Справа № 9101/29244/2011
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2013-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2013 рокусправа № 2а-4910/10/0470

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Юхименка О.В.

суддів: Нагорної
Л.М. Мельника В.В.

секретар судового засідання:
Федосєєва Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу
Дніпропетровської міжрайонної

Державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області

на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду

від 29 листопада 2010
року

у справі № 2а-4910/10/0470

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АТБ-торгстрой»

вул. Теплична, 27,
смт. Ювілейне Дніпропетровської обл.,
52005;

до відповідача
Дніпропетровської міжрайонної

Державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області,

вул. Теплична, 13,
смт. Ювілейне Дніпропетровської обл.,
52005;

про визнання
протиправними дій, -

встановив: Товариством з обмеженою
відповідальністю «АТБ-торгстрой»
подано позов до Дніпропетровської
міжрайонної Державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
про визнання протиправними дій щодо
встановлення в акті перевірки від 20
серпня 2009 року № 191/234/32010549 факту
завищення залишку від'ємного значення
попереднього звітного періоду
декларації з податку на додану
вартість на загальну суму 3.086.149,00 грн., в
тому числі за січень 2008 року на суму
40.833,00 грн., за квітень 2008 року на суму
186.126,00 грн., за березень 2009 року на суму
2.859.190,00 грн.

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд (суддя Олійник
В.М.) своєю постановою від 29 листопада
2010 року позов задовольнив.

Постанова суду мотивована тим, що
від'ємне значення заявлено в
деклараціях в межах строку 1095 днів.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим актом, у поданій апеляційній
скарзі Дніпропетровська міжрайонна
Державна податкова інспекція
Дніпропетровської області, Відповідач,
вказує на порушення норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
в порушення Закону України «Про
податок на додану вартість» від 3
квітня 1997 року N 168/97-ВР (168/97-ВР)
Товариством з обмеженою
відповідальністю «АТБ-торгстрой»
завищено суму податкового кредиту -

до складу податкового кредиту за
січень 2008 року віднесено 40.833,00 грн. на
підставі податкової накладної ТОВ ВКФ
«Домбуд», яке ліквідовано в 2007 році;

до складу податкового кредиту за
квітень 2008 року протиправно віднесено
186.126,00 грн. ПДВ внаслідок зменшення суми
бюджетного відшкодування за попередні
періоди травень-листопад 2006 року,
січень, грудень 2007 року, так як зміна
напрямку відшкодування Законом (168/97-ВР)
не передбачена;

Товариством з обмеженою
відповідальністю «АТБ-торгстрой»
включено до складу податкового кредиту
декларації за березень 2009 року
податковий кредит декларацій за
вересень 2005 року - лютий 2006 року.

Просить постанову окружного
адміністративного суду скасувати та
прийняти нову постанову. У позові
відмовити.

Судовий розгляд адміністративної
справи здійснювався з повним
фіксуванням судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу «Оберіг».

Обставини справи: уповноваженими
фахівцями держподаткінспекції
проведена виїзна планова
документальна перевірка Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АТБ-торгстрой» з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.01.2008р. по 31.03.2009р.

За результатами перевірки складений
Акт № 191/234/32010549 від 20 серпня 2009р.

В Акті перевірки вчинено записи про
порушення підпункту 15.3.1 пункту 15.3
статті 15 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» від 21 грудня 2000 року
N 2181-III (2181-14), підпункту 7.2.6 пункту 7.2,
підпункту 7.4.1 пункту 7.4, підпункту 7.5.1
пункту 7.5, підпункту 7.7.3, підпункту 7.7.4
пункту 7.7, підпункту 7.8.1 пункту 7.8 статті
7 Закону України «Про податок на додану
вартість» від 3 квітня 1997 року N 168/97-ВР
(168/97-ВР).

До складу податкового кредиту
декларацій -

за січень 2008 року віднесено 40.833,00 грн.
на підставі податкової накладної ТОВ
ВКФ «Домбуд», яке ліквідовано в 2007 році;

за квітень 2008 року протиправно
віднесено 186.126,00 грн. ПДВ внаслідок
зменшення суми бюджетного
відшкодування за попередні періоди
травень-листопад 2006 року, січень,
грудень 2007 року;

за березень 2009 року включено
податковий кредит декларацій за
вересень 2005 року - лютий 2006 року.

Визнання протиправними дій щодо
встановлення в акті перевірки від 20
серпня 2009 року № 191/234/32010549 факту
завищення залишку від'ємного значення
попереднього звітного періоду
декларації з податку на додану
вартість на загальну суму 3.086.149,00 грн., в
тому числі за січень 2008 року на суму
40.833,00 грн., за квітень 2008 року на суму
186.126,00 грн., за березень 2009 року на суму
2.859.190,00 грн., стали предметом судового
позову.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права при винесенні оскарженої
постанови, виходить з наступного.

З урахуванням положень статті 86
Податкового кодексу України 2 грудня 2010
року N 2755-VI Акт перевірки не є рішенням
суб'єкта владних повноважень
(нормативно правовим актом чи правовим
актом індивідуальної дії) та висновки
акту перевірки самі по собі не
впливають на коло прав та обов'язків
позивача у справі, оскільки акт
перевірки є лише засобом
документування і фіксації тих чи інших
обставин, на підставі якого у
подальшому приймається певні рішення
суб'єкта владних повноважень, які і є
юридичним наслідком і є об'єктом
оскарження.

Отже, Акт перевірки є виключно носієм
доказової інформації про виявлені
податковим органом порушення вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства платниками податків,
обов'язковим документом, на підставі
якого приймається відповідне рішення
контролюючого органу.

Акт перевірки та викладені у ньому
факти і висновки не можна розглядати як
рішення суб'єкта владних повноважень,
що породжує для платника податків
певні правові наслідки, регулює ті чи
інші відносини і має обов'язковий
характер для суб'єктів цих відносин.

Контролюючий орган не позбавлений
права викладати в акті перевірки
власні суб'єктивні висновки щодо
зафіксованих обставин та в подальшому,
у разі виникнення спору щодо рішень про
визначення податкових зобов'язань,
обґрунтовувати ними власну позицію
щодо наявності певних допущених
платником податків порушень.

Оцінка акту перевірки, в тому числі й
оцінка дій посадових осіб податкового
органу щодо викладення у ньому
висновків перевірки, а також щодо самих
висновків перевірки, надається
уповноваженими законом органами влади
при вирішенні спору щодо оскарження
рішення, прийнятого на підставі такого
акту.

За таких обставин, суд першої інстанції
безпідставно задовольнив позов про
визнання протиправними дій щодо
викладення у акті документальної
перевірки з мотивів неправильності
викладених у ньому висновків.

Керуючись ст. 195, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202
Кодексу Адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Дніпропетровської
міжрайонної Державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 29
листопада 2010 року у справі № 2а-8102/08/0470
скасувати та прийняти нову постанову.

У позові Товариства з обмеженою
відповідальністю «АТБ-торгстрой»
відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції у порядку та
у строки, визначені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
В.В. Мельник