Справа № 9101/79793/2011
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2012-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2012 рокусправа № 2а-0870/3693/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Пасічник Т.В.

за участю представників:

позивача: - Кудоярова Л.Е.
(дов. від 04.12.2012)

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Жовтневому
районі м. Запоріжжя

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 20 червня 2011
року

у справі № 2а-0870/3693/11

за позовом приватного підприємства
«Стандарт-Сервіс»

до Державної податкової інспекції в
Жовтневому районі м. Запоріжжя

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

встановила:

Приватне підприємство
«Стандарт-Сервіс» звернулося до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції в Жовтневому районі м.
Запоріжжя, в якому просило скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Запоріжжя №
від 18.04.2011 про сплату 77 083,33 грн.
податкового зобов'язання з податку на
прибуток та № від 18.04.2011 про
сплату 61 667,00 грн. податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
податковий кредит сформований
правомірно по правовідносинах з ТОВ
«Младлен групп, ЛТД», оскільки
підтверджений належним чином
складеними податковими накладними, а
придбані у ТОВ «Младлен групп, ЛТД»
товари використовувались позивачем у
власній господарській діяльності, що
свідчить про правомірність формування
валових витрат. Також позивач вказує,
що договори, укладені з ТОВ «Младлен
групп, ЛТД» у судовому порядку не
скасовані, контрагент на момент дії
договірних відносин був платником
податку на додану вартість та мав
необхідну правоздатність для
укладання договорів, отже
фінансово-господарська операція є
легітимною та відсутні правові
підстави для визнання правочину
нікчемним..

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 20.06.2011
адміністративний позов задоволено в
повному обсязі. Визнано протиправними
та скасовано податкові
повідомлення-рішення від 18.04.2011 №
та № .

Не погодившись із постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу (а.
с. 91), в якій, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Запорізького
окружного адміністративного суду та
постановити нове судове рішення, яким у
позові відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
позивачем включено до складу валових
витрат суми постачання електротоварів
від ТОВ «Младлен групп, ЛТД» та
сформовано податковий кредит згідно
первинних документів, підписаних не
уповноваженою особою відповідно до
висновку експерта Наукової
лабораторії криміналістичних
досліджень та протоколу допиту свідка
директора ТОВ «Младлен групп, ЛТД»
ОСОБА_2 Відповідач вказує, що оскільки
первинні бухгалтерські документи
підписані особою, що не мала
відповідної цивільної дієздатності,
отже формування позивачем за вказаною
операцією податкового кредиту та
валових витрат є незаконним.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав доводи, викладені
в апеляційній скарзі.

Представник відповідача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечує. Зазначає, що рішення судом
першої інстанції прийнято законно та
обґрунтовано.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, ДПІ в Жовтневому
районі м. Запоріжжя проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку позивача з питання
правомірності обчислення, повноти і
своєчасності сплати до бюджету сум з
податку на прибуток та податку на
додану вартість при взаємовідносинах з
ТОВ «Мадлен груп, ЛТД» за період з 01.01.2010
по 31.03.2010, за результатами якої складено
акт №77/23-2/31216543 від 28.03.2011.

В ході перевірки встановлено порушення
позивачем:

п.5.1, абз.4 п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», в результаті чого
занижено податок на прибуток на суму
77083,00 грн., а саме: по податковим
періодам 1 квартал 2010 року у розмірі
77083,33 грн.

пп. 7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість», в
результаті чого занижено податок на
додану вартість у сумі 61666,67 грн., а
саме: за січень 2010 року у сумі 61667,00 грн.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення:

№ від 08.04.2011, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
у розмірі 77080,75 грн., в тому числі за
основним платежем - 61667,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями -
15416,75 грн.

№ від 08.04.2011, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на прибуток у
розмірі 96353,75 грн., в тому числі за
основним платежем - 77083,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями -
19271,75 грн.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про помилковість висновків
податкового органу.

Відповідно до п.5.1. Закону України від
28.12.1994 №334/94-ВР «Про оподаткування
прибутку підприємств» валові витрати
виробництва та обігу (далі - валові
витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Підпунктом 5.2.1. пункту 5.1. Закону
№334/94-ВР передбачено, що до складу
валових витрат включаються суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті.

Не належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку (пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5
Закону №334/94-ВР).

Відповідно до п.п.7.4.1. п.7.4 ст.7 Закону
України №168/97-ВР від 03.04.1997 «Про податок
на додану вартість» податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку, зокрема, з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4. статті 7 Закону
№168/97-ВР не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями.

Підпунктом 7.2.3 пункту 7.2. статті 7 Закону
№168/97-ВР передбачено, що податкова
накладна складається у момент
виникнення податкових зобов'язань
продавця у двох примірниках. Оригінал
податкової накладної надаються
покупцю, копія залишається у продавця
товарів (робіт, послуг). Податкова
накладна є звітним податковим
документом і одночасно розрахунковим
документом.

Отже, Законом №168/97-ВР чітко
передбачено, що податкова накладна є
підставою для нарахування податкового
кредиту за умови, що вона складена
особою, зареєстрованою як платник
податку.

Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону
України «Про бухгалтерській облік та
фінансову звітність в Україні» від
16.07.99 №996-XIV, фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Частинами другою та третьою ст. 9 Закону
№996-XIV передбачено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, що
фіксують факт здійснення
господарської операції. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю й
упорядкування оброблених даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні і зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назва документа;
дату і місце складання; назва
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст і обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що мають можливість
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи,
04.01.2010 між ТОВ «Младлен групп, ЛТД»
(Постачальник) та Позивачем (Покупець)
укладено договір купівлі-продажу з
відстрочкою платежу №04/01-1, відповідно
до якого Постачальник забезпечує
поставку товару, а Покупець приймає та
оплачує товар на умовах обумовлених
вказаним договором. Згідно з п.3.2, 3.3.
договору загальна вартість товару
складає - згідно наданих накладних, а
розрахунки здійснюються шляхом
перерахування коштів на рахунок,
вказаний Постачальником як з 100%
передоплатою так і з відстрочкою 90 днів
з моменту поставки кожної партії
товару.

Фактичне виконання вказаного договору
підтверджується видатковою накладною
№812049 від 04.01.2010, податковою накладною
№040106 від 04.01.2010 на загальну суму 370000,00
грн., в т. ч. ПДВ 61666,67 грн., платіжним
дорученням №198 від 11.01.2010 р. на загальну
суму 370000,00 грн., товарно-транспортною
накладною від 04.01.2010.

Вищенаведений договір, податкова
накладна містять всі обов'язкові
реквізити, що передбачені для
оформлення первинних документів: назву
послуг, їх вартісне вираження, одиницю
виміру, місце та дату складання, посади
та підписи уповноважених осіб. При
цьому, зазначені документи, що
засвідчують факт надання послуг, не
визнано недійсними у встановленому
чинним законодавством порядку.

Також, матеріалами справи
підтверджено, що на момент вчинення
правочину та протягом строку його дії
сторони були платниками податку на
додану вартість, що підтверджується
свідоцтвом про реєстрацію платника
податків на додану вартість ТОВ
«Младлен групп, ЛТД» №360700 від 27.05.2010 та
довідкою з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії АЕ №961775 від
08.06.2011, які містяться в матеріалах
справи.

В подальшому, отримані за договором з
ТОВ «Младлен груп, ЛТД» електричні
товари використані позивачем у
господарській діяльності, що
підтверджується накладними №1, 2, 3 від
04.01.2010, договором №Т 03/01-09 від 03.01.2009,
актом виконаних робіт від 30.01.2010,
платіжним дорученням №229 від 02.04.2010.

Отже, позивачем надано всі необхідні
документи, які підтверджують закупівлю
вищевказаного товару та його
використання в господарській
діяльності, а відтак і правомірність
формування ним валових витрат.

Також, виходячи з наведених обставин та
зважаючи на наявність у позивача
належним чином оформленої податкової
накладної, колегія суддів доходить
висновку про правомірність формування
позивачем податкового кредиту.

Посилання відповідача на висновок
експертів Наукової лабораторії
криміналістичних досліджень від 18.01.2011
№1 щодо не належності підпису
директора ТОВ «Младлен груп, ЛТД»
ОСОБА_2 підпису зробленому на
первинних документах вказаного
товариства, виписаних в адресу
позивача, протокол допиту свідка від
09.09.2010 щодо ОСОБА_2 як доказ відсутності
правових підстав у позивача для
формування податкового кредиту та
валових витрат не приймається колегією
суддів до уваги, зважаючи на той факт,
що вказані процесуальні документи не
можуть бути доказами здійснення
підприємством діяльності, яка
заборонена законом, оскільки вказані
документи приймаються слідчим або
органом дізнання на етапі досудового
слідства та пред'явлення обвинувачення
і є документами, які містять
інформацію, зібрану в обґрунтування
наявності або відсутності вчинення
злочину, проте єдиним доказом вчинення
чи не вчинення злочину є вирок суду.

Зважаючи на той факт, що саме
постановляючи вирок, суд вирішує,
зокрема, питання чи мало місце діяння, у
вчиненні якого обвинувачується
підсудний; чи має це діяння склад
злочину і якою саме статтею
кримінального закону він передбачений;
чи винен підсудний у вчиненні цього
злочину; чи підлягає підсудний
покаранню за вчинений ним злочин, отже
єдиним доказом вчинення злочину,
передбаченого Кримінальним кодексом
України є вирок суду (стаття 324
Кримінально-процесуального кодексу
України.

З огляду на той факт, що в матеріалах
справи відсутній вирок стосовно
посадової особи ТОВ «Мадлен груп, ЛТД»,
тобто відсутні належні та допустимі
докази порушення ним чинного
законодавства під час здійснення
господарської діяльності, колегія
суддів приходить до висновку наявність
правових підстав у позивача для
формування податкового кредиту та
валових витрат.

До того, колегія суддів зазначає, що
створення юридичної особи з метою
надання послуг іншим особам щодо
ухилення від сплати податків само по
собі не означає, що всі правочини,
укладені такою юридичною особою,
вчинені з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства. Тому у кожному окремому
випадку необхідно з'ясовувати
наявність чи відсутність мети сторін
договору, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства.
Юридичними наслідками визнання
установчих документів підприємства
недійсними мають бути скасування його
державної реєстрації та здійснення
ліквідаційної процедури, під час якої
вирішуються питання про задоволення
вимог кредиторів, в тому числі держави.
Самі факти визнання установчих
документів підприємства недійсними чи
скасування його державної реєстрації
не тягнуть за собою недійсність всіх
угод, укладених з моменту державної
реєстрації підприємства і до моменту
його виключення з державного реєстру.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції під час
розгляду даної справи об'єктивно,
повно, всебічно дослідив обставини, які
мають суттєве значення для вирішення
справи, дав їм правильну юридичну
оцінку, застосував до правовідносин, як
виникли між сторонами по справі норми
права, які регулюють саме ці
правовідносини і зробив обґрунтований
висновок про задоволення позовних
вимог.

Передбачених статтею 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нового
судового рішення не вбачається, у
зв'язку з чим колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Жовтневому
районі м. Запоріжжя залишити без
задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 20 червня 2011
року у справі № 2а-0870/3693/11 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко