Справа № 2а-6274/11
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-6274/11
інстанції: Закаблук О.В.
Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого-судді
Мєзєнцева Є.І., суддів: Старової Н.Е.,
Чаку Є.В., розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України у Кагарлицькому районі
Київської області на постанову
Кагарлицького районного суду
Київської області від "03" червня 2011 р. у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у Кагарлицькому районі
Київської області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату соціальних
виплат,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2011 року позивач звернувся до
суду з позовом, у якому просив визнати
протиправними дії територіального
управління Пенсійного фонду України,
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та
доплати до пенсії за проживання на
забрудненій території відповідно до
ст. 39, 51, Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Постановою Кагарлицького районного
суду Київської області від "03" червня 2011
р. позов задоволено, визнано
протиправними дії територіального
управління Пенсійного фонду України,
зобов'язано відповідача
перераховувати та виплачувати у
подальшому позивачу додаткову пенсію
за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі
15% мінімальної пенсії за віком та
доплати до пенсії за проживання на
території зони посиленого
радіоекологічного контролю у розмірі
однієї мінімальної заробітної плати з
31.01.2011 року відповідно до ст. 39, 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Не погоджуючись із вказаною постановою
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу з підстав
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції, прийняти нове рішення про
відмову в задоволені позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 1832.

З доповіді судді-доповідача
вбачається, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, особиста участь сторін не
обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів
визнала можливим розглянути справу в
порядку письмового провадження, як це
передбачено ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що позивач має право на
отримання доплати до пенсії у розмірі,
встановленому ст. ст. 39, 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів частково погоджується
із зазначеним висновком суду першої
інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
позивач є особою, яка постійно проживає
на території зони посиленого
радіоекологічного контролю (4
категорії) та непрацюючим пенсіонером,
який отримує щомісячну доплату до
пенсії та додаткову пенсію.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на території зони
посиленого радіоекологічного контролю
підвищуються у розмірі однієї
мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 51 Закону України "Про
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", особам, віднесеним до
категорії 4, додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, призначається у
розмірі 15 процентів мінімальної пенсії
за віком.

Частиною 1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування" передбачено, що
мінімальний розмір пенсії за віком
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.
Крім того, мінімальна пенсія за віком
не може бути нижчою ніж прожитковий
мінімум і відповідно до вимог ст. 46
Конституції України.

Проте, відповідач всупереч ст. ст. 39, 51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
виплачував позивачу вказані доплати у
меншому розмірі, який встановлений
постановою Кабінету Міністрів України.

Колегія суддів вважає дії відповідача
щодо виплати позивачу щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю та доплати до пенсії за
проживання на забрудненій території у
розмірі, меншому ніж той, що
встановлений ст. ст. 39, 51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
неправомірними.

Колегія суддів зазначає, що Закон
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" має вищу
юридичну силу в порівняні з постановою
КМ України "Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян" №
530 від 28 травня 2008 року, та є
пріоритетним у застосуванні.

Проте, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції повинен був зазначити
дату, до якої необхідно проводити такий
перерахунок, виходячи з наступних
підстав.

Так, 14 червня 2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України №3491-VI
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011
рік".

Пунктом 7 частини I зазначеного Закону
Прикінцеві положення Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
доповнено пунктом 4, яким встановлено,
що у 2011 році норми і положення статей 39,
51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", статей 14, 22, 37 та частини
третьої статті 43 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Із аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

Під час вирішення питання, яка з
однопредметних законодавчих норм
рівної ієрархії, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, перевагу слід надавати тій з
них, що прийнята пізніше. У
розглядуваному випадку пізніше
прийняті норми Закону України від 14
червня 2011 року №3491-VI "Про внесення змін
до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік".

Отже, колегія суддів приходить до
висновку про правомірність дій
відповідача щодо виплати позивачу
додаткової пенсії та доплати до пенсії
за проживання на забрудненій території
у відповідному розмірі з 23.07.2011 року -
дати набрання наведеною постановою
уряду законної сили.

Таким чином, правові підстави для
здійснення перерахунку пенсії та її
виплати позивачу відповідно до Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з 23.07.2011
року відсутні.

Разом з тим, колегія суддів не може
погодитись з висновком суду про
зобов'язання відповідача проводити в
подальшому позивачу виплату
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, та підвищення до пенсії за
проживання на забрудненій території,
виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушення з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Зі змісту наведеної правової норми
вбачається, що судовому захисту
підлягають лише порушені права,
свободи і інтереси фізичних або права і
інтереси юридичних осіб, а не
можливість їх порушення в майбутньому.

В іншій частині доводи апеляційної
скарги не заслуговують на увагу, тому
скарга підлягає частковому
задоволенню.

За таких обставин, суд першої інстанції
повинен був прийти до висновку, що
позовні вимоги про зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
пенсії та відповідні виплати позивачу
відповідно до ст. ст. 39, 51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" підлягають
задоволенню по 22.07.2011 року.

Підставою для скасування судового
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, відповідно
до п. 4 ст. 202 Кодексу адміністративного
судочинства України, є порушення норм
матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції при
ухваленні постанови порушено норми
матеріального права, в зв'язку з чим
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням нової
постанови про часткове задоволення
позову.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Кагарлицькому районі Київської
області задовольнити частково.

Постанову Кагарлицького районного
суду Київської області від "03" червня 2011
р. скасувати та ухвалити нову
постанову, якою позов задовольнити
частково.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України у
Кагарлицькому районі Київської
області щодо невиплати позивачу
доплати до пенсії та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах
визначених ст. ст. 39, 51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" -
неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Кагарлицькому районі
Київської області провести
перерахунок та виплату позивачу
щомісячної грошової доплати до пенсії
як особі, яка проживає в зоні
посиленого радіоекологічного контролю
у розмірі однієї мінімальної
заробітної плати та додаткової пенсії
за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 15
% мінімальної пенсії за віком у
відповідності до ст.ст. 39, 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", за період з
31.01.2011 року по 22.07.2011 року з урахуванням
раніше виплачених коштів.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту ухвалення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Мєзєнцев Є.І.

Суддя:
Старова Н.Е.

Суддя:
Чаку Є.В.

Головуючий суддя

Мєзєнцев Є.І.

Судді:

Старова Н.Е.