Справа № 808/1284/14
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року /12:30/Справа № 808/1284/14
м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Нестеренко Л.О., при
секретарі Чорній В.С., за участю
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Морозової
Я.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів в
Запорізькій області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 26.12.2013
року,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного звернувся фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 (далі -
позивач, ФОП ОСОБА_3) з позовом до
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів в
Запорізькій області (далі - відповідач,
ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя),
в якому просив суд скасувати податкове
повідомлення - рішення № від
26.12.2013 року, яким позивачу податковою
донараховано по податку з доходів
найманих працівників заборгованість в
сумі 4 410, 00 грн., та суму штрафної
санкції в розмірі 1612,50 грн.

Позовні вимоги позивач мотивує своєю
незгодою з оскаржуваним рішенням,
винесеним відповідачем, та вважає, що
дане рішення є незаконним та висновки,
викладені в акті, не відповідають
дійсності, є необгрунтованими і такими,
що суперечать нормам чинного
законодавства України, а тому акт
перевірки складений з порушенням вимог
чинного законодавства.

Також позивач зазначає, що з висновками
акту не погодився, а тому подав
заперечення до акту від 16.10.2013р. Так, на
заперечення були надані висновки про
результати його розгляду від 23.10.2013р.
згідно із якими висновки, викладені в
акті, відповідачем було залишено без
змін. На податкове повідомлення
-рішення було подано первинну скаргу до
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області, за результатами
розгляду якої було прийняте рішення
від 10.12.2013р. за № 654/14/08-01-10-04-20. Так,
скарга була задоволена частково, - а
податкове повідомлення-рішення було
частково скасовано в частині
нарахування штрафної санкції в сумі
2040,00 грн.

При цьому, після вже зазначеного
рішення по скарзі позивач отримав
податкове повідомлення рішення від
26.12.2013р. № , що є предметом
оскарження цього позову. Відповідно до
зазначенного рішення податковим
органом було донараховано по податку з
найманих працівників в сумі 4 410,00 грн,
та суму штрафної санкції в сумі 1612, 50
грн. Крім того, позивач в порядку
адміністративного оскарження подавав
повторну скаргу (від 18.12.2013 р.) до
Міністерства доходів і зборів України.
За результатами розгляду повторної
скарги Міндоходів і зборів було
прийняте рішення від 31.01.2014р. № 583/м/99-
10-01-03-14, згідно із яким скарга була
залишена без задоволення.

Таким чином, позивач не згоден з таким
рішення по скарзі та вважає, що
оскаржуване податкове - повідомлення
рішення винесено відповідачем
незаконно, а висновки, викладені в акті
не відповідають дійсності,
необгрунтовані та суперечать нормам
чинного законодавства України, тому
позивач звернувся до суду.

Представник позивача в судове
засідання прибув та дав аналогічні
викладеним у позовній заяві пояснення,
позовні вимоги підтримав та просив суд
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав, надавши
раніше письмові заперечення до
матеріалів справи, в яких зазначив, що
податковою була проведена
документальна позапланова перевірка
ФОП ОСОБА_3 щодо використання праці
найманих осіб без належного оформлення
трудових відносин та виплати
роботодавцем доходів у вигляді
заробітної плати без сплати податків
до бюджету за період з 01.01.2012 по 04.10.2013,
за результатами якої складений акт від
11.10.2013 № 1268/17/НОМЕР_2. Так, саме в акті
перевірки відповідачем зроблено
висновок, що ФОП ОСОБА_3 не утримано та
не перераховано до бюджету податок на
доходи фізичних осіб з суми
виплаченого доходу фізичним особам
ОСОБА_4, та ОСОБА_5, у вигляді заробітної
плати за період з 01.04.2012-01.07.2013 у порядку,
визначеному статтею 168 Податкового
кодексу України за ставкою,
передбаченою пунктом 167.1 статті 167
Податкововго кодексу України,
внаслідок чого занижено податок на
доходи фізичних осіб на загальну суму
4410, 00 грн.

Так, за результатами перевірки
податковою винесено відносно ФОП
ОСОБА_3 податкове - повідомлення
рішення від 25.10.2013 № про
збільшення грошового зобов'язання по
податку на доходи фізичних осіб за
основним платежем - 4410, 00 грн., штрафні
санкції - 3652, 50 грн. Крім того, рішенням
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області від 10.12.2013 №
654/14/08-10-04-20 про результати розгляду
первинної скарги позивача було
скасовано податкове
повідомлення-рішення від 25.10.2013 №
в частині 2040,00 грн. штрафних санкцій.
Після зазначеного рішення позивачем
було отримано податкове повідомлення -
рішення від 26.12.2013 року № , яким
було донараховано по податку з доходів
найманих працівників в сумі 4410, 00 грн.,
та суми штрафної санкції 1612, 50 грн., в
результаті чого відповідачем були
винесені вище зазначені рішення.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, що
мають значення для вирішення справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_3 05.04.2006 був зареєстрований у
встановленому закнонодавством порядку
та отримав свідоцтво про державну
реєстрацію СПД - фізичної особи за №
0021974 та взятий на облік ДПІ у
Ленінськомурайоні 06.04.2006 року за № 9670.

На підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1
ст. 75, п.п.78.1.13 п.78.1 ст. 78 Податкового
кодексу України на підставі службової
записки начальника відділу
контрольно-перевірочної роботи
доходів і зборів з фізичних осіб
управління доходів і зборів з фізичних
осіб Тараненка О.В. від 02.10.2013 № 138 та
відповідно до направлення від 04.10.2013 №
423 та наказу від 04.10.2013 № 465 старшим
державним ревізором-інспектором
відділу контрольно-перевірочної
роботи Романенко І.Ю. проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка фінансово-господарської
діяльності з питань використання праці
найманих осіб без належного оформлення
трудових відносин ФОП ОСОБА_3 за період
з 01.01.2012 по 04.10.2013, за результатами якої
складено акт № 1268/17/НОМЕР_2 від 11.10.2013
«Про результати документальної
позапланової перевірки щодо
використання праці найманих осіб без
належного оформлення трудових
відносин та виплати роботодавцем
доходів у вигляді заробітної плати без
сплати до бюджету суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 за період з
01.01.2012р. по 04.10.2013р.» (далі - акт
перевірки).

При цьому, в акті перевірки, а саме у
розділі 2.1.1 «Перевірка правильності
визначення сукупного місячного доходу
у вигляді зарплати найманих
працівників, що належить оподаткуванню
податком з доходів фізичних осіб» на
стор. 5 вказується факт «порушення
п.п.162.1.3 п.162, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.1.1
пп.164.2.1 ст.164 пп.168.1 ст.168.1.2 п.168.1 ст.168
Податкового кодексу України, а саме - з
суми виплаченого доходу фізичним
особам гр. ОСОБА_4, гр. ОСОБА_5 у вигляді
заробітної плати за період з 01.04.2012р. по
01.07.2013р. у порядку, визначеного ст.168
Податкового кодексу України за
ставкою, передбаченою п.167.1 ст.167 цього
Кодексу, встановлено заниження податку
з доходів фізичних осіб на суму 4410, 00
грн».

Варто зазначити, що такий висновок був
зроблений на підставі пояснень гр.
ОСОБА_4, та гр. ОСОБА_5, що надійшли до ДПІ
у Ленінському районі, крім зазначених
пояснень більше ніяких документальних
підтверджень порушення податкового
законодавства в акті перевірки не
наведено.

Суд звертає увагу відповідача на
статтю 72 Податкового кодексу України,
якою встановлено, що для інформаційно -
аналітичного забезпечення діяльності
контролюючого органу використовується
інформація, що надійшла:

- від платників податків та податкових
агентів, зокрема інформація: що
міститься в податкових деклараціях,
розрахунках, інших звітних документах;
що міститься у наданих великими
платниками податків в електронній
формі копіях документів з обліку
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних із визначенням об'єктів
оподаткування (податкових зобов'язань),
первинних документах, які ведуться в
електронній формі, регістрах
бухгалтерського обліку, фінансовій
звітності, інших документах, пов'язаних
з обчисленням та сплатою податків і
зборів; про фінансово - господарські
операції платників податків; про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій; від органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування та Національного банку
України, зокрема інформація: про
об'єкти оподаткування, що надаються
та/або реєструються такими органами.
Зазначена інформація повинна містити,
зокрема, вид, характеристики,
індивідуальні ознаки об'єкта
оподаткування (в разі наявності), за
якими його можна ідентифікувати; про
результати здійснення державного
контролю за господарською діяльністю
платника податків; що міститься у
звітних документах (крім
персоніфікованої статистичної
інформації), які подаються платником
податків органам виконавчої влади
та/або органам місцевого
самоврядування; про встановлені
органами місцевого самоврядування
ставки місцевих податків, зборів та
надані такими органами податкові
пільги; про дозволи, ліцензії, патенти,
свідоцтва на право провадження окремих
видів діяльності, яка повинна містити,
зокрема:

найменування платника податків, якому
видані такі дозволи, ліцензії, патенти;

податковий номер або реєстраційний
номер облікової картки фізичної особи;

вид дозвільного документа;

вид діяльності, на провадження якої
видано дозвільний документ;

дату видачі дозвільного документа;

строк дії дозвільного документа,
інформацію про припинення (зупинення)
дії дозвільного документа із
зазначенням підстав такого припинення
(зупинення);

сплату належних платежів за видачу
дозвільного документа;

перелік місць провадження діяльності,
на яку видано дозвільний документ;

про експортні та імпортні операції
платників податків;

від банків, інших фінансових установ -
інформація про наявність та рух коштів
на рахунках платника податків;

від органів влади інших держав,
міжнародних організацій або
нерезидентів;

за результатами податкового контролю;

для інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності також
використовується інша інформація,
оприлюднена як така, що підлягає
оприлюдненню відповідно до
законодавства та/або добровільно чи за
запитом надана контролюючому органу в
установленому законом порядку.

Також, згідно із статтею 83 цього
Кодексу для посадових осіб
контролюючих органів під час
проведення перевірок підставами для
висновків є: документи, визначені цим
Кодексом; податкова інформація;
експертні висновки;судові рішення; 83.1.5.
виключено; інші матеріали, отримані в
порядку та у спосіб, передбачені цим
Кодексом або іншими законами, контроль
за дотриманням яких покладений на
контролюючі органи.

Отже, пояснення фізичних осіб не можуть
бути матеріалами, які є підставами для
висновків під час проведення перевірок
- вони не є ані документами у розумінні
Податкового кодексу України, ані
податковою інформацією (не відповідає
вимогам ст.72 ПК України), ані іншими
матеріалами, отриманими в порядк,у
передбаченому цим Кодексом.

Крім того, норми чинного законодавства
України з питань оподаткування не
передбачають права податкового органу
встановлення факту порушень лише зі
слів фізичних осіб, як усних так і в
письмовій формі, без підтвердження
викладених фактів первинними
документами платника податків.

При цьому, судом встановлено, що
відповідач двічі перевірив
використання праці найманих осіб
позивача. Так, згідно наказу про
призначення фактичної перевірки від
26.09.2013р. № 445 відповідач проводив
фактичну перевірку позивача з питань
використання праці найманих осіб. За
результатами цієї перевірки був
складений акт (довідка) фактичної
перевірки від 26.09.2013р. В акті зазначено,
що відповідачем порушень не
встановлено, що суперечить змісту акту
перевірки № 1268/17/НОМЕР_2 від 11.10.2013р., на
підставі якого було здійснено
донарахування податку з доходів
фізичних осіб та винесено оскаржуване
рішення.

Таким чином, відповідач провів
фактичну перевірку позивача, яка не
виявила порушень податкового
законодавства, а потім було складено
акт документальної перевірки, згідно
із яким встановлено порушення на
підставі пояснень фізичних осіб.

Варто зазначити, що надаючи правову
оцінку спірним відносинам, які виникли
між сторонами у справі, суд виходить з
наступного.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства
регулюється Податковим кодексом
України.

Органи державної податкової служби
мають право проводити перевірки
платників податків (крім Національного
банку України) в порядку встановленому
Податковим кодексом України (п.20.1.4.
Податкового кодексу України).

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України,
органи державної податкової служби
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. Камеральні та
документальні перевірки проводяться
органами державної податкової служби в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом.

Підпункт 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України
визначає, що документальною перевіркою
вважається перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Відповідно до п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78
Податкового кодексу України,
документальна позапланова виїзна
перевірка здійснюється, зокрема, за
наслідками перевірок інших платників
податків або отримання податкової
інформації виявлено факти, що свідчать
про можливі порушення платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

Порядок нарахування, утримання та
сплати (перерахування) до бюджету
податку на доходи фізичних осіб
визначений статтею 168 Податкового
кодексу України, пунктом 168.1 якого
передбачено, що податковий агент, який
нараховує (виплачує, надає)
оподатковуваний дохід на користь
платника податку, зобов'язаний
утримувати податок із суми такого
доходу за його рахунок, використовуючи
ставку податку, визначену в статті 167
цього Кодексу. Податок сплачується
(перераховується) до бюджету під час
виплати оподатковуваного доходу
єдиним платіжним документом.

Базою оподаткування, згідно з п. 164.1 ст.
164 ПК України, є загальний
оподатковуваний дохід, з урахуванням
особливостей, визначених цим розділом.
Загальний оподатковуваний дохід -
будь-який дохід, який підлягає
оподаткуванню, нарахований
(виплачений, наданий) на користь
платника податку протягом звітного
податкового періоду. Загальний
оподатковуваний дохід складається з
доходів, які остаточно оподатковуються
під час їх нарахування (виплати,
надання), доходів, які оподатковуються
у складі загального річного
оподатковуваного доходу, та доходів,
які оподатковуються за іншими
правилами, визначеними цим Кодексом.
Загальний місячний оподатковуваний
дохід складається із суми
оподатковуваних доходів, нарахованих
(виплачених, наданих) протягом такого
звітного податкового місяця.

Відповідно до п.п.164.2.1 п. 164.2 ст. 164 ПК
України до загального місячного
(річного) оподатковуваного доходу
платника податку включаються доходи у
вигляді заробітної плати, нараховані
(виплачені) платнику податку
відповідно до умов трудового договору
(контракту).

Згідно підпункту 168.1.2. пункту 168.1 статті
168 Податкового кодексу України податок
сплачується (перераховується) до
бюджету під час виплати
оподатковуваного доходу єдиним
платіжним документом. Банки приймають
платіжні документи на виплату доходу
лише за умови одночасного подання
розрахункового документа на
перерахування цього податку до
бюджету.

Згідно підпункту 168.4.1 пункту 168.4 статті
168 Податкового кодексу України податок,
утриманий з доходів резидентів та
нерезидентів, зараховується до бюджету
згідно з Бюджетним кодексом України.

Пунктом 167.1 статті 167 Податкового
кодексу України встановлено ставку
податку у розмірі 15 відсотків бази
оподаткування щодо доходів,
нарахованих (виплачених, наданих) (крім
випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5
цієї статті).

Згідно пункту 171.1 статті 171 Податкового
кодексу України, особою,
відповідальною за нарахування,
утримання та сплату (перерахування) до
бюджету податку з доходів у вигляді
заробітної плати, є роботодавець, який
виплачує такі доходи на користь
платника податку.

Відповідно пункту 176.2 статті 176
Податкового кодексу України особи, які
відповідно до цього Кодексу мають
статус податкових агентів, зобов'язані:

- своєчасно та повністю нараховувати,
утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, що виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати за її рахунок;

- подавати у строки, встановлені цим
Кодексом для податкового кварталу,
податковий розрахунок суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також суми
утриманою з них податку до органу
державної податкової служби за місцем
свого розташування.

Відповідач стверджує, що позивач
порушив вказані вимоги податкового
законодавства, а саме: не нарахував, не
утримав та не сплатив до бюджету в
повному обсязі податок з доходів
фізичних осіб з фактично сплаченої ним
заробітної плати найманим працівникам
ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно п. 80.10 ст.80 ПК України,
порядок оформлення результатів
фактичної перевірки встановлено
статтею 86 цього Кодексу, тобто за
результатами такої перевірки
складається акт (довідка).

Відповідно до вимог ПК України та
Закону України "Про державну податкову
службу в Україні" для застосування
посадовими (службовими) особами
органів державної податкової служби
при оформленні матеріалів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
платниками податків - юридичними
особами (резидентами і нерезидентами)
та їх відокремленими підрозділами,
розроблено Порядок оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства
(далі - Порядок), який затверджено
Наказом Державної податкової
адміністрації України від 22.12.2010 № 984 та
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 12 січня 2011 р. за № 34/18772.

Згідно з абз. 1,2 п. 3 Розділу I Порядку, у
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт - службовий
документ, який підтверджує факт
проведення документальної перевірки
фінансово-господарської діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Відповідно до п. 6 Розділу I Порядку,
факти виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Абз. 2, п.п. 5.2 п. 5 Розділу II Порядку
передбачено, що у разі встановлення
перевіркою порушень податкового
законодавства за кожним відображеним в
акті фактом порушення необхідно, серед
іншого, зазначити первинні документи,
на підставі яких вчинено записи у
податковому та бухгалтерському обліку,
навести регістри бухгалтерського
обліку, кореспонденцію рахунків
операцій та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків і
зборів, та докази, що підтверджують
наявність факту порушення.

З акту перевірки від 11.10.2013 року
вбачається, що для підтвердження факту
порушення позивачем податкового та
трудового законодавства відповідачем
було використане лише пояснення від
09.09.2013 ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Судом встановлено, що гр. ОСОБА_4
працювала на позивача без належного
оформлення трудових відносин в період
з 18.4.2012 по 01.07.2013, та за весь період
роботи заробітна плата складала 15750,00
грн. Також, гр. ОСОБА_5 працювала на
позивача без належного оформлення
трудових відносин в період з 01.05.2012р. по
26.05.2013р. та за весь період заробітна
плата в загальній сумі склала 13650, 00 грн.
Отже, заробітна плата по вказаним вище
особам виплачувалась «у конвертах»
готівкою, по яким встановлено
розбіжності між даними платника та
даними перевірки. А отже, розмір оплати
праці цих робітників був встановлений
лише з їх слів.

Ухвалою від 08.04.2014 року клопотання
представника відповідача про
залучення вище вказаних осіб в якості
свідків було задоволено, але пояснень
цих осіб суду надано так і не було,
оскільки в судове засідання вони не
з'явилися.

Також, під час проведення перевірки не
було опитано позивача, як працедавця з
приводу того, якій розмір заробітної
плати виплачувався цим особам та
висновки акту обґрунтовані лише
поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Ніяких первинних документів, які б
могли підтвердити той факт, що виплата
заробітної плати цим особам
проводилась під час проведення
перевірки виявлено не було та всі ці
обставини були встановлені лише зі
слів працівників.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення; безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Суд вважає, що відповідач не надав
жодного належного та допустимого
доказу на підтвердження заниження
позивачем розміру заробітної плати у
податкових розрахунках сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманих з
них податків.

Викладене свідчить, що податкове
повідомлення - рішення відповідача від
26.12.2013 року було прийнято відповідачем
без дотримання принципів
обґрунтованості, безсторонності та
добросовісності, на підставі лише
письмових звернень та свідчень
фізичних осіб, які не попереджаються
про будь-яку відповідальність за свої
неправдиві пояснення, без врахування
даних первинних бухгалтерських
документів позивача, а тому воно не
відповідає вимогам закону та має бути
визнано судом протиправним і
скасовано.

Крім визначеного, у відповідності до
вимог ч. 1 ст. 94 КАС України на користь
позивача підлягає відшкодуванню з
Державного бюджету України сплачений
ним при подачі позову судовий збір.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов позивача задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення -
рішення, винесене Державною податковою
інспекцією у Ленінському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів в Запорізькій області за №
від 26.12.2013 року відносно Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3.

Стягнути з державного бюджету України
на користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 182 грн. 70
коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Л.О.Нестеренко