Справа № 9101/185658/2012
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2013-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2013 р.справа № 2а-1904/2011

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Туркіної Л.П.

суддів: Проценко О.А.
Шлай А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Світловодську та Світловодському
районі Кіровоградської області

на постанову Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 01.07.2011 р.

по справі № 2а-1904/2011

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України
в м. Світловодську та Світловодському
районі Кіровоградської області

про перерахунок додаткової пенсії
учасникам Чорнобильської АЕС, -

В С Т А
Н О В И В :

У червні 2011 року позивач звернувся
до суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Світловодську та Світловодському
районі Кіровоградської області (далі -
відповідач), в якому просив визнати
протиправними дії відповідача щодо
ненарахування пенсії позивачу
відповідно до ст. норм Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" як особі 2
категорії, та зобов'язати відповідача
зробити перерахунок пенсії за період
починаючи з 01.01.2007 року та в подальшому,
відповідно до ст. 51, 67 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". Також
просив поновити строк звернення до
суду.

Постановою Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 01.07.2011 р. зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок і
виплачувати позивачу недоплачену суму
додаткової пенсії з 09.07.2007 року по 31.12.2007
року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009
року по 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року по
31.12.2010 року, з 01.01.2011 року по дату
винесення рішення, з урахуванням
виплачених сум.

Не погодившись з рішенням суду,
відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою в якій просив
скасувати рішення суду першої
інстанції та відмовити в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
неправильне застосуванням судом норм
матеріального права.

Як зазначив відповідач, судом
невірно застосовано норми ст. ст. 51, 67
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
та безпідставно застосовано ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Відповідач також вказує,
що суд безпідставно дійшов висновку
стосовно неможливості застосування
норм ст. ст. 99, 100 КАС до спірних
правовідносин.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно посвідчень, позивач є
постраждалим внаслідок Чорнобильської
катастрофи 2 категорії, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини 1 статті 46
Конституції України, громадяни мають
право на соціальний захист, що
включає право на забезпечення їх в разі
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом.

Таким законом стосовно
реалізації конституційного права
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи на охорону
життя, здоров'я і соціального захисту є
Закон України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Отже, виходячи, саме, з цього закону
слід визначати розмір пенсії особам,
постраждалим внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Застосування Управлінням
Пенсійного фонду Постанов Кабінету
Міністрів України при наявності
спеціального закону є протиправним.

Виходячи з положень частини 1
статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється в
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом. Відповідно до
частини 1 статті 2 Закону України "Про
прожитковий мінімум", прожитковий
мінімум застосовується для
встановлення розмірів мінімальної
заробітної плати та мінімальної пенсії
за віком.

Відповідач помилково вважає
неможливим застосування мінімального
розміру пенсії, визначеного відповідно
до статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Наявність такої норми за
відсутності іншого мінімального
розміру пенсії, встановленого законом,
не є приводом для відмови в реалізації
позивачем конституційних гарантій
права на отримання пенсії в розмірі,
встановленому законом.

Крім того, відповідно до частини 3
статті 67 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", в разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, підвищується розмір пенсії,
визначений відповідно до статті 54
цього Закону, а також розмір додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до категорії 1
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

В мотивувальній частині постанови
суд зробив висновок, що позов підлягає
задоволенню у зв'язку з тим, що суд не
приймає до уваги ту обставину, що
застосування норм ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" здійснюється
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом; суд приходить до висновку, що
при визначенні розміру пенсій
застосуванню підлягають норми ст. 51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а не постанови Кабінету Міністрів
України від 28.05.2008 р. № 530 "Про деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян", № 654 від 16.07.2008 р.
"Про підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян".

Виходячи з загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд при вирішенні
справи вважає, що правильно керуватися
положеннями статті 51 "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в редакції від 06.06.1996 р.
Управління Пенсійного фонду України
помилково посилається на Постанови
Кабінету Міністрів України при
наявності спеціального закону. Отже,
судом першої інстанції вірно
застосовано норми матеріального права.
В той же час, слід зазначити наступне.
Відповідно до ст. 99, 100 КАС України, в
редакції за станом на 13.12.2011 року -
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Як свідчать матеріали справи,
клопотання про поновлення строку
звернення до суду позивачем надано,
однак судом першої інстанції не
розглянуто.

Суд дійшов висновку, що
клопотання позивача не підлягає
задоволенню, виходячи з такого. Статтею
99 КАС України встановлено
шестимісячний строк для звернення до
суду з адміністративним позовом для
захисту порушених прав, інтересів,
свобод, а відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС
України пропуск вищезазначеного
строку є підставою для залишення без
розгляду адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведені
обставини, норми чинного
процесуального законодавства, та
приймаючи до уваги, що позивачем, який
звернувся до суду першої інстанції з
позовом про захист свого порушеного
права 16.06.2011 р., не було надано доказів в
підтвердження поважності причин
пропуску ним строку на звернення до
суду, позивач має право на перерахунок
пенсії за ст.ст. 51,67 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
16.12.2010 року по 01.07.2011 року. Щодо решти
позовних вимог, які передують 16.12.2010
року, то їх слід залишити без розгляду.

Отже суд першої інстанції
невірно визначив період здійснення
перерахунку.

За таких обставин, колегія суддів
вважає за необхідне постанову суду
першої інстанції скасувати.

Позов задовольнити частково за
період з 16.12.2010 року по 01.07.2011 року.
Позовні вимоги, заявлені до 16.12.2010 року -
залишити без розгляду.

Керуючись , п.1 ч.2. ст. 198, ст. 202,
ст. 205, ст. 207 КАС України, суд
апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Світловодську та Світловодському
районі Кіровоградської області
задовольнити частково.

Постанову Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 01.07.2011 р. - скасувати.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
м. Світловодську та Світловодському
районі Кіровоградської області щодо
відмови у здійсненні перерахування
ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
передбачену ст. 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
16.12.2010 року по 01.07.2011 року .

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Світловодську та
Світловодському районі
Кіровоградської області здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_1, як
учаснику ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи,
віднесеного до 2 категорії, додаткову
пенсію згідно вимог статті 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
16.12.2010 року по 01.07.2011 року.

Позовні вимоги, заявлені за період,
що передує 16.12.2010 року - залишити без
розгляду.

В решті позовних вимог -
відмовити.

Постанова набирає законної сили
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції відповідно до ч.
2 ст. 212 КАС України.

Головуючий:
Л.П. Туркіна

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
А.В. Шлай