Справа № 199/9593/13а(2а/199/278/13)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2014 рокусправа №
199/9593/13а(2а/199/278/13) Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів: головуючого
судді Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська на постанову
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 19 грудня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська про визнання
протиправними дій ,-

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2013 року ОСОБА_2 звернулась
до суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська в якому просила
визнати протиправними дії та
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок і виплату призначеної
ОСОБА_2 пенсії з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати,
відповідно до довідки Державної
фінансової інспекції у
Дніпропетровській області від 06.08.2013
року №04-11-05-19/9796 та індексації
заробітної плати з 04.08.2009 року.

В обґрунтуванні заявлених вимог
позивач посилався на те, що їй
призначена пенсія без урахування
матеріальної допомоги, на яку
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування і яка увійшла в довідку про
складові заробітної плати, що
подається для призначення пенсії.

Постановою Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
19 грудня 2013 року адміністративний
позов ОСОБА_2 задоволено повністю.
Визнано неправомірними дії
відповідача, зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська здійснити ОСОБА_2
перерахунок та виплату пенсії,
починаючи з 04.08.2009 року з урахуванням у
складі заробітної плати «Інших
виплат», до яких віднесені суми
індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, на які
нараховані та сплачені внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Не погодившись з ухваленим рішенням
відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою в якій посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права, просить скасувати оскаржувану
постанову та винести нову, якою
відмовити в задоволенні позову
повністю. Апеляційна скарга
обґрунтована тим, що відповідно до ст.33
Закону України «Про державну службу»
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. При цьому матеріальна
допомога на оздоровлення не
передбачена ст.33 Закону України «Про
державну службу» як складова
заробітної плати державного службовця,
тому зазначена виплати не враховуються
для обчислення пенсії.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, дослідивши матеріали
справи, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_2 з 04.08.2009
року року позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України у
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська та отримує пенсію
державного службовця, призначену
згідно Закону України «Про державну
службу».

При цьому, при призначенні розміру
пенсії ПФУ не враховано матеріальну
допомогу на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, яку
отримував позивач за час роботи.

20.08.2013 року позивач звернувся до
Пенсійного фонду з заявою про
поновлення права на більший розмір
пенсії і просив здійснити перерахунок
пенсії з дати її призначення з
урахуванням у складі заробітку
матеріальної допомоги на оздоровлення,
з якої справлялись страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідач, листом №3804/06 «Про відмову в
перерахунку пенсії» від 29.08.2013 року
відмовив у здійсненні такого
перерахунку, мотивуючи тим, що
матеріальна допомога не входить до
складу заробітної плати державного
службовця, тому зазначені виплати не
враховуються для обчислення пенсії

Не погодившись з такими діями
відповідача, ОСОБА_2 звернулась до суду
з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та
задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
матеріальна допомога, яку отримував
позивач за час роботи, має бути
врахована при розрахунку пенсії,
оскільки на неї нараховувались
страхові внески, які сплачувалися у
повному обсязі.

Дослідивши обставини справи, колегія
суддів вважає законним та
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.37 Закону України
«Про державну службу» пенсія державним
службовцям призначається у розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які враховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, без
обмеження граничного розміру пенсії, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

Тобто, вказаною нормою встановлено, що
об'єктом обчислення розміру пенсії при
призначенні пенсії для відповідача є
сума заробітної плати, з якої
справляється збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про
державну службу» державним службовцям
надається щорічна відпустка
тривалістю 30 календарних днів, якщо
законодавством не передбачено більш
тривалої відпустки, з виплатою
допомоги для оздоровлення у розмірі
посадового окладу.

У частині першій ст.1 Закону України
«Про оплату праці» від 24.03.1995 року
№108/95ВР встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України Аналіз наведених положень дає
підстави для висновку, що матеріальна
допомога на оздоровлення та допомога
для вирішення соціально-побутових
питань входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про те, що матеріальна
допомога та індексація, на яку
нараховувались страхові внески або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування (після набрання чинності
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»)
включається до складу заробітної плати
державного службовця, враховується при
обчисленні розміру його пенсії, є
правильним, оскільки перевага має
надаватись не положенням Закону
України «Про державну службу» та
Закону України «Про оплату праці», які
щодо спірних відносин є загальними, а
спеціальним нормам, що визначають
виплати (доходи) для обчислення пенсії,
за наведених обставин - стаття 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
стаття 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Разом з тим, колегія суддів вважає що
судом помилково застосовані положення
ст. 99 КАС України щодо строку звернення
до суду.

Частиною 1 статті 99 КАС України (тут та
далі в редакції чинній на момент
постановлення оскаржуваної ухвали)
установлено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Відповідно до ч. 2 цієї статті, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

З наведених вище приписів КАС України
вбачається, що ч. 2 ст. 99 КАС України
визначено загальний строк звернення до
адміністративного суду, який
обчислюється з дня коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, за умови якщо
Кодексом адміністративного
судочинства України або іншими
законами не визначено спеціальних
строків та порядок їх обчислення.

Із матеріалів справи колегія суддів
вбачає, що позивач звернувся в суд з
позовом в якому оскаржуються дії УПФУ в
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська з питань виплати ї
пенсії, для звернення з яким, з огляду
на предмет спору, не встановлено
спеціальних строків, а тому
застосуванню підлягає строк
визначений ч. 2 ст. 99 КАС України.

Суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку, що до спірних
відносин підлягає застосуванню строк
визначений ч. 4 ст. 99 КАС України,
оскільки матеріалами справи не
підтверджується те, що позивач
реалізував своє право на досудовий
порядок врегулювання спору, з огляду на
таке.

Відповідно до ст. 105 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», застраховані особи та
члени їхніх сімей мають право на
оскарження дій (бездіяльності)
страхувальників, виконавчих органів
Пенсійного фонду та їх посадових осіб
відповідно до законодавства про
звернення громадян, а також у судовому
порядку.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про
звернення громадян», скарга на дії чи
рішення органу державної влади, органу
місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації,
об'єднання громадян, засобів масової
інформації, посадової особи подається
у порядку підлеглості вищому органу
або посадовій особі, що не позбавляє
громадянина права звернутися до суду
відповідно до чинного законодавства, а
в разі відсутності такого органу або
незгоди громадянина з прийнятим за
скаргою рішенням - безпосередньо до
суду.

Враховуючи викладені вище правові
положення, колегія суддів доходить
висновку, що у даному випадку порядок
досудового вирішення спору
реалізовується шляхом подання скарги
на рішення, дії чи бездіяльності
відповідного органу державної влади до
вищого органу в порядку підлеглості. за
таких обставин звернення позивача до
УПФУ не можна розцінювати як досудовий
порядок вирішення спору.

З огляду на викладене, висновки суду
першої інстанції зроблені без
належного з'ясування обставин справи
та з порушенням норм процесуального
права, що є підставою для скасування
рішення суду з винесенням нового про
часткове задоволення позовних вимог.

Таким чином, до спірних відносин
підлягає застосуванню шестимісячний
строк звернення до адміністративного
суду, який обчислюється з дня коли
позивач дізнався чи повинен був
дізнатися про порушення своїх прав.
Разом з тим слід звернути увагу, що
позовні вимоги позивача стосуються
перерахунку пенсії, яка є періодичною
(щомісячною) виплатою, а тому позивач
отримуючи пенсію на протязі періоду з
2009 по 2013 роки міг звернутись до органу
Пенсійного фонду України з вимогою про
надання роз`яснення формування своєї
пенсії, однак цим правом скористався
лише в серпні 2013 року.

Як вбачається із матеріалів справи
позивачем оскаржуються дії
відповідача щодо нарахування і виплати
пенсії за період з 04.08.2009 року, в той час
як до суду ОСОБА_2 звернулась 04.09.2013
року, тобто із пропуском
шестимісячного строку звернення до
адміністративного суду. Доказів
поважності пропуску цього строку,
матеріали справи не містять.

За таких обставин, з врахуванням дати
звернення до суду, а також у
відповідності до вимог ч.2 ст. 99 КАС
України, колегія суддів доходить
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог з 04.03.2013 року, інша
частина позовних вимог підлягає
залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 182-3,197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська - задовольнити
частково.

Постанову Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
19 грудня 2013 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська щодо неврахування
при розрахунку пенсії ОСОБА_2 розміру
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, та сум
індексації заробітної плати.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі

м.Дніпропетровська здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з
04.03.2013 року з урахуванням розміру
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, та сум
індексації заробітної плати, з
урахуванням фактично сплачених сум.

Позовні вимоги за період до 03.03.2013 року
включно - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з
моменту постановлення та у
відповідності до ч.10 ст. 183-2 КАС України
є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко