Справа № 9101/116181/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

"02" липня 2013 р. справа №
2а-4962/10/0470

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Дніпропетровської
митниці (правонаступник -
Дніпропетровська митниця Міндоходів)

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
24.09.2010 р.

у справі № 2а-4962/10/0470

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Металобази Комекс»
(далі - позивач)

до Дніпропетровської митниці (далі -
відповідач)

про скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом, в
якому просив, визнати неправомірним та
скасувати рішення відповідача №
110000011/2010/100545/2 від 05.03.2010 р.; зобов'язати
відповідача застосувати митну
вартість, заявлену декларантом митною
декларацією № 110000011/2010/104073 від 02.03.2010 р.
за ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (65 700 кг. швелеру 40У 3ЗП-5
535-2005, 12 000 мм.) за ціною контракту № 4254223
від 16.12.2008 р. в розмірі 47 304 доларів США.

Постановою суду першої інстанції
позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано
рішення Дніпропетровської митниці
Державної митної служби України №
110000011/2010/100545/2 від 05.03.2010 р. та зобов'язано
Дніпропетровську митницю Державної
митної служби України застосувати
митну вартість, заявлену декларантом
митною декларацією № 110000011/2010/104073 від
02.03.2010 р. за ціною договору щодо товарів,
які імпортуються, тобто 65 700 кг.
швелеру 40У 3ЗП-5 535-2005, 12 000 мм., за ціною
контракту № 4254223 від 16.12.2008 р. в розмірі
47 304 доларів США. В решті позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права.

Просить скасувати постанову суду та
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
наголошує на тому, що позивачем не
виконано вимоги ст. 264 Митного кодексу
України, п. 11 Порядку декларування
митної вартості товарів, що
переміщується через митний кордон
України, затвердженої постановою КМ
України № 1766 від 20.12.2006 р., в частині
документального підтвердження
задекларованих відомостей.

У судовому засіданні представник
позивача - Кітченко М.О. заперечував
проти задоволення апеляційної скарги
та просив залишити постанову суду
першої інстанції без змін, представник
відповідача - Дерець Т.В. підтримав
доводи апеляційної скарги, просив
скасувати постанову суду першої
інстанції, та відмовити в позові.

Вислухавши пояснення представників
учасників процесу та дослідивши
докази, наявні в матеріалах справи,
перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги дотримання судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції було
встановлено та знайшло своє
підтвердження під час розгляду
апеляційної скарги, що 16.12.2008 року
Відкрите акціонерне товариство
«Новокузнецький металургійний
комбінат», територія РФ, (Постачальник)
в особі Товариства з обмеженою
відповідальністю «Металобази Комекс»,
Україна (Покупець) уклали Контракт №
4254223, згідно якого Постачальник
зобов'язується передати у власність
Покупцю товар, а Покупець прийняти та
оплатити на умовах попередньої оплати
товару (а.с. 15).

На виконання умов контракту, згідно з
Додатком № ПКНК6К003238 від 03.02.2010 р. (а.с. 19,
20), позивачем здійснена попередня
оплата в розмірі 48 960 доларів США за 68
тн. товару (швелер - 40У 3СП-5 535-2005, 12
000мм) з розрахунку 720 доларів США за 1 тн.
товару (а.с. 22).

На виконання умов контракту Відкритим
акціонерним товариством
«Новокузнецький металургійний
комбінат» у вагоні № 67782953 відвантажив
вищезазначений товар у кількості 65 700
тн. за ціною 720 доларів США за 1 тн.
товару.

02.03.2010 р. при митному оформленні партії
товару за вантажною митною
декларацією № 110000011/2010/104073 від 02.03.2010 р.
відповідачем було оформлено картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України № 11000001/0/000674, згідно якої
позивача було зобов'язано подати нову
вантажну митну декларацію, та 05.03.2010 р.
прийнято рішення про визначення митної
вартості товарів № 110000011/2010/100545/2.

Рішення про визначення митної вартості
винесено на підставі використання
інформації з ЦБД ДМСУ, внаслідок чого
застосовано метод № 3 відповідно до
положень ст. 269 МКУ, а саме здійснено
коригування митної вартості товару на
суму 60 772,50 дол. США з розрахунку 925 дол.
США за 1 тн. товару.

В обґрунтування необхідності та
доцільності застосування саме
третього методу визначення митної
вартості відповідач зазначає, що
відповідно до ст. 269 МК України (метод
визначення митної вартості за ціною
договору щодо подібних (аналогічних
товарів) - метод 3) - під подібними
(аналогічними) розуміються товари, які
хоч і не є однаковими за всіма ознаками,
але мають схожі характеристики і
складаються із схожих компонентів,
завдяки чому виконують однакові
функції порівняно з товарами, що
оцінюються, та вважаються комерційно
взаємозамінними. Ціна договору щодо
подібних (аналогічних) товарів
береться за основу для визначення
митної вартості товарів, якщо ці товари
ввезено приблизно в тій же кількості і
на тих же комерційних умовах, що й
оцінювані товари.

Єдина автоматизована інформаційна
система ДМСУ містила інформацію про
товари, з такими ж характеристиками,
виготовлені в тій же країні, тим же
виробником, однак в іншій кількості.

З метою доведення неможливості
застосування попередніх методів
визначення митної вартості товару
відповідач, вказує на ненадання
позивачем усього пакету документів
витребуваного відповідачем (перелік
документів зазначений на звороті
Декларації митної вартості а.с. 12), які б
підтвердили достовірність інформації
заявленої позивачем митної вартості
товару, у розмірі - 720 дол. США за 1 тн.
товару, та з урахуванням наявної у
митного органу іншої інформації про
митну вартість товару (а.с. 63)
унеможливили застосування методу 1,
відповідно до положень ст. 269 МК
України.

Відповідно до ст.266 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які імпортуються в Україну,
здійснюється за такими методами: 1) за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; 3) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; 4) на
основі віднімання вартості; 5) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); 6) резервного. Основним є
метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору щодо товарів,
які імпортуються (вартість операції). У
разі неможливості визначення митної
вартості за основним методом,
застосовуються інші. При цьому, кожний
наступний метод застосовується, якщо
митна вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу.

Відповідно до ст. 269 МК України, метод
визначення митної вартості за ціною
договору щодо подібних (аналогічних
товарів) - метод 3, згідно якого
подібними (аналогічними) товарами
визначаються товари, які хоч і не є
однаковими за всіма ознаками, але мають
схожі характеристики і складаються із
схожих компонентів, завдяки чому
виконують однакові функції порівняно з
товарами, що оцінюються та вважаються
комерційно взаємозамінними, із
врахуванням таких ознак: якість,
наявність торгової марки та їх
репутація на ринку; країна походження;
виробник. Ціна договору щодо подібних
(аналогічних) товарів береться за
основу для визначення митної вартості
товарів, якщо ці товари ввезено
приблизно в тій же кількості і на тих же
комерційних умовах, що й оцінювані
товари.

З урахуванням рішення № 110000011/2010/100545/2
від 05.03.2010 року відповідачем була
складена Картка відмови у прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів через митний
кордон України від 14.01.2010 року №
110000011/0/000068, згідно якої позивача було
зобов'язано подати нову вантажну митну
декларацію.

Позивач 05.03.2010 р. звернувся із завою до
відповідача щодо випуску товару, який
декларується у вільний обіг під
гарантію сплатити податки і збори
(обов'язкові платежі) згідно вартістю
цих товарів, визначеною митним органом
та було виконане рішення відповідача №
110000011/2010/100545/2 від 05.03.2010 року про
необхідність подання нової митної
декларації від 09.03.2010 року №
110000011/2010/104553 за третім методом
визначення митної вартості, ціна за
яким становить 925 доларів США за 1 тн.
товару, що перевищує суму попередньо
задекларованих податків на 75 533,14 грн.

Судом встановлено, що позивачем для
митного оформлення надані всі
необхідні документи, контракт та інші
документи, які передбачені п. 7 Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 20 грудня 2006 року № 1766.

Також позивач підтвердив ціну товару
висновком незалежного експерта
Дніпропетровської торгово-промислової
палати ТТП України № ГО-367 від 04.03.2010 р.
та ціновою експертизою ДП
«Держзовнішінформ» від 15.03.2010 р., за
висновками, якої: «рыночная стоимость
швеллеров стальных № 40У L 12000 мм, ГОСТ
8240-97, 535-2005, марка стали 3сп-5 по ГОСТ 380-2050,
полученных контракту № 4254223 от 16.12.2008,
дополнительное соглашение №1 от 31.12.2009,
приложение № ПКНК6К003238 от 03.02.2010, счету
№ 31 от 16.02.2010; составляет 720 USD за тонну
(при условии поставки СРТ ст. Соловей)».

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що у відповідача не було об'єктивних
обставин та обґрунтованих сумнівів
щодо достовірності поданих
декларантом відомостей про митну
вартість товару та/або неправильності
обрання позивачем методу визначення та
обчислення митної вартості товару.

Ціна за одиницю продукції, передбачена
умовами контракту, складає 720 дол. США
за 1 тн. товару на умовах контракту №
4254223 від 16.12.2008 р.

Вбачається, що під час прийняття
рішення про визначення митної вартості
(а.с. 14) митницею взято за основу наявну
інформацію з Центральної бази даних
Державної митної служби України про
вартість операцій з подібними
(аналогічними) товарами, які продаються
на імпорт в Україну і є максимально
наближеним до нього (графа 33 рішення),
та визначено вартість одиниці
продукції 925 дол. США. Разом з тим, не
зазначено обставини, що стали
підставою для прийняття рішення,
оскільки позивачем були надані всі
необхідні документи, не зазначені
джерела інформації та їх реквізити.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
відповідач не вказав та документально
не обґрунтував підстави, з яких
неможливо було використати метод № 1
для визначення митної вартості товару,
не зазначив, яких саме документів не
достатньо для визначення митної
вартості за методом № 1, та в чому
полягають сумніви щодо митної
вартості, які визначено декларантом.

Отже 02.03.2010 року під час проведення
митного декларування та перевірки
визначення митної вартості ввезеного
товару відповідач безпідставно
відмовив у прийнятті митної декларації
позивача, а тому рішення відповідача
про визначення митної вартості товару
від 05.03.2010 року № 110000011/2010/100545/2 є
протиправним та підлягає скасуванню,
вартість вказаного товару відповідно
до декларації № № 110000011/2010/104073 від
02.03.2010 року, визначена за першим методом
визначення митної вартості товарів, а
саме за ціною контракту щодо товарів,
які імпортуються, 720 дол. США за 1 тн.,
відповідає рівню цін виробника на
момент підписання контракту № 4254223 від
16.12.2008 р. та є визначеною позивачем
правомірно.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

З огляду на викладене, суд доходить
висновку, що суд першої інстанції
об'єктивно, повно, всебічно дослідив
обставини, які мають суттєве значення
для вирішення справи, та ухвалив судове
рішення без порушення норм
матеріального права, тому постанову
суду слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Дніпропетровської
митниці (правонаступник -
Дніпропетровська митниця Міндоходів)
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
24.09.2010 р. у справі № 2а-4962/10/0470 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України в
порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун