Справа № 1005/11462/2012
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Ткаченко
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів:
Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М.
розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4
на постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Бориспіль та Бориспільському районі
Київського області про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2012 року ОСОБА_4 звернулася
до Бориспільського міськрайонного
суду Київської області із позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Бориспіль та Бориспільському районі
Київського області (далі УПФ або
відповідач), у якому з урахуванням
уточнень позовних вимог від 10.12.2012 року
просила:

- визнати протиправними дії та такими,
що невідповідають законодавству
України рішення відповідача від 14.112012
року щодо відмови у зарахуванні
періоду роботи позивачу з 03.08.2010 року по
17.08.2011 року на посаді медичної сестри
стоматологічного кабінету в TOB «Апьека.
194» до стажу роботи, що дає право на
пільгову пенсію за вислугу років;

- зобов'язати УПФ зарахувати трудовий
стаж роботи медсестри TOB «Аптека. 194» до
стажу роботи, що дає право на пільгову
пенсію за вислугу років та призначити
пенсію з часу звернення з заявою про
призначення пенсії - з 18 серпня 2011 року.

Постановою Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 26 грудня 2012 року у задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати вказане судове
рішення та прийняти нове, яким позов
задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 197
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Перевіривши за матеріалами справи
наведені у скарзі доводи колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Колегією суддів встановлено, що, 18
серпня 2011 року позивач звернулась до
УПФ за призначенням пенсії за вислугою
років згідно пункту «е» статті 52 та
статті 55 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», як працівнику закладу
охорони здоров'я.

Листом № 447/05 від 15.11.2011 року УПФ
відмовлено позивачу у призначенні
пенсії за вислугу років.

Відмова у призначенні пенсії за
вислугу років мотивована тим, що з
03.08.2010 року по 17.08.2011 року згідно
трудової книжки позивач працювала в TOB
«Аптека. 194» на посаді медичної сестри
стоматологічного кабінету. Згідно
структури підприємства,
стоматологічний кабінет належить до
структурного підрозділу -
лікувально-діагностичного центру. В
ході зустрічної перевірки виявлено, що
згідно наказів по особовому складу,
картки Ф.П2, особових рахунків по
заробітній платі та штатного розпису
структурних підрозділів -
лікувально-діагностичний центр ніде не
зазначений, як відокремлений підрозділ
TOB «Аптека. 194».

Позивач у лютому 2012 року звернулася до
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області заявою про
встановлення факту роботи на посаді
медсестри в TOB «Аптека. 194», в період з
03.08.2010 року по 17.08 2011 року.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 13 березня 2012 року по справі №
2-0/1005/34/2012 задоволено заяву позивача та
встановлено факт роботи на посаді
медсестри в TOB «Аптека. 194», в період з
03.08.2010 року по 17.08 2011 року, що дає право
на отримання пільгової пенсії.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 13 березня 2012 року по справі №
2-0/1005/34/2012 вступило в законну силу.

05 листопада 2012 року позивач повторно
звернулась до УПФ із заявою про
призначення пенсії.

Відповідачем повідомлено позивача, що
підстави для призначення пенсії
відсутні.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
належні та допустимі докази роботи
позивача в аптеці на посаді провізора,
фармацевта (незалежно від найменування
посад), лаборанта матеріали справи не
містять. Відсутні також докази
перебування позивача на іншій посаді
згідно переліку закладів і установ
освіти, охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 13 березня 2012 року по справі №
2-0/1005/34/2012 задоволено заяву позивача та
встановлено факт її роботи на посаді
медсестри в TOB «Аптека. 194», в період з
03.08.2010 року по 17.08 2011 року, що дає право
на отримання пільгової пенсії.

Згідно із частиною 1 статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже, рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 13 березня 2012 року було встановлено,
що позивач має право на отримання
пільгової пенсії.

Крім того, згідно записів трудової
книжки в період з 13.08 1986 року по 02.08.2010
рік позивач працювала на посаді
медсестри в Бориспільській
Центральній районній лікарні. Стаж
роботи у вказаній організації
становить 23 роки 11 місяців 21 день.
Наказом № 51-К від 03 серпня 2010 року
позивача було прийнято до TOB «Аптека.
194» на посаду медичної сестри.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.111991 року
(далі Закон № 1788-ХІІ) передбачено, що
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 52 Закону № 1788-ХІІ
(в редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), право на пенсію
за вислугу років мають працівники
освіти, охорони здоров'я, а також
соціального забезпечення, які в
будинках-інтернатах для престарілих та
інвалідів і спеціальних службах
безпосередньо зайняті обслуговуванням
пенсіонерів та інвалідів, відповідно
до пункту «е» статті 55 Закону.

Пунктом «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ
передбачено, що право на пенсію за
вислугою років мають працівники
освіти, охорони здоров'я та соціального
забезпечення при наявності
спеціального стажу роботи від 25 до 30
років за переліком, що затверджується у
порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України, незалежно від віку.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів
України «Про перелік закладів і
установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років» від 04.11.1993 року №909 (далі
Постанова №909) передбачено, що до
закладів і установ охорони здоров'я
належать лікарняні заклади,
профілактичні заклади особливого типу,
лікувально-трудові профілакторії,
амбулаторно-поліклінічні заклади,
заклади швидкої та невідкладної
медичної допомоги, заклади переливання
крові, заклади охорони материнства і
дитинства, санаторно-курортні заклади,
установи з проведення лабораторних та
інструментальних досліджень і
випробувань Держсанепідслужби та
територіальні органи
Держсанепідслужби (щодо працівників,
які не є державними службовцями),
діагностичні центри.

Також пунктом 2 Постанови № 909
визначено, що до посад, робота на яких
дає право на пенсію за вислугу років
належать: лікарі та середній медичний
персонал (незалежно від найменування
посад).

Відповідно частини 1 статті 3 Закону
України «Основи законодавства України
про охорону здоров'я» № 2801-XII від 19.11.1992
року, заклад охорони здоров'я - юридична
особа будь-якої форми власності та
організаційно-правової форми або її
відокремлений підрозділ, основним
завданням яких є забезпечення
медичного обслуговування населення на
основі відповідної ліцензії та
професійної діяльності медичних
(фармацевтичних) працівників.

Як встановлено зазначеним рішенням
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 13 березня 2012
року, TOB «Аптека. 194» почало здійснювати
медичну практику з 25 березня 2010 року, що
підтверджується Ліцензією серії AB №
526896, яка видана Міністерством охорони
здоров'я на підставі Закону України
«Про ліцензування певних видів
господарської діяльності» від 1 червня
2000 року № 1775-ІІІ та Ліцензійних умов
провадження господарської діяльності
з медичної практики, затверджених
наказом Державного комітету України з
питань регуляторної політики та
підприємництва, Міністерства охорони
здоров'я України від 16 лютого 2001 року №
38/63.

У зв'язку з тим, що TOB «Аптека. 194»
розпочала медичну практику лише з 25
березня 2010 року, підприємству не
потрібно було проходити акредитацію
згідно з пунктом 2 Порядку державної
акредитації закладу охорони здоров'я,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 15 липня 1997 року №
765, а наявність Ліцензії серії AB № 526896
свідчить, що TOB «Аптека. 194» являється
закладом охорони здоров'я.

ТОМ «Аптека. 194» відповідно до Статуту
являється юридичною особою.
Зареєстрованою в державному реєстрі
юридичних осіб 09.10.2008 року. TOB «Аптека.
194» діє на підставі Статуту, Цивільного
кодексу України, Господарського
кодексу України, Законів України «Про
господарські товариства», «Про
зовнішньоекономічну діяльність», а
також інших законодавчих актів і норм,
що регулюють господарську діяльність
підприємницьких структур в Україні.

Згідно Статуту Товариство має повне та
скорочене найменування, а саме: повне
найменування - ТОВ «Аптека, 194»;
Скорочене найменування: TOB «Аптека. 194»,
Статутом TOB «Аптека. 194» передбачено
мету та види діяльності.

Крім того, у разі наявності
відокремленого структурного
підрозділу, TOB «Аптекаю 194» зобов'язана
була здійснити державну реєстрацію
такого підрозділу, але,
стоматологічний кабінет, у якому
позивач працювала на посаді медичної
сестри, не являється окремим
структурним підрозділом, а являється
невід'ємною частиною головного
підприємства.

За наведених обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що позивач має право
на врахування до стажу роботи, який дає
право на пенсію за вислугу років
періоду роботи на TOB «Апьека на посаді
медичної сестри відповідно до пункту
«е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції, зроблені з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку із чим колегія суддів вважає
апеляційну скаргу задовольнити.

Керуючись статтями 94, 160, 195, 197, 198, 202, 205,
207 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 26 грудня 2012 року скасувати та
прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Бориспіль
та Бориспільському районі Київського
області щодо відмови листом від 14.11.2012
року у зарахуванні періоду роботи
ОСОБА_4 з 03.08.2010 року по 17.08.2011 року на
посаді медичної сестри
стоматологічного кабінету в TOB «Апьека.
194» до стажу роботи, що дає право на
пільгову пенсію за вислугу років.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Бориспіль та
Бориспільському районі Київської
зарахувати ОСОБА_4 трудовий стаж роботи
медсестри TOB «Аптека. 194» до стажу
роботи, що дає право на пільгову пенсію
за вислугу років та призначити ОСОБА_4
пенсію з 18 серпня 2011 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_4 судові витрати у
розмірі 20 грн. 74 коп.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Головуючий суддя

Міщук М.С.

Судді:

Бєлова Л.В.

Гром Л.М.