Справа № 2-а/484/297/13
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 р. Справа № 2-а/484/297/13

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Маржина Т.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В. судді -
Потапчук В.О. судді - Коваль М.П.

розглянувши у письмовому провадженні у
приміщенні Одеського апеляційного
адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в м. Первомайську та
Первомайському районі Миколаївської
області на Постанову Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 17 грудня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_4 до управління
Пенсійного фонду України в м.
Первомайську та Первомайському районі
Миколаївської області про визнання
незаконними дій посадових осіб щодо
відмови в перерахунку поновленої
пенсії та зобов'язання вчинити певні
дії, -

встановиЛА:

Позивач звернувся до Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області з позовом до управління
Пенсійного фонду України в м.
Первомайську та Первомайському районі
Миколаївської області про визнання
незаконними дій посадових осіб щодо
відмови в перерахунку поновленої
пенсії та зобов'язання вчинити певні
дії.

Постановою Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 17 грудня 2013 року позов
задоволено. Визнано незаконними дії
Управління Пенсійного фонду України в
м. Первомайську та Первомайському
районі щодо відмови у здійсненні
перерахунку ОСОБА_4 розміру
поновленої пенсії за віком. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
м. Первомайську та Первомайському
районі Миколаївської області
здійснити перерахунок ОСОБА_4
поновленої пенсії за віком, починаючи з
20.01.2012 року, в розмірі, передбаченому
чинним Законом України №1058 ХIV від
09.07.2003 року "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" із
змінами та доповненнями на момент
нарахування та виплати пенсії з
урахуванням матеріалів пенсійної
справи.

Управління Пенсійного фонду
України в м. Первомайську та
Первомайському районі Миколаївської
області, не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подало
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
Постанову Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 17 грудня 2013 року та винести
нове рішення, яким відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог
апеляційної скарги апелянт
посилається на те, що рішення суду
першої інстанції є необґрунтованим,
незаконним та прийнятим з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачу ОСОБА_4 по досягненню ним
пенсійного віку було призначено пенсію
за віком з 12.12.1995 року, яку він
отримував. Виплату пенсій йому
припинено у 2002 році у зв'язку з виїздом
на постійне місце проживання за кордон.
Позивачу у зв'язку із цим відповідно до
вимог ст.92 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» було нараховано та
виплачено перед від'їздом пенсію за 6
місяців. Позивач з вересня 2001 року по
теперішній час постійно проживає в
Ізраїлі, однак має громадянство
України.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16 квітня 2013
року зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Первомайську та
Первомайському районі Миколаївської
області поновлено виплату пенсії
ОСОБА_4 з 20 січня 2012 року. На підставі
вказаної Постанови відповідачем було
поновлено виплату пенсії ОСОБА_4 в
розмірі, який існував на момент
припинення виплати пенсії.

Як вбачається з листа управління
Пенсійного фонду України в м.
Первомайську та Первомайському районі
Миколаївської області № 59-с-08 від 11.09.2013
року, у перерахунку розміру пенсії
відповідно до вимог чинного
законодавства відповідачем було
відмовлено з посиланням на відсутність
законодавчого врегулювання виплати
поновлених пенсій.

Відповідно до ст. 8 Конституції України
в Україні діє принци верховенства
права. Конституція України має найвищу
юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на
основі Конституції України і повинні
відповідати їй. Органи державної влади
та місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язанні діяти лише
на підставі, в межах повноважень, та у
спосіб, що передбачені Конституції
України (стаття 19 ч.2 Конституції
України).

Відповідно до ст.46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Тобто
право на отримання пенсії в Україні є
конституційним правом громадянина
України.

Статтею 24 Конституції України
передбачено, що громадяни мають рівні
конституційні права і свободи та є
рівними перед законом. Не може бути
привілеїв чи обмежень за ознаками раси,
політичних, релігійних та інших
переконань, статі, етнічного та
соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками.

Статтею 64 Конституції України
встановлено вичерпний перелік
випадків, при яких допускається
обмеження прав і свобод людини а саме: в
умовах воєнного або надзвичайного
стану можуть встановлюватись окремі
обмеження прав і свобод людини із
зазначеннями строку дії цих обмежень
та визначено ряд прав і свобод, які не
можуть бути обмежені за жодних
обставин.

Виходячи зі змісту ст. 22 та ст. 64
Конституції України право громадян
на соціальний захист, інші
соціально-економічні права можуть бути
обмежені у тому числі зупиненням дії
законів (їх окремих положень) лише в
умовах воєнного або надзвичайного
стану на певний строк.

Стаття 1 Протоколу №12 до Конвенції про
захист прав людини та основоположних
свобод передбачає аналогічні
положення недопущення дискримінації
гарантованих законом прав, а саме
здійснення будь-якого передбаченого
законом права забезпечується без
дискримінації за будь-якою ознакою,
наприклад за ознакою статті, раси,
кольору шкіри, мови, релігії,
політичних чи інших переконань,
національного чи соціального
походження, належності до національної
меншини, майнового стану, народження
або іншою ознакою.

У ч.3 ст.22 Конституції України
проголошено, що при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і
свобод.

Згідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
здійснюється за принципами:
рівноправності застрахованих осіб
щодо отримання пенсійних виплат та
виконання обов'язків стосовно сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України
№1058 ХIV від 09.07.2003 року "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі Закон №1058)
мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 35 років, а у жінок
30 років страхового стажу
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.

Частиною 2 ст. 28 Закону України №1058
передбачено, що за кожний повний рік
страхового стажу понад 35 років
чоловікам і 30 років жінкам пенсія за
віком збільшується на 1 відсоток
розміру пенсії, обчисленої відповідно
до статті 27 цього Закону, але не більш
як на 1 відсоток мінімального розміру
пенсії за віком, зазначеного в абзаці
першому цієї частини.

Розмір пенсії за віком, обчислений
за раніше діючим законодавством,
підвищується з дня набрання чинності
цим Законом до дня її призначення в
порядку, передбаченому частинами
першою та другою статті 42 цього Закону
(пункт 3 частини 2 статті 27 Закону
України №1058).

Згідно до ч.3 статті 42 Закону №1058, у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії,
обчислений відповідно до статті 28
цього Закону (крім пенсіонерів, які
працюють (провадять діяльність,
пов'язану з отриманням доходу, що є
базою нарахування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування). Перерахунок
пенсії проводиться з дня встановленого
прожиткового мінімуму.

Стаття 43 Закону №1058 передбачає, що
перерахунок пенсій за віком, по
інвалідності, в разі втрати
годувальника, за вислугу років,
призначених до набрання чинності цим
Законом, здійснюється за нормами
цього Закону на підставі документів
про вік, страховий стаж, заробітну
плату (дохід) та інших документів, що
знаходяться на час перерахунку у
пенсійній справі та відповідають
вимогам законодавства, що діяло раніше,
а також додаткових документів,
одержаних органами Пенсійного фонду.

Отже, посилання відповідача на
відсутність законодавчо визначеного
порядку поновлення пенсій особам, які
вибули на постійне місце проживання за
кордон, є необґрунтованими та
суперечать фактичним обставинам
справи, так як на підставі рішення суду,
яке набрало законної сили пенсія
ОСОБА_4 була поновлена, і вона повинна
перераховуватись відповідно до
діючого законодавства так само, як і
іншим громадянам України, оскільки
ОСОБА_4 не працює. В даному випадку з
боку відповідача вбачається явна
дискримінація позивача за місцем його
проживання, а його права як громадянина
України значно порушені в порівнянні з
іншими громадянами України, які
отримують пенсію за віком.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4
про визнання незаконними дій посадових
осіб щодо відмови в перерахунку
поновленої пенсії та зобов'язання
вчинити певні дії належним чином
обґрунтовані, підтверджені наявними у
справі матеріалами підлягають
задоволенню.

Доводи апеляційних скарг висновків
суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Первомайську та Первомайському районі
Миколаївської області, - залишити без
задоволення.

Постанову Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 17 грудня 2013 року по справі
№ 2-а/484/297/13, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню у касаційному порядку не
підлягає.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк суддя В.О.
Потапчук суддя М.П. Коваль