Справа № 826/20198/13-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Данилишин В.М.
Суддя-доповідач:Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

22 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Шурка О.І.,

суддів
Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Горизонт Фіш» на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04 березня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Горизонт Фіш» до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів, третя особа: Головне
управління Державної казначейської
служби України у місті Києві про
визнання протиправними дій та
скасування рішення відповідача, а
також інших питань, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 березня 2014 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про задоволення
позовних вимог.

В своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, Між позивачем, як покупцем,
та Salmones Camanchaca S.A., як продавцем, 25.07.2013
року укладено генеральний контракт №
04, за умовами якого продавець
зобов'язався за окремими замовленнями
покупця поставити та передати у
власність товар, а саме рибні та
морепродукти, а покупець - прийняти
його.

На підставі контракту та інвойсу від
17.09.2013 року № 6123 на митну територію
України ввезено товар, а саме:
заморожену форель, без голови,
потрошену, Індастріал В 2-4 фунта (0,9-1,8
кг), 20500,00 кг, запаковану у 820 коробок,
контейнер № PONU 489213-2, термограф № ,
проформа № FC033-13 від 30.07.2013 року.

В подальшому, позивачем надано
відповідачу електронну митну
декларацію № 100270004/2013/265827 та
відповідний пакет документів,
необхідних для митного оформлення
товар.

Однак, відповідачем не прийнято
визначену у декларації митну вартість
товару у зв'язку з тим, що надані
позивачем документи містять неповні
відомості. Крім того, у наданих
документах містяться розбіжності, та
як наслідок, прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів №
100270000/2013/310292/2 від 09.12.2013 року на товар
«риба свіжоморожена форель, виробник
SALMONES CAMANCHACA S.A., торгова марка SALMONES CAMANCHACA,
країна виробництва Чилі», що випущений
у вільний обіг шляхом надання гарантій,
відповідно до частини 7 статті 55
Митного кодексу України за електронною
митною декларацією від 13.12.2013 року №
100270000/2013/265951.

Вважаючи таке рішення протиправним та
таким, що суперечить вимогам чинного
законодавства, позивач звернувся до
суду із адміністративним позовом, в
якому просив суд скасувати рішення
митного органу щодо коригування митної
вартості товару.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що дії відповідача щодо
визначення митної вартості товару є
законними та такими, що відповідають
нормам чинного законодавства України,
а прийняте рішення про визначення
митної вартості є обґрунтованим та
правомірним, оскільки митним органом
було вчинено всіх дій щодо
встановлення митної вартості товару.

Колегія суддів погоджується із
вказаним висновком суду першої
інстанції, з огляду на наступне.

Так, загальні положення визначення
митної вартості товарів, які
імпортуються в Україну, методи її
визначення врегульовані статтями 266 - 273
Митного кодексу України, постановою
Кабінету Міністрів України від 09.04.08 р.
«Про затвердження Порядку здійснення
контролю за правильністю визначення
митної вартості товарів», Постановою
Кабінету Міністрів України від 20.12.06р.
№1766 «Про затвердження Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження».

З сукупного аналізу ст.ст. 259-262 Митного
кодексу України встановлено, що митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є їх ціна,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари. Митна вартість
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, визначається
декларантом. Митна вартість товарів і
метод її визначення заявляються
(декларуються) митному органу
декларантом під час переміщення
товарів через митний кордон України
шляхом подання декларації митної
вартості.

Згідно з приписами ст. 264 Митного
кодексу України заявлена декларантом
митна вартість товарів і подані ним
відомості про її визначення повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню. У разі потреби у
підтвердженні заявленої митної
вартості товарів декларант
зобов'язаний подати митному органу
необхідні для цього відомості та
забезпечити можливість їх перевірки
відповідно до порядку, що
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п.10 Постанови №1766,
відомості, на підставі яких
декларантом визначено та заявлено
(задекларовано) митну вартість товару,
повинні базуватися на об'єктивних
даних, що підлягають обчисленню та
перевірці відповідно до вимог Митного
кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, між позивачем, як
покупцем, та Salmones Camanchaca S.A., як
продавцем, 25.07.2013 року укладено
генеральний контракт №04, за умовами
якого продавець зобов'язався за
окремими замовленнями покупця
поставити та передати у власність
товар, а саме рибні та морепродукти, а
покупець - прийняти його.

На підставі контракту та інвойсу від
17.09.2013 року №6123 на митну територію
України ввезено товар, а саме:
заморожену форель, без голови,
потрошену, Індастріал В 2-4 фунта (0,9-1,8
кг), 20500,00 кг, запаковану у 820 коробок,
контейнер № PONU 489213-2, термограф № ,
проформа № FC033-13 від 30.07.2013 року.

В подальшому, позивачем надано
відповідачу електронну митну
декларацію № 100270004/2013/265827 та
відповідний пакет документів,
необхідних для митного оформлення
товару, а саме: картку обліку особи, яка
здійснює операції з товарами від 06.11.2013
року № 100/2013/0005211, міжнародну
автомобільну накладну від 13.11.2013 року №
24800, коносамент від 21.10.2013 року № 866141321,
документ, що підтверджує вартість
страхування від 11.11.2013 року № 5,
прейскурант (прайс-лист) виробника
товару від 17.09.2013 року, рахунок-фактуру
від 17.09.2013 року № 6123, контракт, договір
про надання послуг митного брокера від
25.10.2013 року № 7/8-35, ветеринарні
свідоцтва від 14.11.2013 року Щ-30 № 223990,
висновок державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
від 21.10.2013 року № 05.03.02-03/945556, сертифікат
відповідності від 14.11.2013 року
UA1.049.Х013133-13, декларацію виробника від
17.09.2013 року, інформацію про позитивні
результати здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару від 13.11.2013 року № 2730, інформацію
про позитивні результати здійснення
радіологічного контролю товару від
11.11.2013 року № 94103, резервну позицію від
26.07.2001 року №915, міжнародний
ветеринарний сертифікат від 17.09.2013 року
№ 410946, сертифікат про походження
товару загальної форми від 17.09.2013 року
№ 410946, № копію митної декларації
країни відправлення від 04.09.2013 року №
5563143-3, декларацію.

Проте, під час розгляду документів
наданих до митного оформлення товару у
посадової особи відділу митного
оформлення виникли сумніви щодо митної
вартості визначеної позивачем.

Так, під час проведення контролю за
правильністю визначення митної
вартості товару, заявленого до митного
оформлення встановлено, що документи,
подані до митного оформлення
відповідно до ч. 2 ст. 5З Митного кодексу
України, не містили всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товару, та
містили розбіжності, а саме:

- відповідно до Контракту № 04 від 25.07.2013
року, умовами поставки є CIF Odessa, тобто у
ціну товару включено вартість
упаковки, маркування, завантаження та
фрахту, однак в інвойсі від 17.09.2013 р. №6123
відсутні дані складові митної вартості
товару, у зв'язку з чим неможливо
перевірити правильність визначення
митної вартості самого товару:

- розмір страхової премії зазначено в
листі TOB «Горизонт Фіш», однак відсутні
документи від страхової компанії, які б
давали можливість розрахувати числові
значення розміру страхової премії;

- прайс-лист містить лише одну позицію,
однак у проформі-інвойсі №FC033-13 до
Контракту № 04 від 25.07.2013 року вказана
інформація про наявність у виробника
мороженої риби різної якості, різної
ваги та, відповідно, за різними цінами.
Вказане свідчить про суб'єктивну
спрямованість наданого прайс-листа, а
отже інформація з нього не може
розглядатись у якості підтвердження
заявленої митної вартості.

Тому, відповідно до ст. 53 Митного
кодексу України, при митному
оформленні товарів декларанту
запропоновано надати додаткові
документи, а саме:

- каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

- страхові документи, та документи які
містять інформацію про вартість
страхування; _

- виписку з бухгалтерської
документації та інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

- висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини для його
виробництва.

За результатами розгляду додатково
наданих документів встановлено
наступні розбіжності:

- сума, зазначена в платіжних
дорученнях від 08.10.201З № 3 та від 04.12.201Зр.
№ 25 перевищує суму, зазначену в
наданому до митного оформлення
інвойсі№ 6123 від 17.09.2013 року.

Враховуючи те, що вимоги ст.. 53 Митного
кодексу України декларантом виконано
не в повному обсязі, а саме не надано
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини для його
виробництва, орган доходів і зборів
відмовив у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом митною
вартістю та прийняв рішення про
коригування митної вартості товарів №
100270000/2013/310292 від 09.12.2013 року.

Пунктом 2 (а) статті VII Генеральної угоди
з тарифів і торгівлі 1994 року (далі ГАТТ)
встановлено, що оцінка ввезеного
товару для митних цілей повинна
ґрунтуватися на дійсній вартості
ввезеного товару, який обкладається
митом, або аналогічного товару. Згідно
з пунктом 2 (b) статті під «дійсною
вартістю» повинна розумітися ціна, за
якою такий або аналогічний товар
продається або пропонується для
продажу при нормальній ході торгівлі в
умовах вільної конкуренції.

Якщо дійсна вартість не може бути
визначена відповідно до пункту (b),
оцінка для митних цілей повинна
ґрунтуватися на найближчому
еквіваленті, який може бути
встановлений.

Таким чином, митний орган при
здійсненні контролю за правильністю
визначення митної вартості товару
повинен впевнитися, що заявлена
декларантом митна вартість товару
ґрунтується на дійсній вартості.

Згідно із ст. 17 Угоди про застосування
статті VII ГАТТ ніщо не повинно
тлумачитися так, що обмежує або ставить
під сумнів право митних адміністрацій
упевнитися в істинності або точності
будь-якої заяви, документа чи
декларації, поданої для цілей митного
оцінювання.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що
визначення митної вартості
здійснювалося відповідно до вимог ст.
266 Митного кодексу України шляхом
послідовного використання методів
визначення митної вартості 2-6 (ст.ст.
268-273 Митного кодексу України).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору щодо
ідентичних товарів застосовується в
разі ввезення товарів у відповідний
період з однаковими ознаками, а саме:
фізичні характеристики; якість та
репутація на ринку; країна походження; -
виробник.

Метод визначення митної вартості за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів застосовується в
разі ввезення товарів у відповідний
період враховуючи такі ознаки: якість,
наявність торгової марки, їх репутація
на ринку.

Відповідно до ст. 60 Митного кодексу
України, під подібними (аналогічними)
розуміються товари, які хоч і не
однакові за всіма ознаками, але мають
схожі характеристики і складаються зі
схожих компонентів, завдяки чому
виконують однакові функції порівняно з
товарами, що оцінюються, та вважаються
комерційно взаємозамінними.

Так, методи визначення митної вартості
за ціною договору щодо ідентичних
товарів, за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів не
використовувалися відповідачем у
зв'язку з відсутністю інформації щодо
митної вартості ідентичних та подібних
(аналогічних) товарів, які продаються
на експорт в Україну з тієї ж країни і
час експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього.

Для використання методу визначення
митної вартості на основі віднімання
вартості, у митного органу була
відсутня інформація щодо ціни одиниці
товару, за якою оцінювані ідентичні чи
подібні товари продаються найбільшою
партією на території України одночасно
або у час, максимально наближений до
часу ввезення, або на найбільш ранню
дату після ввезення товарів, які
оцінюються, але до сплину 90-денного
строку.

Метод визначення митної вартості на
основі додавання вартості не був
використаний у зв'язку з тим, що
позивачем не були надані документи на
основі яких можливо застосувати даний
метод: вартості матеріалів та витрат,
понесених виробником при виробництві
оцінюваних товарів, обсягу прибутку та
загальних витрат, витрат на
завантаження, розвантаження та обробку
оцінюваних товарів, витрат на
страхування цих товарів та інших
витрат, пов'язаних із ввезенням цих
товарів в Україну.

Враховуючи викладене, митним органом
був застосований резервний метод
визначення митної вартості.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з твердженнями
відповідача про неможливість
застосування у спірних
правовідносинах першого, другого,
третього, четвертого та п'ятого методів
визначення митної вартості товару,
оскільки позивачем не було надано
документів, які були визначені митним
органом у ході митних консультацій, а
тому визнає, що відповідачем
обґрунтовано, саме за наведених
обставин, застосовано шостий
(резервний) метод визначення митної
вартості.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
спростовуються встановленими судом
першої інстанції обставинами, наявними
в матеріалах справи доказами та
нормами права, зазначеними в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення суду.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Горизонт
Фіш» - залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04 березня 2014 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 27.05.2014
року.

Головуючий суддя
Шурко О.І.

Судді:
Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.