Справа № 320/2195/14-а
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 рокусправа № 320/2195/14-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Мельника В.В.

суддів: Нагорної Л.М.
Юхименка О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Мелітополі та Мелітопольському
районі Запорізької області на ухвалу
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 17 березня 2014
року у справі №320/2195/14-а за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Мелітополі та
Мелітопольському районі Запорізької
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернулася до Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Мелітополі та Мелітопольському
районі Запорізької області (далі по
тексту - відповідач), в якому просила
визнати протиправним рішення
відповідача про відмову у призначені
підвищення до пенсії відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни»; зобов'язати відповідача
нарахувати та виплатити недоплачену
щомісячну допомогу державну допомогу з
31.12.2008 року по теперішній час,
обчислюючи її з урахуванням підвищення
в розмірі 30 % мінімальної пенсії за
віком, визначеної відповідно до ч. 1 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Постановою Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 07 лютого 2011 року позов
задоволено частково; визнано
протиправною бездіяльність
відповідача щодо нарахування та
виплати позивачу щомісячної державної
соціальної допомоги відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни»; зобов'язано відповідача
нарахувати та виплатити позивачу
недоплачену щомісячну державну
соціальну допомогу за період з 25 липня
2010 року по 25 січня 2011 року у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» та ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
урахуванням виплачених сум за цей
період.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 01 жовтня 2012 року постанову
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 07 лютого 2011
року у справі № 2а-5633/11 залишено без
змін.

05 березня 2014 року на адресу суду першої
інстанції надійшла заява представника
управляння державної виконавчої
служби відділу примусового виконання
рішень у Запорізькій області за вх. №
7240 про зміну способу і порядку
виконання рішення суду першої
інстанції, згідно якої для повного
виконання судового рішення виникла
необхідність змінити порядок його
виконання, а саме змінити слова в
резолютивній частині рішення з
«зобов'язати» провести перерахунок та
виплатити» на «стягнути» суму
недоплаченої пенсії.

Ухвалою Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 17 березня 2014 року подання
задоволено; змінено спосіб та порядок
подальшого виконання виконавчого
документу № 2а-5633/11, виданий
Мелітопольським міськрайонним судом, в
частині зобов'язання управління
Пенсійного фонду у м. Мелітополі
Запорізької області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1
підвищення до пенсії у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» та ч.1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 25 липня 2010
року по 25 січня 2011 року, з урахуванням
різниці, яка була виплачена у цей
період.

Не погодившись з вищезазначеним
рішенням суду першої інстанції,
відповідач по даній адміністративній
справі подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права
просить скасувати ухвалу
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 05.03.2014 року
у справі №398/316/14-а про задоволення
подання Головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області про зміну способу і порядку
виконання рішення суду та винести нове
рішення, яким відмовити в задоволені
подання.

Справа розглянута відповідно до ст. 197
КАС України в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів переглядає справу в
межах доводів апеляційної скарги
відповідача.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

07 лютого 2011 року Мелітопольським
міськрайонним судом Запорізької
області видано стягувачеві видано
виконавчий лист.

Відповідно до відповіді Управління
пенсійного фонду України в м.
Мелітополі та Мелітопольському районі
Запорізької області від 23.08.2013 року не
вбачається можливоті виконати
постанову суду по справі № 2-а-5633/11 та
провести додаткові виплати відповідно
до постанови про відкриття виконавчого
провадження.

Згідно приписів ч. 1 ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення (
відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежного від того, суд
якої інстанції видав виконавчий лист,
із поданням, а особа, яке бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження-із заявою про відстрочення
або розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Необхідною умовою для зміни способу
виконання судового рішення відповідно
до ч. 2 ст. 263 КАС України є наявність
виняткових обставин, які б зумовлювали
необхідність такої зміни, адже в такий
спосіб змінюються висновки вже
прийнятого судового рішення. Тобто,
зміна способу виконання судового
рішення повинна узгоджуватися з тими
обґрунтуваннями судового рішення, на
які спираються висновки суду, що
містяться в резолютивній частині
судового рішення.

Звертаючись з заявою до суду про зміну
способу виконання судового рішення,
заявник, просив змінити спосіб і
порядок виконання рішення суду з
«зобов'язати» на «стягнути».

Колегія суддів зазначає, що під зміною
способу і порядку виконання судового
рішення розуміється прийняття судом
нових заходів для виконання рішення у
разі неможливості його виконання у
порядку і способом, раніше
встановленим, але при цьому не змінюючи
його змісту. А зміна способу і порядку
виконання рішення суду з «зобов'язати»
на «стягнути» фактично потягне за
собою зміну резолютивної частини
судового рішення.

Крім того, при вирішенні даної справи
суд враховує те, що орган Пенсійного
фонду України, фактично не є власником
коштів, які підлягають виплаті
позивачу у справі, а здійснюють, по
суті, лише розподіл таких коштів, які
надходять з Державного бюджету України
у встановленому законом порядку.

Відмовляючи в задоволені заяви колегія
суддів зважує на інформаційний лист
Вищого Адміністративного Суду Україна
від 13 червня 2013 року за вх. № 1483/12/13-12 та
до постанови Верховного Суду України
від 28 жовтня 2008 року , відповідно до
яких згідно ст.ст.21,105, 162 КАС України
адміністративний суд повинен
визнавати дії відповідачів - органів,
які здійснюють нарахування та виплати
соціальних виплат пенсій категорії
громадян, протиправними у випадку
порушення закону та зобов'язувати
здійснювати нарахування і виплату
належних сум відповідно до закону, а не
ухвалювати рішення про стягнення
конкретних сум. Таке правило підлягає
застосуванню і під час вирішення
питання про зміну чи встановлення
способу і порядку виконання удового
рішення.

Виходячи з викладеного, суд
апеляційної інстанції прийшов до
висновку про відсутність будь-яких
законних підстав для задоволення даної
заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 160, 196, 199, 202, 205, 206 КАС України,
суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Мелітополі та Мелітопольському районі
Запорізької області - задовольнити.

Ухвалу Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 17 березня 2014 року у справі
№320/2195/14-а - скасувати.

У задоволенні Управляння державної
виконавчої служби відділу примусового
виконання рішень у Запорізькій області
- відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства
України, а в разі складання рішення в
повному обсязі відповідно до ст. 160
зазначеного кодексу - з дня складання
рішення в повному обсязі.

Головуючий:
В.В. Мельник

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
О.В. Юхименко