Справа № 498/2167/13-а
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

27 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 498/2167/13-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Теренчук Н.С.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Вербицької Н.В.,

Федусика
А.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Одесі апеляційну
скаргу Відділу примусового виконання
рішень Управління державної
виконавчої служби ГУЮ в Одеській
області на постанову
Великомихайлівського районного суду
Одеської області від 24 грудня 2013р. по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби ГУЮ в Одеській
області про визнання дій державного
виконавця протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013р. ОСОБА_2 звернулась до
суду із позовом до Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби ГУЮ в Одеській
області (далі-ДВС) про визнання дій
старшого державного виконавця
Гортолум В.С. протиправними, скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 06.09.2012р. та зобов'язання
здійснити примусове виконання
судового рішення у повному обсязі.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивачка посилається на те, що на
виконанні ДВС перебував виконавчий
лист Великомихайлівського районного
суду Одеської області від 9 грудня 2010р.
про зобов'язання управління Пенсійного
фонду України у Великомихайлівському
районі Одеської області здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_2
підвищення до пенсії, передбачене ст.6
ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»
за період з 13.01.2009р. по 09.12.2010р. Державним
виконавцем 06.09.2012р. винесена постанова
про закінчення виконавчого
провадження, у зв'язку з тим, що у
боржника, який фінансується з
Державного бюджету, відсутні кошти на
виплату їх позивачці. Позивачка вважає
вказану постанову незаконною, з огляду
на що звернулась до суду про
задоволення позовних вимог.

Постановою Великомихайлівського
районного суду Одеської області від 24
грудня 2013р. заяву ОСОБА_2 до Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби ГУЮ в Одеській області про
визнання неправомірними дій
державного виконавця та зобов'язання
вчинити певні дії - задоволено.

Визнано неправомірними дії державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
по винесенню постанови про закінчення
виконавчого провадження ВП №33884446 від
06.09.2012р.

Визнано незаконною та скасовано
постанову державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області по винесенню
постанови про закінчення виконавчого
провадження ВП №33884446 від 06.09.2012р.

Зобов'язано відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
відновити виконавче провадження по
виконанню виконавчого листа №2-а-24/2010,
виданого 23.07.2012р. Великомихайлівським
районним судом Одеської області.

В апеляційній скарзі апелянт просить
постанову суду скасувати, ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовної заяви,
посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у
відповідності до п.1 ч.1 ст.197 КАС
України, апеляційну скаргу можливо
розглянути в порядку письмового
провадження, оскільки в матеріалах
справи достатньо доказів для вирішення
справи по суті.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку про залишення
апеляційної скарги без задоволення,
постанови суду без змін, з наступних
підстав.

За правилами ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що ДВС
не здійснило усіх передбачених ЗУ «Про
виконавче провадження» дій по
виконанню рішення суду, постанова про
закінчення виконавчого провадження є
передчасною, а тому підлягає
скасуванню.

Вирішуючи спір судова колегія вважає,
що суд першої інстанції повно та
об'єктивно дослідив обставини по
справі, надані докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що відповідно до
рішень Великомихайлівського районного
суду Одеської області від 9 грудня 2010р.
та Одеського апеляційного
адміністративного суду від 20.10.2011р.
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у Великомихайлівському
районі Одеської області здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_2
підвищення до пенсії, передбачене ст.6
ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»
за період з 13.01.2009р. по 09.12.2010р.

Постановою державного виконавця від
16.08.2012р. відкрито виконавче
провадження.

Пенсійним фондом на виконання рішення
суду здійснено перерахунок пенсії,
проте заборгованість не виплачена,
посилаючись на відсутність коштів.

У зв'язку з цим, державним виконавцем
06.09.2012р. винесена постанова про
закінчення виконавчого провадження.

Вирішуючи питання правомірності
прийняття постанови, суд першої
інстанції виходив з наступного.

Правовідносини, які виникли в даній
справі регулюються ЗУ «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999р. №606-XIV, в
редакції, яка була чинна на момент
виникнення спірних правовідносин.

Згідно ст.19 ЗУ «Про виконавче
провадження» державний виконавець
відкриває виконавче провадження на
підставі виконавчого документа,
зазначеного в ст.17 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.25 цього Закону
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Згідно ч.2 ст.25 цього Закону державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

За правилами ст.75 зазначеного Закону,
після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання
може бути проведено без участі
боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом, та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.

При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону.

Згідно із ст.89, у разі невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні дії,
та рішення про поновлення на роботі
державний виконавець виносить
постанову про накладення штрафу на
боржника - фізичну особу від десяти до
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян; на посадових осіб -
від двадцяти до сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на боржника - юридичну особу -
від сорока до шістдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання.

У разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та обґрунтовано
дійшов до висновку, що державним
виконавцем не здійснені усі
передбачені Законом дії, щодо
виконання рішення суду. Посилання
боржника на відсутність коштів не є
поважною причиною, у зв'язку з
наступним.

За правилами ч.1 ст.3 ЗУ «Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень», виконання рішень суду про
стягнення коштів, боржником за якими є
державний орган, здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Крім того, ст.382 Кримінального кодексу
України, встановлена відповідальність
за не виконання рішення суду.

Аналіз вище вказаних норм, дає
можливість дійти до висновку, що суд
першої інстанції правильного
застосував норми матеріального та
процесуального права, а посилання на
відсутність коштів у боржника, який є
державним органом є безпідставними та
не можуть бути визнані поважними.

За таких обставин, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що постанова
державного виконавця є протиправна та
не відповідає вимогам закону, оскільки
рішення суду не виконано, а тому не має
підстав для закриття виконавчого
провадження.

В доводах апеляційної скарги апелянт
посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права. На думку судової колегії,
викладені у скарзі доводи не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що постанова суду ухвалена з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, а тому не вбачає
підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.197, 198, 200, 206 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби ГУЮ в Одеській області -
залишити без задоволення.

Постанову Великомихайлівського
районного суду Одеської області від 24
грудня 2013р. - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Ю.М. Градовський

Судді:
Н.В. Вербицька

А.Г. Федусик