Справа № 9101/111855/2012
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2014 рокусправа № 2а-1537/11
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової
Ю.В. Проценко О.А.

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Запоріжжя

на постанову Заводського районного
суду м. Запоріжжя від 13.05.2011 р.

по справі № 2а-1537/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Заводському районі м.
Запоріжжя

про перерахунок пенсії учасникам
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2011 року позивач
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Заводському районі м.
Запоріжжя (далі - відповідач), в якому
просив визнати протиправними дії
відповідача щодо ненарахування пенсії
позивачу відповідно до ст.. ст.. 49, 51, 67
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
як учаснику ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС 2 категорії, та
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок додаткової пенсії за
період з 22.05.2008 року та в подальшому.

Постановою Заводського районного
суду м. Запоріжжя від 13.05.2011 р.
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок і виплачувати позивачу
недоплачену суму додаткової пенсії
відповідно до ст. 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
21.09.2010 року по 22.07.2011 року.

Не погодившись з рішенням суду,
відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою в якій просив
скасувати рішення суду першої
інстанції та відмовити в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
неправильне застосуванням судом норм
матеріального права.

Як зазначив відповідач, судом
невірно застосовано норми ст.51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
безпідставно застосовано ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно посвідчень, позивач є учасником
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2
категорії, що підтверджується
матеріалами справи.

Відповідно до частини 1 статті 46
Конституції України, громадяни мають
право на соціальний захист, що
включає право на забезпечення їх в разі
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом.

Таким законом стосовно реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи на охорону життя, здоров'я і
соціального захисту є Закон України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". Отже,
виходячи, саме, з цього закону слід
визначати розмір пенсії особам,
постраждалим внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Застосування Управлінням
Пенсійного фонду Постанов Кабінету
Міністрів України при наявності
спеціального закону є протиправним.

Виходячи з положень частини 1
статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється в
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом. Відповідно до
частини 1 статті 2 Закону України "Про
прожитковий мінімум", прожитковий
мінімум застосовується для
встановлення розмірів мінімальної
заробітної плати та мінімальної пенсії
за віком.

Відповідач помилково вважає
неможливим застосування мінімального
розміру пенсії, визначеного відповідно
до статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Наявність такої норми за
відсутності іншого мінімального
розміру пенсії, встановленого законом,
не є приводом для відмови в реалізації
позивачем конституційних гарантій
права на отримання пенсії в розмірі,
встановленому законом.

Крім того, відповідно до частини 3
статті 67 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", в разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, підвищується розмір пенсії,
визначений відповідно до статті 54
цього Закону, а також розмір додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до категорії 2
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

В мотивувальній частині постанови
суд зробив висновок, що позов підлягає
задоволенню у зв'язку з тим, що суд не
приймає до уваги ту обставину, що
застосування норм ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" здійснюється
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом; суд приходить до висновку, що
при визначенні розміру пенсій
застосуванню підлягають норми ст. 51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а не постанови Кабінету Міністрів
України від 03.01.2002 року № 1 , та
постанови Кабінету Міністрів України
№ 894 від 13.07.2004 року .

Виходячи з загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд при вирішенні
справи вважає, що правильно керуватися
положеннями статті 51"Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в редакції від 06.06.1996 р.
Управління Пенсійного фонду України
помилково посилається на Постанови
Кабінету Міністрів України при
наявності спеціального закону.

З 21.09.2010 року по 13.05.2011 року включно
будь-яких обмежень дії ст. 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" не
встановлювалося.

Таким чином, позивач з 21.09.2010 року по
13.05.2011 року має право на перерахунок
пенсії за ст. 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Отже рішення суду є вірним по суті.
Однак судом помилково зазначено
невірний кінцевий період здійснення
перерахунку, а саме замість "по 13.05.2011
року" зазначено "по 22.07.2011 року".

При таких обставинах колегія суддів
вважає за необхідне постанову суду
першої інстанції змінити.

В абзаці третьому резолютивної
частини рішення замість слів "по 22.07.2011
року" зазначити "по 13.05.2011 року".

В іншій частині постанову
залишити без змін.

Керуючись , п.1 ч.2. ст. 198, ст. 201, ст. 205,
ст.206 КАС України, суд апеляційної
інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Запоріжжя на постанову
Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 13.05.2011 р. - залишити без
задоволення.

Постанову Заводського районного
суду м. Запоріжжя від 13.05.2011 р. - змінити.

В абзаці третьому резолютивної
частини рішення замість слів "по 22.07.2011
року" зазначити "по 13.05.2011 року".

В іншій частині постанову
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС
України та відповідно до ч.10 ст. 183-2 КАС
України оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Л.П. Туркіна

Суддя:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко