Справа № 2а-937/12/1070
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Панченко Н.Д.
Суддя-доповідач: Бистрик
У Х В А Л А

Іменем України

15 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Оксененка О.М.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою відповідача Державної
податкової інспекції у Макарівському
районі Київської області на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 25 квітня
2012 року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Промет» до
Державної податкової інспекції у
Макарівському районі Київської
області про скасування податкових
повідомлень-рішень від 26.10.2011 року
№ та №,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач Товариство з обмеженою
відповідальністю «Промет» звернулися
в суд з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у
Макарівському районі Київської
області Державної податкової служби
про скасування податкових
повідомлень-рішень Державної
податкової інспекції у Макарівському
районі Київської області Державної
податкової служби від 26.10.2011 року №
та №.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 25 квітня 2012
року вимоги позивача задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального права,
та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні вимог позивача.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, що згідно з ч. 4 ст. 196 КАС
України не перешкоджає судовому
розгляду справи, в зв'язку з чим
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду - без
змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, наданим доказам
дав правильну правову оцінку і прийшов
до обґрунтованого висновку про
задоволення вимог позивача.

З матеріалів справи вбачається, та
встановлено судом першої інстанції, що
період з 04.07.2011 року по 29.07.2011 року
податковим органом проведено
документальну планову виїзну
перевірку ТОВ «Промет» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2009 року по 31.03.2011 року, за
результатами якої складено акт від
05.08.2011 № 303/100/23-0/30473061.

Актом перевірки встановлено порушення
позивачем вимог підпункту 5.3.9 пункту 5.3
та пункту 5.9 статті 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» від 28.12.1994 року № 334/94, що
призвело до заниження податку на
прибуток на загальну суму 379 259,16 грн.,
підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» що призвело до завищення
податкового кредиту на загальну суму 340
208,76 грн..

На думку податкового органу Товариство
з обмеженою відповідальністю «Промет»
у 1 кварталі 2011 року безпідставно
включило до складу валових витрат суму
у розмірі 29 829,99 грн. по
взаємовідносинах з ПП «Світло Плюс» на
підставі актів виконаних робіт від
22.02.2011 року №2 та від 31.03.2011 року № 2/3 про
випробування устаткування
трансформаторних підстанцій, оскільки
надані до перевірки документи, а саме
акти виконаних робіт, складені з
порушенням вимог пункту 2.4 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 року № 88 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704 та
не відповідають вимогам пункту 9.2
статті 9 Закону України «Про
бухгалтерській облік та фінансову
звітність в Україні», оскільки не
містять даних щодо обсягів та змісту
наданих послуг, інформації про
фактично понесені витрати на послуги з
випробування устаткування
трансформаторних підстанцій та
позивачем не доведено «доцільність
отриманих операцій у власній
господарській діяльності».

У ході проведення перевірки
встановлено, що Товариство з обмеженою
відповідальністю «Промет»
безпідставно сформувало валові
витрати у 1 кварталі 2011 року по
взаємовідносинах з ТОВ «Еккобуд» на
загальну суму 650000,00 грн., відповідно до
податкових накладних від 21.02.2011 року №
16 та від 24.02.2011 року № 22 (том І а.с.23) та по
взаємовідносинах з ТОВ «Віктрейд ЛТД»
на загальну суму 1 055 244,00 грн.,
відповідно до податкової накладної від
24.01.2011 року №182 (том І а.с.28), оскільки
угоди, укладені ТОВ «Промет» з ТОВ
«Еккобуд» та з ТОВ «Віктрейд ЛТД» є
нікчемними і в силу положень статей 215,
216 Цивільного кодексу України не
створюють юридичних наслідків, крім
тих, що пов'язані з їх недійсністю.

Крім того апелянт свої вимоги
обґрунтовує тим, що правочини укладені
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Промет» з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Еккобуд» та з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Віктрейд ЛТД» є
безтоварними, оскільки не мають
реального характеру, а отже, є
нікчемними. У зв'язку з цим, позивачем
безпідставно були сформовані як валові
витрати так і податковий кредит за
результатами зазначених операцій.

На підставі акта перевірки, Державною
податковою інспекцією у Макарівському
районі прийняте податкове
повідомлення-рішення від 15.08.2011 року
№, відповідно до якого позивачеві
збільшено податкове зобов'язання з
податку на прибуток підприємств на
суму 474 073,95 грн., в тому числі, за
основним платежем 379 259,16 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 94 814,79 грн.; та податкове
повідомлення-рішення від 15.08.2011 року
№, відповідно до якого позивачеві
збільшено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість по
вітчизняних товарах на суму 425 052,19 грн.,
в тому числі, за основним платежем -
340208,76 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) - 85 052,19 грн..

В акті перевірки не встановлено
порушення позивачем порядку
формування валових витрат у 1 кварталі
2011 року по взаємовідносинах з ТОВ
«Еккобуд» та ТОВ «Віктрейд ЛТД», у
зв'язку з чим не вбачається за можливе
взагалі встановити у зв'язку з чим
відповідач дійшов висновку про
завищення позивачем валових витрат у 1
кварталі 2010 року саме на суму 1 450 866,63
грн..

За результатами розгляду первинної
скарги Державною податковою
адміністрацією в Київській області
було встановлено, що перевіркою
невірно визначено розмір штрафних
санкцій по податку на прибутку та
податку на додану вартість.

Відповідно до рішення Державної
податкової адміністрації в Київській
області від 19.10.2011 року №2704/10/25-017/271-1358,
прийнятого за розглядом первинної
скарги позивача, були скасовані
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Макарівському районі від 15.08.2011 року
№ в частині визначення штрафу у
розмірі 94813,79 грн. та податкове
повідомлення - рішення ДПІ у
Макарівському районі від 15.08.2011 року
№ в частині визначення штрафу у
розмірі 80859,14 грн.

Державною податковою інспекцією у
Макарівському районі 26.10.2011 року
прийняті податкове
повідомлення-рішення № ,
відповідно до якого позивачеві
збільшено податкове зобов'язання з
податку на прибуток підприємств на
суму 379260,16 грн., в тому числі, за
основним платежем-379259,16 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 1,00 грн.; податкове
повідомлення-рішення №,
відповідно до якого позивачеві
збільшено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість по
вітчизняних товарах на суму 344401,81 грн.,
в тому числі, за основним платежем
-340208,76 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) - 4193,05 грн.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи та доводи, викладені в
апеляційній скарзі приходить до
висновку, про законність,
правомірність і обґрунтованість
позиції суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Між позивачем та ТОВ «Еккобуд» було
укладено договір купівлі-продажу
трансформатора ТМН-6300-35/10 кВА. Вартість
трансформатора визначена у розмірі
650000,00 грн., в тому числі, податок на
додану вартість-108333,33 грн..

На підтвердження укладення договору та
прийняття товару в матеріалах справи
наявні рахунок фактура № СФ -000036 від
03.02.2011 (том ІІ а.с.43), видаткова накладна
№ РН -0000012 від 24.02.2011(том І а.с.109) за якою
товар отримано, картка складського
обліку №2011/621.

У лютому 2011 року ТОВ «Еккобуд» були
оформлені податкові накладні: № 16 від
21.02.2011 року на суму 370000, 00 грн. (в т.ч.
ПДВ-61666,67 грн.) та № 22 від 24.02.2011 на суму
280000,00 грн. (в т.ч. ПДВ-46666,67 грн.), разом
650000, 00 грн. (в т.ч. ПДВ-108333, 33 грн.), які
підписані від імені ТОВ «Еккобуд»
Кобзар І.А. та скріплені печаткою
підприємства.

Даний трансформатор отримано ТОВ
«Промет» від ТОВ «Еккобуд», що
підтверджується, крім первинних
бухгалтерських документів, технічним
паспортом, подорожніми листами,
свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу, який здійснював
перевезення товару, складськими
карточками руху товарно - матеріальних
цінностей на складі позивача, наказами
на прийняття на роботу відповідальних
осіб за ведення складського обліку.

Між ТОВ «Промет» (Покупець) та ТОВ
«Віктрейд ЛТД» (Постачальник) 20.12.2010
року укладено договір поставки № 20/12.

Відповідно до пункту 1.1 даного Договору
Постачальник постачає, а Покупець
приймає на загальних умовах
електроустаткування (надалі - товар)
кількість якого наведена в
Специфікації, що є невід'ємним додатком
№ 1 до Договору.

Відповідно до пункту 3.2 Договору,
загальна сума договору складає 1 055 244,00
грн. в тому числі ПДВ 175874, 00 коп.

Відповідно до пункту 2.2 обов'язок
Постачальника передати товар
Покупцеві вважається виконаним з
моменту передачі товару у
розпорядження Покупця. В момент
передачі товару Постачальник
зобов'язується оформити видаткову
накладну на товар.

На підтвердження виконання
зазначеного договору поставки
позивачем надано видаткову накладну №
В-00000149 від 24.01.2011 року на загальну суму
1055244, 00 грн. в тому числі ПДВ - 175874,00 грн.,
податкову накладну оформлену ТОВ
«Віктрейд ЛТД» на ім'я ТОВ «Промет»№
182 від 24.01.2011 року на суму 1055244, 00 грн. (в
т.ч. ПДВ -175874,00 грн.), які підписані від
імені ТОВ «Віктрейд ЛТД» Яценко К.Л. та
скріплені печаткою підприємства,
картки складського обліку матеріалів
№ 2011/286 - № 2011/300, подорожні листи.

На час укладання та виконання
правочинів, контрагенти позивача були
зареєстровані як юридичні особи та
були платниками податку на додану
вартість.

Факт поставки позивачеві товару (робіт,
послуг) від ТОВ «Віктрейд ЛТД» та ТОВ
«Еккобуд» та оплати його вартості
підтверджується документально,
господарські операції належним чином
відображені у бухгалтерському і
податковому обліку позивача та його
податковій звітності, а право на
включення до податкового кредиту суми
податку на додану вартість, сплаченої у
складі вартості продукції (робіт,
послуг), придбаних у ТОВ «Віктрейд ЛТД»
та у ТОВ «Еккобуд», посвідчується
належним чином оформленими
податковими накладними.

Щодо твердження податкового органу про
те, що у 1 кварталі 2011 року позивач
безпідставно включив до складу валових
витрат суму у розмірі 29829,99 грн. по
взаємовідносинах з ПП «Світло Плюс»,
колегія суддів зазначає.

На думку апелянта акти виконаних робіт,
складені з порушенням вимог пункту 2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за
№ 168/704 та не відповідають вимогам
пункту 9.2 статті 9 Закону України «Про
бухгалтерській облік та фінансову
звітність в Україні», оскільки не
містять даних щодо обсягів та змісту
наданих послуг, інформації про
фактично понесені витрати на надання
послуг з випробування устаткування
трансформаторних підстанцій.

З матеріалів справи вбачається, що
31.01.2011 року між ТОВ «Промет» (Замовник)
та ПП «Світло Плюс» (Підрядник) був
укладений договір підряду № 2,
відповідно до якого замовник доручає, а
підрядник приймає на себе зобов'язання
на свій ризик, власними силами та
засобами забезпечити монтаж, ремонт та
налагодження електроустановок і
електрообладнання. Відповідно до
пункту 2 даного договору, вартість
робіт визначається згідно з
будівельними нормами та правилами та
складає 100 000, 00 грн., в тому числі
податок на додану вартість становить
16667,0 грн. Дана договірна ціна складена
відповідно до ДБН Д.1.1-1-2000, що
підтверджується договірною ціною на
випробування устаткування
трансформаторних підстанцій
(програмний комплекс АВК -3 (2.7.0) у
розмірі 18,03360,00 грн. та 17,76239,00 грн. (том ІІ
а.с.185- 203).

Виконання зазначених робіт
підтверджується податковими
накладними від 31.03.2011 року №20 на суму
17762,39 грн. та від 22.02.2011 № 9 на суму 18033,60
грн., актами приймання виконаних
підрядних робіт № 02 та № 2/3, складених
за типовою формою № КБ-2в, яка
затверджена наказом Мінрегіонбуду
України від 04.12.2009 № 554, які підписані
посадовими особами та скріплені
печатками підприємств; довідками про
вартість виконаних будівельних робіт,
складених за типовою формою № КБ-3, яка
затверджена наказом Мінрегіонбуду
України від 04.12.2009 року № 554.

Дані акти приймання виконаних робіт
містять перелік робіт і витрат,
обґрунтування (шифр і № позиції
нормативу, одиницю виміру, кількість,
поточну ціну одиниці, витрати на
виконання робіт та витрати труда
працівників на обсяг робіт (люд/год).

Первинні документи, складені позивачем
та ПП «Світло Плюс» у ході
господарської операції, відповідають
вимогами чинного законодавства,
необхідним для надання їм юридичної
сили та доказовості.

Наявні матеріали справи підтверджують
фактичне здійснення позивачем
господарської операції з ПП «Світло
Плюс» з урахуванням його виду
економічної діяльності та подальше її
використання в оподатковуваних
операціях у межах його господарської
діяльності.

Не заслуговують на увагу, твердження
відповідача про завищення позивачем
балансової вартості запасів у 1
кварталі 2011 року, оскільки на
підтвердження зазначених обставин
податковим органом не надано жодного
доказу.

Згідно з пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у т.ч. витрати
з придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених п.п. 5.3-5.7 цієї
статті.

Абзацом 4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 цього закону
встановлено, що не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіж ними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена прави лами
ведення податкового обліку.

Згідно з п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про
податок на додану вартість» податковий
кредит - сума, на яку платник податку
має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду,
визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 цього
закону податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою п. 6.1 ст. 6 та ст. 8-1 цього
Закону, протягом такого звітного
періоду зокрема у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Згідно із пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 цього
закону не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пп. 7.2.6 цього пункту).

Положеннями п.7.2. ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість»
передбачено, що податкова накладна
видається платником податку, який
поставляє товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту;
податкова накладна складається у
момент виникнення податкових
зобов'язань продавця у двох
примірниках; податкова накладна є
одночасно звітним і розрахунковим
документом; право на нарахування
податку і складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку.

Наявні в матеріалах справи податкові
накладні, акти виконаних робіт
містять усі дані стосовно змісту
операції.

Таким чином, підсумовуючи
вищевикладене, позивач надав всі
докази, які підтверджують дійсність
господарських операцій з ТОВ «Віктрейд
ЛТД», ТОВ «Еккобуд» та ПП «Світло Плюс»
відповідач, у свою чергу, жодним чином
не довів правомірність винесення
оспорюваних податкових
повідомлень-рішень.

А тому, дослідивши позицію суду першої
інстанції та доводи апелянта, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
рішення суду першої інстанції є
законним і обґрунтованим, та винесене
на підставі повного і об'єктивного
аналізу матеріалів справи.

Відповідно до ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративній
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 201 - 204 КАС України.

Оскаржуване судове рішення в межах
вимог апеляційної скарги ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199,
200, 205, 206, 212, 254, КАС України, колегія
суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Державної податкової інспекції у
Макарівському районі Київської
області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 25 квітня
2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено
22.05.2014 року.

Головуючий суддя:
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Оксененко О.М.

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Оксененко О.М.