Справа № 194/2647/13-а(2а/194/14/14)
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2014 рокусправа №
194/2647/13-а(2а/194/14/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В.
Туркіної Л.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційні скарги
Управління Пенсійного фонду України в
м.Тернівка Дніпропетровської області
та ОСОБА_1

на постанову Тернівського міського
суду Дніпропетровської області від 17
лютого 2014 року у справі № 194/2647/13-а
(№2-а/194/14/14)

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України
в м.Тернівка Дніпропетровської області

про визнання протиправною
бездіяльність та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про визнання
протиправними дії Управління
Пенсійного Фонду України в м. Тернівка
Дніпропетровської області щодо
відмови в перерахунку позивачу пенсії
з урахуванням сум матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та суми
індексації, з яких проводилося
нарахування та сплата збору на
загальне обов'язкове пенсійне
страхування та зобов'язання
відповідача провести позивачу
перерахунок та виплату пенсії
державного службовця з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально - побутових питань, а також
сум індексації, зазначених у довідці №
3490/04/06 від 04.12.2013р. з яких сплачено збір
на загальне обов'язкове пенсійне
страхування з урахуванням фактично
отриманих виплат відповідно до Закону
України «Про державну службу» з
моменту здійснення перерахунку пенсії.

Ухвалою від 09.01.2014 року позовні вимоги
за межами шестимісячного строку
позовної давності залишено без
розгляду.

Постановою суду першої інстанції позов
задоволено частково; визнано
неправомірними дії управління
пенсійного фонду України в Тернівка
Дніпропетровської області щодо
відмови включити в заробітну плату для
призначення пенсії державного
службовця відповідно до Закону України
«Про державну службу» інші виплати:
суми індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань, згідно з довідкою про заробітну
плату №3490/04/06 від 04.12.2013 р., з яких були
фактично нараховані та сплачені внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. -
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.
Відповідача зобов'язано здійснити
належним чином перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2013 року,
включивши до складу заробітної плати
для призначення пенсії інші виплати, а
саме суми індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги оздоровлення та
на вирішення соціально-побутових
питань, згідно довідки про заробітну
плату №3490/04/06 від 04.12.2013 р., з яких були
фактично нараховані та сплачені внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року -
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Сторони оскаржили дану постанову в
апеляційному порядку.

Позивач просить змінити постанову суду
першої інстанції, а саме: зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
м.Тернівка Дніпропетровської області
здійснити належним чином перерахунок
та виплату пенсії позивачу з 18 червня
2013 року, включивши до складу заробітної
плати для призначення пенсії інші
виплати, а саме суми індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань, згідно
довідки про заробітну плату № 3490/04/06
від 04.12.2013р, з яких були фактично
нараховані та сплачені внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011р. єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Даний апелянт
вважає, що суд невірно застосував норми
матеріального та процесуального права.

В свою чергу відповідач в своїй
апеляційній скарзі просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким відмовити
позивачу у задоволені позову повністю.
Даний апелянт вважає, що судове рішення
прийнято з невірним застосуванням норм
матеріального права. Посилається на
ст.37 Закону України «Про державну
службу», відповідно до якої пенсія
державним службовцям призначається
(перераховується) в розмірі 80-90% від сум
їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування. При
цьому, зазначає відповідач, складові
заробітної плати державного службовця
визначені ст.33 вказаного Закону, це:
посадовий оклад, премії, доплати за
ранг, надбавки за вислугу років на
державній службі та інші надбавки. На
думку відповідача, судом невірно
визначено поняття «інші надбавки».
Відповідач наводить норми постанови
Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р.
№865. Наполягає на тому, що пенсія
позивачу була призначена у
відповідності до вимог Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів зазначає
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується відповідачем, позивачу
на підставі її заяви з 19.09.2008 року була
призначена пенсія за віком як
працівнику державної податкової
служби відповідно до ЗУ «Про державну
службу».

Матеріали справи свідчать, що позивач
06.12.2013 р. звернулась із заявою про
перерахунок пенсії з урахування у
складі заробітної плати суми
індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань, на що 16.12.2013 року за вих. №3619/05/06
УПФУ в м.Тернівка.

У відповідь на звернення листом від 16
грудня 2013 року № 3619/05/06 «Щодо
розрахунку пенсії» позивачу
відмовлено у перерахунку пенсії з
посилання на ст. 33 закону України «Про
державну службу».

Аналіз матеріалів справи та норм права,
які регулюють спірні правовідносини,
показав наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За приписами ч.2 ст. 37 Закону України
«Про державну службу» пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а особам, які на
час звернення за призначенням пенсії
не є державними службовцями, - у розмірі
80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі. При цьому за кожний повний рік
роботи понад 10 років на державній
службі пенсія збільшується на один
відсоток заробітку, але не більше 90
відсотків заробітної плати.

У відповідності до ст.33 Закону України
«Про державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з:
посадових окладів; премій; доплати за
ранг, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Порядок виплати винагороди за вислугу
років посадовим особам органів
державної податкової служби, які мають
соціальне звання, який дає право на
тримання розміру винагороди за вислугу
років встановлений Постановою
Міністрів України від 12.09.1997р. №1013.

Суд обґрунтовано застосовує норми
постанови Кабінету Міністрів України
від 30.05.2000р. № 865 «Про деякі питання
визнання розмірів заробітку для
обчислення пенсії», відповідно до якої
посадовий оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, класний чин або
спеціальні звання, вислугу років при
призначенні пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
враховується в розмірах, що
виплачується на день звільнення з
роботи, що дає право на відповідний від
пенсії.

Стаття 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачає включення до
заробітку для обчислення пенсій всіх
видів оплати праці, на які відповідно
до Закону України «Про збір
загальнообов'язкове пенсійне
страхування» нараховується збір на
загальнообов'язкове держане пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
найманих працівників, оподаткованого
доходу, сукупного оподаткованого
доходу, з яких справляється страхові
внески до соціальних фондів, що діяло
на день одержання заробітку. Так,
відповідно до ст.41 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» до заробітної
плати (доходу) для обчислення пенсії
враховуються: суми виплат (доходу),
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим Законом були фактично
обчислені та сплачені страхові внески
до Пенсійного фонду в межах
встановленої законодавством
максимальної величини заробітної
плати (доходу), з якої сплачуються
страхові внески.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
висновки суду підтверджуються
матеріалами справи та відповідають
нормам матеріального права, тобто
рішення суду є законним та
обґрунтованим. Доводи апеляційних
скарг не спростовують висновків суду
першої інстанції. Суд прийняв законне
та обґрунтоване рішення, підстав для
його скасування не вбачається.

Враховуючи вищезазначене, апеляційні
скарги Управління Пенсійного фонду
України в м.Тернівка Дніпропетровської
області та ОСОБА_1 слід залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в м.Тернівка
Дніпропетровської області та ОСОБА_1 на
постанову Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 17 лютого
2014 року у справі № 194/2647/13-а (№2-а/194/14/14)
залишити без задоволення.

Постанову Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 17 лютого
2014 року у справі № 194/2647/13-а (№2-а/194/14/14)
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
О.А. Проценко

Суддя:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
Л.П. Туркіна