Справа № 2а/1004/1158/12 (2а/1004/1070/12)
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/76951/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Весельської Т.Ф.,

Малиніна В.В.,

розглянувши у письмовому проваджені
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Богуславської міської ради
Київської області, третя особа - ОСОБА_5,
про скасування акту та довідки за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Богуславського районного суду
Київської області від 17 серпня 2012 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 листопада
2012 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернулась до суду з
адміністративним позовом, в якому
просила скасувати акт про встановлення
факту проживання фізичної особи від 25
листопада 2010 року та скасувати довідку
виконавчого комітету Богуславської
міської ради Київської області, № 8008
від 30 листопада 2010 року, видану ОСОБА_5
щодо підтвердження її проживання без
реєстрації разом з її колишнім
чоловіком ОСОБА_6

Постановою Богуславського районного
суду Київської області від 17 серпня 2012
року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 листопада
2012 року скасовано постанову
Богуславського районного суду
Київської області від 17 серпня 2012 року
та закрито провадження у справі.

Позивач, ОСОБА_4 не погодилась з
постановою Богуславського районного
суду Київської області від 17 серпня 2012
року та ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20 листопада 2012 року, і звернулась
до суду з касаційною скаргою, в який
просить скасувати постанову
Богуславського районного суду
Київської області від 17 серпня 2012 року
разом з ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20 листопада 2012 року та направити
справу до суду першої інстанції на
новий розгляд, посилаючись на
порушення норм процесуального права,
що призвело до ухвалення незаконних
судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
прийшов до висновку про залишення
касаційної скарги без задоволення з
таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції, виходив з того, що акт
про встановлення факту проживання
фізичної особи від 25 листопада 2010 року
та довідка виконавчого комітету
Богуславської міської ради Київської
області, № 8008 від 30 листопада 2010 року,
не являються нормативно - правовими
документами (рішеннями) суб'єкта
владних повноважень.

Постановляючи ухвалу про закриття
провадження у справі, суд апеляційної
інстанції вказав, що позивачем невірно
обрано спосіб захисту, оскільки акт та
довідка не є рішенням суб'єкта владних
повноважень в розумінні ст. 17 КАС
України (при цьому, дії суб'єкта владних
повноважень позивачем не
оскаржуються), а факти, викладені в
довідці та акт можуть бути оскаржені та
спростовані при розгляді справи в
порядку ЦПК України.

З таким висновком суду апеляційної
інстанції погоджується і колегія
суддів, на підставі наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 6 КАС України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо особа вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
обмеження прав чи свобод (стаття 2, пп. 1
п. 2 ст. 17 КАС України).

З наведених норм права випливає, що
особа на власний розсуд визначає, чи
порушені його права рішеннями, дією або
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень. Проте ці рішення, дія або
бездіяльність повинні бути такими, які
породжують, змінюють або припиняють
права та обов'язки у сфері
публічно-правових відносин.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом апеляційної
інстанції, 30 листопада 2010 року
виконавчим комітетом Богуславської
міської ради третій особі ОСОБА_5 була
видана довідка за №8008 в тім, що вона
дійсно проживала без реєстрації за
адресою АДРЕСА_1 разом зі своїм
колишнім чоловіком ОСОБА_6 до дня його
смерті та поховала за власні кошти, що
підтверджується копією вказаної
довідки.

Із копії акту про встановлення факту
проживання фізичної особи від 25
листопада 2010 року видно, що комісія в
складі депутата Богуславської міської
ради Жуковича Р.А., Олефіренко А.,
Кириченко О., Шапошника В., Бабіленка О.
І. склала акт про те, що ОСОБА_5 дійсно
проживала разом з своїм колишнім
чоловіком ОСОБА_6 в житловій квартирі
АДРЕСА_1 за період з травня 2010 року по
листопад 2010 року, надавала матеріальну
допомогу та здійснювала догляд за
ОСОБА_6 до дня його смерті, помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач не погоджуючись з актом про
встановлення факту проживання
фізичної особи від 25.11.2010 року та
довідкою виконавчого комітету
Богуславської міської ради Київської
області звернулась до суду.

Правовий акт - це акт волевиявлення
(рішення) уповноваженого суб'єкта
права, що регулює суспільні відносини
за допомогою встановлення (зміни,
скасування, зміни сфери дії) правових
норм, а також визначення (зміни,
припинення) на основі цих норм прав і
обов'язків учасників конкретних
правовідносин. При цьому, критерієм
розмежування понять нормативного
правового акта і ненормативного
(індивідуального) правового акта є
сфера його дії за суб'єктивним складом,
оскільки правові акти індивідуальної
дії, на відміну від нормативних,
поширюють свою дію на конкретно
визначеного суб'єкта.

Як нормативний, так і ненормативний
правовий акт завжди виражають волю
(волевиявлення) уповноваженого
суб'єкта права, його владні приписи;
мають офіційний характер, обов'язковий
до виконання; спрямовані на
регулювання суспільних відносин;
встановлюють правову норму чи
конкретне правовідношення
оформляються у визначеній формі; є
юридичними фактами, що спричиняють
певні правові наслідки.

Ненормативні (індивідуальні) акти -
породжують права і обов'язки у тих
конкретних суб'єктів, яким вони
адресовані, у конкретному випадку.

Зі змісту зазначених визначень
вбачається, що правові акти
індивідуальної дії своїми приписами
мають породжувати права і обов'язки
конкретних осіб, на яких спрямована
їхня дія. У такому випадку реалізується
компетенція видавця цього акту як
суб'єкта владних повноважень,
уповноваженого управляти поведінкою
іншого суб'єкта відповідно інший
суб'єкт зобов'язаний виконувати його
вимоги.

Особливою відмінністю правового акту
від інших управлінських актів є
наявність в ньому змісту управління
певної особи шляхом встановлення прав
і обов'язків для інших суб'єктів.

Тобто, до компетенції адміністративних
судів віднесено справи щодо захисту
порушених прав, свобод і інтересів осіб
від суб'єктів владних повноважень щодо
управління цими особами чи здійснення
інших владних функцій щодо них.

Аналізуючи вказані обставини по справі
та застосовуючи відповідні норми
матеріального права, суд касаційної
інстанції вважає, що оскаржуваний
позивачем акт про встановлення факту
проживання фізичної особи від 25
листопада 2010 року та довідка
виконавчого комітету Богуславської
міської ради Київської області, № 8008
від 30 листопада 2010 року, видана ОСОБА_5
щодо підтвердження її проживання без
реєстрації разом з колишнім чоловіком
ОСОБА_6 не є рішенням органу суб'єкта
владних повноважень в розумінні КАС
України, а відтак не стосуються
управлінської діяльності, не породжує
для особи настання будь-яких юридичних
наслідків та не впливає на його права,
обов'язки та законні інтереси.

Зазначені порушення прав та інтересів
позивача підлягають захисту в порядку
цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд касаційної
інстанції вважає, що ухвала Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20 листопада 2012 року ґрунтується на
вірно встановлених фактичних
обставинах справи, яким дана належна
юридична оцінка, правильно застосовані
норми матеріального права, що
регулюють спірні правовідносини, та не
допущено порушень процесуального
закону, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи, доводи викладені в касаційній
скарзі не спростовують висновків суду
апеляційної інстанції, тому підстави
для скасування або зміни рішення
відсутні.

Касаційне провадження в частині
перегляду в касаційному порядку
постанови Богуславського районного
суду Київської області від 17 серпня 2012
року закрити, як помилково відкрите,
оскільки вона не переглядалася в
апеляційному порядку на предмет
дослідження правильності оцінки
доказів і встановлення фактів та була
скасована судом апеляційної інстанції
з постановленням ухвали про закриття
провадження у справі без вирішення
спору по суті.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України, суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 листопада
2012 року - без змін, оскільки судом
апеляційної інстанції, з
постановленням ухвали про закриття
провадження, не допущено порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судового рішення.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС
України, -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20 листопада 2012 року - без змін.

Закрити касаційне провадження в
частині перегляду в касаційному
порядку постанови Богуславського
районного суду Київської області від 17
серпня 2012 року, як помилково відкрите.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф.
Ситников

Т.Ф.
Весельська

В.В. Малинін