Справа № 513/746/14-а
Суддя: Смірнова І. О.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 513/746/14-а
Провадження № 2-а/513/18/14
Саратський районний суд Одеської
У Х В А Л А

21 травня 2014 року суддя Саратського
районного суду Одеської області
Смірнова І.О.,

розглянувши адміністративний позов

ОСОБА_1

до

Головного управління
міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області,

з викликом третьої
особи - Древова Миколи Івановича

про

визнання дій посадових осіб ГУ МВС
України в Одеській області, пов'язаних
з постановкою на облік в управлінні
інформаційно аналітичного
забезпечення, незаконними,

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Саратського
районного суду з позовом до
відповідача про визнання дій посадових
осіб ГУ МВС України в Одеській області,
пов'язаних з постановкою на облік в
управлінні інформаційно аналітичного
забезпечення, незаконними, вказуючи, що
з 12 лютого 2004 року по 29 грудня 2012 року
позивачка працювала головним
державним санітарним лікарем
Саратського району.

З 2 січня 2013 року і по теперішній час
вона працює начальником Саратського
міжрайонного управління Державної
санітарно епідеміологічної служби в
Одеській області.

З лютого 2004 року і по теперішній час, у
підпорядкованій їй установі, з різних
питань, неодноразово проводилися
перевірки контролюючими органами,
уповноваженими на здійснення таких
перевірок.

Однак, за вказаний період суттєвих
порушень, як в санітарно
епідеміологічній службі Саратського
району до 29 грудня 2012 року, а так само з 2
січня 2013 року в Саратському
міжрайонному управлінні Головного
управління Державної санітарно
епідеміологічної служби в Одеській
області, виявлено не було.

З 2 січня 2013 року їх санітарно
епідеміологічна служба в Одеській
області була реорганізована.

В грудні місяці 2013 року у їх
Головному управлінні Державної
санітарно-епідеміологічної служби в
Одеській області, так само
уповноваженими органами, була
здійснена перевірка.

За результатами даної перевірки, в
січні місяці 2014 року позивачці стало
відомо про те, що позивачка, як особа, що
є державним службовцем, перебуває на
обліку в управлінні інформаційно -
аналітичного забезпечення ГУ МВС
України в Одеській області.

Відділ кадрів Головного управління
Державної санітарно - епідеміологічної
служби в Одеській області звернувся із
запитом про проведення спеціальної
перевірки щодо позивачки.

В результаті, на даний запит із
управління інформаційно аналітичного
забезпечення ГУ МВС України в Одеській
області, у відділ кадрів надійшла
довідка за результатами спеціальної
перевірки, за № 526 -30102012/51210, в якій
повідомлено: « я, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
обличчям у відношення якого 19 липня 2007
року ГУ МВС України в Одеській області
складено адміністративний протокол №
0042 за корупційне діяння, передбачене п.
«Г» ч.З ст. 5 Закону України «Про
боротьбу з корупцією».

У наслідку, позивачкою було
встановлено, що протокол про
корупційне діяння щодо неї, був
складений співробітником ВДСБЕЗ ГУ МВС
України в Одеській області Древовим
Миколою Івановичем. Ними позивачка
була поставлена на облік в
інформаційно аналітичному
забезпеченні, як особа, яка вчинила
корупційне діяння .

Однак, за вказаний період її роботи, з
2003 року і по теперішній час, ніякого
корупційного діяння позивачка не
скоювала. Протоколу про скоєне
корупційне діяння щодо себе позивачка
ніколи не бачила і не підписувала. Про
те, що позивачка зробила корупційне
правопорушення їй ніхто не оголошував.

Зі слів Древова М. І. їй так само стало
відомо, що складений ним протокол щодо
неї, нібито в 2007 році був направлений до
Приморського районного суду м. Одеси
для розгляду та визначення щодо неї
міри покарання. Але до суду позивачку
ніхто не викликав, в її присутності
протокол не розглядався.

На прохання позивачки, її
представником, в січні місяці 2014 року
був складений адвокатський запит до
Приморського районного суду м. Одеси з
приводу результату розгляду протоколу
щодо неї.

У лютому місяці 2014 року ними була
отримана відповідь, в якій зазначено,
що в 2007 році в Приморському районному
суді м. Одеси справа про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 не надходила і не
розглядалася.

Таким чином, провина позивачки в
інкримінованому їй корупційному
правопорушенні судом не встановлена і
ніким не доведена. З цього слід вважати,
що позивачка незаконно, не
обгрунтовано поставлена на облік, як
особа, яка вчинила адміністративне
правопорушення, відповідальність за
якого настає відповідно до Закону
України «Про боротьбу з корупцією».

Відповідно до чинного законодавства
України, щодо осіб поставлених на
облік, як корупційні правопорушники,
встановлено певні обмеження. Так,
відповідно до ст . 12 Закону України «Про
державну службу», « не можуть бути
обраними або призначеними на посаду в
державному органі та апараті особи, які
мають судимість ».

Відповідно до ст . 22 ч. 1 Закону України
«Про засади запобігання та протидії
корупції в Україні », від 7 квітня 2011
року № 3206 -VI, «особа, щодо якої складено
протокол про адміністративне
корупційне правопорушення, може бути
відсторонена від виконання службових
обов'язків».

Позивачку фактично за законом,
вищестояще керівництво має право
відсторонити від виконання службових
обов'язків. Але саме перебування на
обліку, як корупційний правопорушник,
зачіпає ні тільки її права, як
державного службовця, а й особисті
інтереси: це честь, гідність і ділову
репутацію. У наслідку, ця незаконна
постановка її на облік в органи
внутрішніх справ, як порушника Закону,
в майбутньому може позначиться
негативно не тільки відносно неї, а й на
всю її родину.

Відповідно до ст. 32 Конституції
України, «кожному гарантується судовий
захист прав спростування
недостовірної інформації про себе і
членів своєї сім'ї »

У відповідності зі ст.55 Конституції
України, «кожному гарантується право
на оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб».

Розглянувши позов суддя вважає, що
заява підлягає поверненню позивачу з
таких підстав.

Відповідно до ст. 109 КАС України, суддя
відмовляє у відкритті провадження в
адміністративній справі лише, якщо
заяву не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Частиною першою статті 19 КАС України
передбачено, що адміністративні справи
вирішуються адміністративним судом за
місцем знаходження відповідача.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
заяву слід повернути позивачці,
оскільки справа не підсудна цьому
суду.

Керуючись
ст.ст. 19, 109, КАС України,

суддя

У
Х В А Л И В:

відмовити у відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління
міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області, з викликом третьої
особи - Древова Миколи Івановича про
визнання дій посадових осіб ГУ МВС
України в Одеській області, пов'язаних
з постановкою на облік в управлінні
інформаційно аналітичного
забезпечення, незаконними та повернути
позивачці для звернення до належного
суду.

Зобов'язати Управління Державної
Казначейської Служби України у
Саратському районі Одеської області,
, смт. Сарата вулиця
Котовського, 21 Одеської області
повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт
серії НОМЕР_2, виданий 04 вересня 1998 року,
Тарутинським РВ УМВС України в
Одеській області, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, яка мешкає в АДРЕСА_1,
сплачений судовий збір у розмірі 73
(сімдесят три) гривні 50 копійок, згідно
квитанції №67 від 21 травня 2014 року.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Одеської області
через Саратський районний суд Одеської
області протягом п'яти днів з дня
проголошення.

Суддя
І. О. Смірнова