014 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду
Р.І.Брегей