Справа № 826/6291/14
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2014 року № 826/6291/14
В приміщенні Окружного
адміністративного суду міста Києва за
адресою у м. Києві по вул.
Великій Васильківській, 81-а, Окружний
адміністративний суд міста Києва у
складі: головуючого Бояринцевої М.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
до Відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у місті Києві,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача: Публічне акціонерне
товариство "Перший український
про визнання неправомірними дії та
скасування постанови,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про
визнання неправомірними дії головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції Ченківського О.О. щодо
винесення постанови від 15 квітня 2014
року про відкриття виконавчого
провадження № 42955112 та про визнання
незаконною та скасування постанови
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції Ченківського О.О. від 15
квітня 2014 року про відкриття
виконавчого провадження №
В обґрунтування наведених вимог
позивач посилається на Конституцію
України, Закон України "Про виконавче
провадження" та зазначає, що постанова
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції Ченківського О.О. від 15 квітня
2014 року про відкриття виконавчого
провадження № 42955112 є незаконною та
підлягає скасуванню, оскільки
пропущено строк пред'явлення до
виконання виконавчого напису
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3
Представником відповідача через
канцелярію суду подані заперечення по
суті заявлених позовних вимог, в яких
відповідач зазначає про правомірність
винесення головним державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у місті
Києві постанови від 15 квітня 2014 року
про відкриття виконавчого провадження
№ 42955112 по примусовому виконанню
виконавчого напису нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 від 29 липня 2010 року
№ 4122, оскільки 30 грудня 2013 року
державним виконавцем було повернуто
виконавчий напис стягувачу у зв'язку з
відсутністю майна, на яке можливо
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.
15 квітня 2014 року головним державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у м. Києві
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження № 42955112 по
примусовому виконанню виконавчого
напису нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 від 29
липня 2010 року № 4122 про звернення
стягнення на двокімнатну квартиру
загальною площею 50,50 кв.м., житловою
площею 29,60 кв.м., яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_1 та за рахунок
отриманих коштів задовольнити вимоги
Публічного акціонерного товариства
"Перший український міжнародний банк" у
розмірі 472 533,65 грн.
Відповідно до статті 1 Закону України
від 21.04.1999 № 606-ХІV "Про виконавче
провадження" (із змінами та
доповненнями, далі - Закон 606-ХІV)
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).
Частинами першою та другою статті 2
Закону № 606-ХІV встановлено, що
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України "Про державну виконавчу службу"
(далі - державні виконавці).
Відповідно до частини першої статті 6
Закону № 606-ХІV державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
Державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії (частина
перша статті 11 Закону № 606-ХІV).
Відповідно до пункту 8 частини другої
статті 17 Закону № 606-ХІV підлягають
виконанню державною виконавчою
службою рішення інших органів
державної влади, якщо їх виконання за
законом покладено на державну
Згідно частини першої статті 25 Закону
№ 606-ХІV державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
Відповідно до частини другої статті 25
Закону № 606-ХІV державний виконавець
протягом трьох робочих днів з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.
У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.
Як вбачається з матеріалів справи, 10
квітня 2014 року Публічне акціонерне
товариство "Перший український
міжнародний банк" звернулося до
начальника відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у м. Києві
із заявою від 7 квітня 2014 року № КІЕ-61/134,
в якій просило відкрите виконавче
провадження на підставі виконавчого
напису нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 від
29 липня 2010 року № 4122 про звернення
стягнення на двокімнатну квартиру
загальною площею 50,50 кв.м., житловою
площею 29,60 кв.м., яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_1 та за рахунок
отриманих коштів задовольнити вимоги
Публічного акціонерного товариства
"Перший український міжнародний банк" у
розмірі 472 533,65 грн.
15 квітня 2014 року головним державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у м. Києві
винесено оскаржувану постанову про
відкриття виконавчого провадження №
Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 22 Закону № 606-ХІV інші виконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання протягом року, якщо інше не
передбачено законом.
З урахуванням наведеного суд приймає
до уваги доводи позивача відносно того,
що строк пред'явлення до виконання
виконавчого напису нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 від 29 липня 2010 року № 4122
закінчився в липні 2011 року.
Разом з тим, як встановлено під час
розгляду справи, Публічне акціонерне
товариства "Перший український
міжнародний банк" вже зверталося до
державної виконавчої служби з метою
примусового виконання виконавчого
напису нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 від 29
липня 2010 року № 4122.
Як вбачається з відмітки на
виконавчому написі нотаріуса, 30 грудня
2013 року державним виконавцем прийнято
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачу на підставі пункту
2 частини першої статті 47 Закону
України "Про виконавче провадження".
Згідно пункту 2 частини першої статті 47
Закону № 606-ХІV виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, якщо у
боржника відсутнє майно, на яке може
бути звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
Разом з тим, частиною п'ятою статті 47
Закону № 606-ХІV встановлено, що
повернення виконавчого документа
стягувачу з підстав, передбачених цією
статтею, не позбавляє його права
повторно пред'явити виконавчий
документ до виконання протягом
строків, встановлених статтею 22 цього
При цьому, згідно статті 23 Закону №
606-ХІV строки пред'явлення виконавчого
документа до виконання перериваються
пред'явленням виконавчого документа до
Після переривання строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання
перебіг строку поновлюється. Час, що
минув до переривання строку, до нового
строку не зараховується.
У разі повернення виконавчого
документа стягувачу у зв'язку з
неможливістю в повному обсязі або
частково виконати рішення строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання після переривання
встановлюється з дня його повернення, а
в разі повернення виконавчого
документа у зв'язку із встановленою
законом забороною щодо звернення
стягнення на майно чи кошти боржника, а
також проведення інших виконавчих дій
стосовно боржника, - з моменту
закінчення дії відповідної заборони.
З урахуванням наведеного та з огляду на
те, що державним виконавцем винесено
постанову про повернення виконавчого
документа стягувану 30 грудня 2013 року та
10 квітня 2014 року Публічне акціонерне
товариство "Перший український
міжнародний банк" повторно звернулося
до державної виконавчої служби з метою
примусового виконання виконавчого
напису нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 від 29
липня 2010 року № 4122, суд приходить до
висновку, що виконавчий документ
подано в межах річного строку,
визначеного статтею 22 Закону № 606-ХІV.
З урахуванням наведеного суд приходить
до висновку, що головним державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у місті
Києві в межах своїх повноважень
винесено постанову від 15 квітня 2014 року
про відкриття виконавчого провадження
№ 42955112.
Разом з тим, суд приймає до уваги доводи
представника позивача щодо наявності
двох відкритих виконавчих проваджень
про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості,
згідно укладеного кредитного договору
№ 5182605 від 17 січня 2007 року з огляду на
те, що під час розгляду справи судом
встановлено, що в провадженні відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у місті Києві перебуває
виконавче провадженні № 37000808 з
примусового виконання виконавчого
листа Подільського районного суду
міста Києва від 17 січня 2013 року № 2-5563/11
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
"Перший український міжнародний банк"
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 812 509,92 доларів США та штраф за
порушення умов кредитного договору у
Разом з тим, суд зазначає про наступне.
Відповідно до частини першої статті 1
Цивільного кодексу України цивільним
законодавством регулюються особисті
немайнові та майнові відносини
(цивільні відносини), засновані на
юридичній рівності, вільному
волевиявленні, майновій самостійності
Згідно статті 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.
Статтею 16 Цивільного кодексу України
встановлено, що кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: 1) визнання
права; 2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.
Разом з тим, статтею 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України справа
адміністративної юрисдикції - це
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.
За вимогами частини першої статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України компетенція адміністративних
судів щодо вирішення адміністративних
справ поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
З урахуванням наведеного суд зазначає,
що адміністративний суд не наділений
повноваженнями щодо вирішення
правомірності виконавчих проваджень, в
межах яких ОСОБА_1 зобов'язана сплатити
заборгованість, яка виникла перед
Публічним акціонерним товариством
"Перший український міжнародний банк",
згідно укладеного кредитного договору
№ 5182605 від 17 січня 2007 року. Разом з тим,
позивач з метою захисту свого
майнового інтересу наділена правом
звернутися до суду за правилами
Цивільного процесуального кодексу
З огляду на встановлене та враховуючи,
що під час розгляду даної
адміністративної справи судом
встановлено правомірність дій
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві щодо винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження № 42955112 по примусовому
виконанню виконавчого напису
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 від 29
липня 2010 року № 4122, відповідно правові
підстави для скасування зазначеної
постанови державного виконавця
За таких обставин, суд приходить до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог, тому позов визнається
таким, що задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 98, 160-163, 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у місті Києві, про визнання
неправомірними дії та скасування
постанови відмовити повністю.
Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленим статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими статтями 185-187 КАС
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
М.А.Бояринцева