Справа № 2-а-73/11
Суддя: Куц Т. О.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а /73/11
Провадження №2а/ 534/10/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014
року
Комсомольський
міський суд

Полтавської
області
в складі:
головуючого
судді
Куц Т.О.

при
секретарі

Ребрин
ій О.О.

за участю сторін:
позивача
ОСОБА_1

представника позивача

ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3
сільської ради ОСОБА_4

відповідачів
ОСОБА_5,
ОСОБА_6,

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань суду
в м. Комсомольську Полтавської області
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради ,
ОСОБА_3 територіальної громади,
ОСОБА_8 , ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визнання рішень протиправними
,зобов»язання вчинити певні дії,
звільнення проїзної частини тупика,

в с
т а н о в и в :

ОСОБА_1 05.12.2005р. звернувся до суду з
позовом від 02.12.2005 р. до ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_3 сільської ради в якому просив:

1. Визнати протизаконною
трирічну бездіяльність ОСОБА_3
сільської ради та її посадових осіб по
виконанню п.п. 4, 5 рішень сільської ради
від 05.12.2002 р. та рішення депутатської
комісії від 05.05.2005 р.

2. Зобов’язати голову ОСОБА_3
сільської ради ОСОБА_11 і
землевпорядника ОСОБА_12 виконати
вказані рішення аж до застосування до
громадян ОСОБА_13 і ОСОБА_10 всіх заходів,
передбачених законом, включаючи
порушення кримінальної справи по
звільненню проїзної частини тупика з
обов’язковою підсипкою.

3. Визнати неправомірним
рішення депутатської комісії від 05.05.2005
р. в частині кваліфікації тупика з вул.
Залізничної, як «додаткового».

4. Визнати протиправними
бездіяльність ОСОБА_3 сільської ради на
звернення правозахисного комітету
«Справедливість» від 29.05.2005 р.,
направленого суб’єкту оскарження за
його дорученням.

5. Рішення допустити до
негайного виконання (том 1, а.с. 2-4).

Ухвалою Комсомольського міського
суду від 19.12.2005р. позовна заява ОСОБА_1
залишена без руху і позивачу
повідомлено про необхідність
виправити недоліки позовної заяви(т.1
а.с.19).

Ухвалою Комсомольського
міського суду від 01.04.2006р. позовна
заява ОСОБА_1 повернута позивачу і йому
роз»яснено ,що повернення позовної
заяви не позбавляє його права
повторного звернення до
адміністративного суду в порядку ,
встановленому законом. (т.1 а.с.32 ).

Ухвалою Апеляційного суду
Полтавської області від 22.05.2006р. заява
ОСОБА_1 про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга на ухвалу судді
Комсомольського міського суду від
01.04.2006р. залишена без розгляду.(т.1 а.с.54).

Ухвалою Вищого
Адміністративного суду України від
23.09.2009р. касаційна скарга ОСОБА_1
задоволена, ухвала Апеляційного суду
Полтавської області від 22.05.2006р.
скасована, а справа направлена до суду
апеляційної інстанції для вирішення
питання про прийняття апеляційної
скарги. (т.1 а.с.66).

Ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 11.02.2010р. апеляційна скарга ОСОБА_1
задоволена, ухвала Комсомольського
міського суду від 01.04.2006р. скасована , а
справа направлена до Комсомольського
міського суду на новий розгляд зі
стадії вирішення питання про
відкриття провадження у справі. (т.1
а.с.142-145).

Ухвалою Комсомольського міського
суду від 12.07.2010р. відкрито провадження
по даній справі.(а.с.152).

Ухвалою Комсомольського міського
суду від 18.06.2013р., з урахуванням
роз»яснень Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013р. провадження по даній
справі закрито і позивачу роз»яснено,
що розгляд таких справ здійснюється в
порядку цивільного судочинства (т.3
а.с.199-200) .

Ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 21.10.2013р. апеляційна скарга ОСОБА_1
задоволена, ухвала Комсомольського
міського суду від 18.06.2013р. скасована , а
справа направлена для продовження
розгляду до Комсомольського міського
суду Полтавської області (т.3 а.с.247-250).

В додатковій позовній заяві від
17.01.2006 р. позивач ОСОБА_1 виклав свої
позовні вимоги таким чином:

1. Визнати протизаконною більш ніж
трирічну бездіяльність ОСОБА_3
сільської ради по виконанню її рішення
від 05.12.2002 р., також рішення
депутатської комісії в цій частині.

2. Визнати протиправним рішення
депутатської комісії ОСОБА_3 сільської
ради з питань будівництва, земельних
ресурсів та екології (дата потребує
уточнення) в частині класифікації
тупика з вул. Залізничної як
«додаткового».

3. Зобов’язати ОСОБА_3 сільську
раду, громадян ОСОБА_13 і ОСОБА_10
звільнити проїжджу частину тупика з
вул. Залізничної з обов’язковою
підсипкою. Рішення в даній частині
допустити до негайного виконання (том 1,
а.с. 5).

В додатковій позовній заяві
від 30.12.2009 р. позивач збільшив свої
позовні вимоги і виклав їх в такій
редакції:

1. Визнати незаконним
виготовлений план земельної ділянки на
громадянку ОСОБА_13 і скасувати його.

2. Визнати недійсним рішення
ОСОБА_3 сільської ради від 05.12.2002 р. із
зміненим текстом в п. 4 на «Залишити
заїзд з вул. Набережної до садиби
ОСОБА_1 і ОСОБА_6А.» і скасувати його.

3. Відмінити п.2 рішення від
05.12.2002 р. «Про довиділення до садиби
громадянки ОСОБА_13 земельної ділянки
0,01 га і загальною площею вважати 0,08 га».

4. Відмінити п.3 рішення
ОСОБА_3 сільської ради від 05.12.2002р., яке
не відповідає дійсності з
перекручуванням даних.

5. Визнати неправомірним
рішення ОСОБА_3 сільської ради від
22.12.2006 р. і скасувати його.

6. Визнати недійсним
документ, названий «Протоколом
виїзного засідання земельної комісії
від 05.05.2008 р. на предмет перемірки
ширини тупика з вул. Залізничної» і
скасувати його.

7. Вимоги, заявлені в позовній
заяві від 05.12.2005 р. та доповнені від
17.01.2006 р. залишаються в силі.

8. Винести рішення
Харківським апеляційним
адміністративним судом або змінити
підсудність і справу передати до
Світловодського районного суду
Кіровоградської області (том 1, а.с.
147-149).

9. Зобов’язати сільську раду
замінити текст рішення, зданого в архів
з записом «З вулиці Набережної» на
текст рішення від 05.12.2005 р. в п. 4 з
записом «З вулиці Залізничної».

В додатковій позовній заяві від
22.09.2010 р. позивач збільшив позовні
вимоги і виклав свої позовні рішення
таким чином:

1. Визнати незаконним
виготовлений план земельної ділянки на
громадянку ОСОБА_13 і скасувати його.

2. Визнати недійсним рішення
ОСОБА_3 сільської ради від 05.12.2002 р. із
зміненим текстом в п. 4 на «Залишити
заїзд з вулиці Набережної до садиби
ОСОБА_1 і ОСОБА_6А.» і скасувати його.

3. Відмінити п. 2 рішення від
05.12.2002 р. «Про довиділення до садиби
громадянки ОСОБА_13 земельної ділянки
0,01 га і загальною площею вважати 0,0832
га».

4. Визнати неправомірним
рішення ОСОБА_3 сільської ради 22.12.2006 р.
і скасувати його.

5. Визнати недійсним
документ, названий «Протоколом
виїзного засідання земельної комісії»
від 05.05.2008 р. на предмет переміру ширини
тупика з вул. Залізничної і скасувати
його.

6. Вимоги, заявлені в позовній
заяві від 02.12.2005 р. та доповнені заявою
від 17.01.2006 р. залишаються в силі.

7. Зобов’язати сільську раду
замінити текст рішення, зданого в
міськархів з записом «З вулиці
Набережної» від 05.12.2002 р. та текст цього
ж рішення в п. 4 з записом «З вулиці
Залізничної» згідно оригіналу, який
засвідчила своїм підписом суддя
Таранкова І.М.

8. Визнати неправомірними і
недійсними акти розмежування
земельних ділянок громадян ОСОБА_13,
ОСОБА_10, ОСОБА_6 із ссилкою на рішення
Комсомольського міського суду від
11.09.2009 р.

9. Визнати протизаконним
трирічну бездіяльність посадових осіб
ОСОБА_3 сільської ради по виконанню п.п.
4, 5 її рішення від 05.12.2002 р. і рішення
депутатської комісії від 05.05.2005 р.

10. Зобов’язати голову ОСОБА_3
сільської ради ОСОБА_11 і
землевпорядника ОСОБА_12 виконати
вказані рішення вкрай до застосування
громадян ОСОБА_13 і ОСОБА_10 всіх мір,
передбачених законом, включаючи
порушення кримінальної справи по
звільненню проїзної частини тупика з
обов’язковою підсипкою.

11. Визнати неправомірним
рішення депутатської комісії від 05.05.2005
р. в частині кваліфікації тупика з
вулиці Залізничної як «додаткового».

12. Визнати протиправною
бездіяльність ОСОБА_3 сільської ради на
звернення правозахисного комітету
«Справедливість» від 29.05.2005 р.,
направленого суб’єкту оскарження за
його дорученням.

13. Рішення допустити до
негайного виконання.

14. Визнати протиправним
більш ніж трирічну бездіяльність
ОСОБА_3 сільської ради по виконанню її
рішення від 05.12.2002 р. про звільнення
проїзної частини тупика з вулиці
Залізничної, а також рішення
депутатської комісії в цій частині.

15. Визнати протизаконним
рішення депутатської комісії ОСОБА_3
сільської ради по питанням
будівництва, земельних ресурсів і
екології (дата потребує уточнення) в
частині кваліфікації тупика з вулиці
Залізничної як «додаткового».

16. Зобов’язати ОСОБА_3
сільську раду, ОСОБА_13 і ОСОБА_10
звільнити проїзну частину тупика з
вулиці Залізничної з обов’язковою
підсипкою.

17. Рішення в даній частині
допустити до негайного виконання.

В додатковій позовній заяві від
23.12.2010 р., не змінюючи свої попередні
позовні вимоги, позивач збільшив їх,
доповнивши такою вимогою.

1. Зобов’язати ОСОБА_3
сільську раду виконати свої рішення
шляхом звільнення проїзду по вулиці
Залізничній біля будинків № 6 та № 7, а
також зобов’язати громадян ОСОБА_13 та
ОСОБА_10 до виконання вимог сільської
ради по звільненню зайве захваченої
території у даному проїзді з
урахуванням експертного висновку №
243-10 від 21.12.2010 р.

Всі інші позовні вимоги залишив
без змін (т.2, а.с. 7-8).

В додатковій позовній заяві від
30.05.2011р. позивач доповнив свої позовні
вимоги і виклав їх в такій редакції:

1. Визнати незаконним
виготовлений план земельної ділянки
на громадянку ОСОБА_13 і скасувати його.

2. Визнати недійсним рішення
ОСОБА_3 сільської ради від 05.12.2002 р. із
зміненим текстом в п. 4 на «Залишити
заїзд з вулиці Набережної до садиби
ОСОБА_1 і ОСОБА_6А.» і скасувати його.

3. Відмінити п. 2 рішення від
05.12.2002 р. «Про до виділення до садиби
громадянки ОСОБА_13 земельної ділянки
0,01 га і загальною площею вважати 0,0832
га».

4. Визнати неправомірним
рішення ОСОБА_3 сільської ради від
22.12.2006 р. і скасувати його.

5. Визнати недійсним
документ, названий «Протокол виїзного
засідання земельної комісії» від 05.05.2008
р. на предмет переміру ширини тупика з
вулиці Залізничної» і скасувати його.

6. Вимоги заявлені в позовній
заяві від 02.12.2005 р. та в доповненні від
17.01.2006 р. залишаються в силі.

7. Зобов’язати сільську раду
замінити текст рішення, зданого в
міськархів з записом «З вулиці
Набережної» від 05.12.2002 р. на текст цього
ж рішення в п. 4 з записом «З вулиці
Залізничної» згідно оригіналу, який
засвідчила своїм підписом суддя
Таранкова І.М.

8. Визнати неправомірними і
недійсними акти розмежування
земельних ділянок громадян ОСОБА_13,
ОСОБА_10, ОСОБА_6 з посиланням на рішення
Комсомольського міського суду від
11.09.2009 р.

9. Відмінити п.3рішення ОСОБА_3
сільської ради від 05.12.2002р., яке не
відповідає дійсності з перекрученими
даними (том 2, а.с. 95-98).

28.07.2011 р. позивач збільшив свої позовні
вимоги і виклав їх в такій редакції:

1. Визнати протиправною 9-річну
бездіяльність ОСОБА_3 сільської ради по
виконанню п.п. 4 і 5 свого рішення від
05.12.2002 р. та рішення депутатської
земельної комісії від 05.05.2005 р.

2. Визнати протизаконним рішення
депутатської земельної комісії ОСОБА_3
сільської ради з питань будівництва,
земельних ресурсів та екології від
05.05.2005 р. в частині кваліфікації проїзду
з вул. Залізничної до садиби ОСОБА_1 і
ОСОБА_14, як «додатковий», який
зазначений в генеральному плані
забудови с.Кияшки та в індивідуальному
плані на ім’я його покійної матері.

3. Зобов’язати ОСОБА_3 сільську раду
громадян ОСОБА_13, ОСОБА_10 звільнити
проїжджу частину тупика з вул.
Залізничної з обов’язковою підсипкою,
навіть з притягненням до кримінальної
відповідальності по справі.

4. Визнати протиправною бездіяльність
ОСОБА_3 сільської ради на його
звернення і звернення правозахисного
комітету «Справедливість» до
посадових осіб ОСОБА_3 сільської ради.

5. Визнати протизаконним виготовлений
план земельної ділянки ППАП бюро м.
Комсомольськ від 15.11.2000 р. громадянки
ОСОБА_13, узгодженого лише з
землевпорядником ОСОБА_3 сільської
ради ОСОБА_15, без право установчих
документів (рішення сільської ради і
затвердження головним архітектором) і
скасувати його.

6. Визнати недійсним рішення ОСОБА_3
сільської ради від 05.12.2002 р. із зміненим
текстом в п. 4 на «Залишити заїзд з
вулиці Набережної» до садиби ОСОБА_1 і
ОСОБА_14 шириною 4 м (чотири) і скасувати
його.

7. Відмінити п. 2 рішення ОСОБА_3
сільської ради від 05.12.2002 р. із записом
«Довиділити до садиби ОСОБА_9 – 0,01 га і
загальною площею вважати 0,08 га».

8. Визнати неправомірним і незаконним
рішення ОСОБА_3 сільської ради від
22.12.2006 р. із записом «Відмінити п. 4
рішення 9 сесії 24 скликання ОСОБА_3
сільської ради від 05.12.2002 р. про
виділення проїзду шириною 4 (чотири)
метри з вул. Залізничної» і скасувати
його.

9. Визнати недійсним так званий
«Протокол» виїзного засідання
земельної комісії від 05.05.2008 р. на
предмет переміру ширини проїзду з
вулиці Залізничної, де вказана ширина
проїзду 3,6 м замість фактичної ширини 2,9
м поданого до суду і зданого в міський
архів м. Комсомольськ і скасувати його.

10. Визнати незаконним і недійсним
рішення ОСОБА_3 сільської ради від
15.10.2009 р. «Про затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку та
безоплатну передачу їх громадянам:
ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10 із
ссилкою на рішення суду від 11.09.2009 р., що
їх не стосується і без його підпису.

11. Виготовлені державні акти, що
посвідчують право власності на
земельні ділянки громадян ОСОБА_9,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10 із ссилкою на
підроблене судове рішення від 11.09.2009 р.,
яке їх не стосується і без його підпису
визнати недійсним.

12. Зобов’язати ОСОБА_3 сільську раду
замінити у міському архіві м.
Комсомольська текст свого рішення від
05.12.2002 р. де в п. 4 записано: «Залишити
заїзд до будівлі ОСОБА_1 і ОСОБА_14 з вул.
Набережної шириною 4 м» на текст цього ж
рішення в п. 4 «Залишити заїзд до
будівлі ОСОБА_1 і ОСОБА_14 з вулиці
Залізничної шириною 4 м», згідно запису
в оригіналі цього рішення і його копії,
яку засвідчила своїм підписом суддя
Комсомольського міського суду
Таранкова І.М. (том 2, а.с. 160-161).

В судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали повністю,
посилаючись на обставини, викладені в
позові та наполягали на його
задоволенні.

Представник ОСОБА_3 сільської ради
ОСОБА_4 позов не визнала повністю,
посилаючись на його необґрунтованість
і надала суду письмові заперечення, в
яких вказує на наступне: позовні вимоги
ОСОБА_1 неодноразово були предметом
розгляду судових інстанцій, по яким
були прийняті рішення Комсомольського
міського суду Полтавської області
справа № 2-446/08 від 21.11.2008р. та
апеляційного суду Полтавської області
справа № 22Ц-500-2009 від 19.02.2009р., які
вступили в законну силу та в визначений
законом термін не оскаржені. Щодо
уточнених вимог ОСОБА_1 від 28.07.2011р.
посилалась на те, що:

1. Дії ОСОБА_3 сільської ради
відповідають вимогам чинного
законодавства України, вони не є
бездіяльністю, так як рішенням 9 сесії 6
скликання ОСОБА_3 сільської ради від
22.12.2006 р. було відмінено п. 4 рішення 9
сесії 24 скликання від 05.12.2002 р.,
правомірність якого підтверджена
рішеннями Комсомольського міського
суду Полтавської області справа № 2-446/08
від 21.11.2008 р. та апеляційного суду
Полтавської області справа № 22Ц-500-2009
від 19.02.2009 р.

2. Рішення депутатської
земельної комісії ОСОБА_3 сільської
ради від 05.05.2005 р. не може бути визнано
протизаконним в частині кваліфікації
проїзду з вул. Залізничної до садиби
гр.. ОСОБА_1 як додатковий – згідно
висновку за результатами обстеження
фактичних замірів земельних ділянок
громадян ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_9 від
29.04.2011 р. м. Комсомольськ, в п. 9 якого
зазначено, що у відповідності до ДБН
360-92** «Містобудування. Планування і
забудова міських і сільських поселень
«Ширина смуги проїзду автомобіля
повинна становити 3,0 – 3,5 м, але
відповідати містобудівній
документації. Відповідно до існуючої
схеми планування та забудови сіл
ОСОБА_3 сільської ради Полтавського ГЗК
від 1990 року, проектом передбачено
впорядкування існуючої складної
вуличної мережі із максимальним її
збереженням. Селище Кияшки має
фіксовану дорожньо-вуличну мережу із
зазначеними профілями вулиць в межах
червоних ліній. Вищезазначений
«тупиковий» проїзд неможливо віднести
до вищевказаної системи.

3. ОСОБА_3 сільська рада
проїжджу частину тупика з вул.
Залізничної звільнити не може, так як
споруд комунальної власності на
території тупика не знаходиться.

4. Вимоги п. 4 повторюються з п.
1.

5. Пункт 4 у рішенні ОСОБА_3
сільської ради відмінено правомірним і
законним рішенням ОСОБА_3 сільської
ради від 22.12.2006 р.

6. Рішення ОСОБА_3 сільська
рада приймала у межах своїх
повноважень згідно земельного кодексу
України (ст.ст. 12, 158).

7. Виїздне засідання
депутатської земельної комісії 05.05.2008
р. здійснене в присутності ОСОБА_1

8. Предмет позовної вимоги
відсутній – державні акти, що
посвідчують право власності на
земельні ділянки громадян ОСОБА_9,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на даний час
не виготовлені.

9. Пункт 4 в рішенні ОСОБА_3
сільської ради від 05.12.2002 р. відмінено
рішенням ОСОБА_3 сільської ради від
22.12.2006 р. (том 2, а.с. 73-1,74,193-194).

Відповідач ОСОБА_13 в судове засідання
не з’являлась , від неї до суду
надійшли письмові заперечення від
19.09.2011 р., в якому вона позов не визнала
повністю, посилаючись на те, що
аналогічні позовні вимоги ОСОБА_1
розглядалися Комсомольським міським
судом Полтавської області в порядку
цивільного впровадження і 21.11.2008 р. в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено
повністю. Зазначене рішення
розглядалося за скаргою ОСОБА_1
апеляційним судом Полтавської області
і 19.02.2009 р. ухвалою апеляційного суду
Полтавської області апеляційна скарга
ОСОБА_1 відхилена, а рішення
Комсомольського міського суду від
21.11.2008 р. залишено без змін. До письмових
заперечень ОСОБА_13 надала: копію
проекту земельної ділянки
індивідуального забудовника на її
ім’я, копію свідоцтва про право
власності на її ім’я на жилий будинок з
господарчими будівлями, що знаходиться
на вул. Залізничній, 6 (том 2, а.с. 196-198).

Ухвалою Комсомольського міського суду
від 19.02.2013р. в зв»язку із смертю ОСОБА_9
за клопотанням позивача до участі в
справі в якості відповідача залучена
дочка покійної , яка прийняла спадщину
після смерті матері ОСОБА_7

Ухвалою Комсомольського міського суду
від 28.02.2013р. в зв»язку із смертю ОСОБА_10
за клопотанням позивача до участі в
справі в якості відповідача була
залучена ОСОБА_3 територіальна
громада та син покійного – ОСОБА_8

Суд, заслухавши пояснення позивача та
його представника, відповідачів,
перевіривши та дослідивши матеріали
справи, вивчивши докази, вважає позов
необґрунтованим і таким, що не підлягає
до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті
71Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно положень ч.2 ст.2 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", місцеве самоврядування
здійснюється територіальними
громадами сіл, селищ, міст як
безпосередньо, так і через сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи, а також через районні та
обласні ради, які представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ, міст.

Згідно зі ст. 162 КАС України при
вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити у
його задоволенні повністю або
частково.

Судом встановлено, згідно рішення
Комсомольського міського суду від
21.11.2008 р. в порядку цивільного
судочинства ОСОБА_1 в червні 2000 р.
звертався до суду із позовом, в якому
просив:

визнати недійсним п. 2 рішення ОСОБА_3
сільської ради № 51 від 14.05.1999 р.,
залишивши в силі п. 4 попереднього
рішення від 11.06.1998 р. про довиділення до
його садиби земельної ділянки у
розмірі 0,015 га для ведення підсобного
господарства; зобов’язати ОСОБА_9
привести проїжджу частину тупика з вул.
Залізничної у відповідність з планом
забудови с. Кияшки; визнати
неправомірними дії ОСОБА_3 сільської
ради, виконкому Комсомольської міської
ради та відповідних служб по вирішенню
питання про належний під’їзд до його
будинку з вул. Залізничної та питання
щодо виділення додаткової земельної
ділянки; стягти з ОСОБА_3 сільської
ради, Комсомольського міськвиконкому,
міськвідділу земельних ресурсів та
управління архітектури і
містобудування 25 тис. грн. на
відшкодування моральної шкоди в
солідарному порядку (т. 1 а.с. 4-7).

В липні 2001 року позов доповнив вимогою
про зобов’язання відповідачів ОСОБА_9
та ОСОБА_10 звільнити проїжджу частину
тупика та перенести паркани на 1,5 м та
на 3 м до своїх будівель відповідно, та
збільшив розмір компенсації моральної
шкоди. Просив стягти з ОСОБА_9 та ОСОБА_10
по 3 тис. грн., з ОСОБА_3 сільської ради –
14 тис. грн., з управління земельних
ресурсів та з управління архітектури –
по 25 тис. грн., з міськвиконкому – 30 тис.
грн. на відшкодування моральної шкоди
(т. 1 а.с. 103-104).

У липні 2002 року позов доповнив вимогою
про зобов’язання ОСОБА_3 сільської
ради та ОСОБА_9 провести підсипку
тупика з вул. Залізничної та покриття
щебенем для проїзду автомобіля (т. 1 а.с.
196).

В жовтні 2007 року позов доповнено
вимогою про визнання незаконним
рішення ОСОБА_3 сільської ради від
22.12.2006 р. та його скасування (т. 3 а.с. 97-98).

У вересні 2008 року, крім зазначених
позовних вимог, просив визнати
недійсним план земельної ділянки
ОСОБА_9 від 15.11.2000 р. із включенням
самовільного захвату тупика та
скасувати план в цій частині (т. 4 а.с. 1-4).

У листопаді 2008 року заявив додаткові
вимоги: визнати недійсним «протокол
виїзного засідання земельної комісії»
ОСОБА_3 сільської ради від 15.05.2008 р. та
визнати недійсним та скасувати п. 4
рішення ОСОБА_3 сільської ради від
05.12.2002 р., копія якого зберігається у
міському архіві, щодо зазначення
заїзду до його садиби з вул. Набережної
(т. 4 а.с. 77).

В судовому засіданні позивач заявлені
позовні вимоги підтримав. Стверджуючи,
що проїзд до його домоволодіння по вул.
Набережна, 14 в с. Кияшки Дмитрівської
сільської ради м. Комсомольська
Полтавської області здійснюється з
вул. Залізничної, позивач вказував на
самовільний захват відповідачами
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 земельної ділянки, що
припадає на проїжджу частину тупика з
вул. Залізничної, із встановленням ними
парканів та будівництва ОСОБА_10
споруди, внаслідок чого проїзд до його
домоволодіння звузився настільки, що
заважає руху вантажного
автотранспорту, що в свою чергу обмежує
його (позивача ОСОБА_1К.) у здійсненні
цивільного права щодо користування
належним йому майном та земельною
ділянкою. ОСОБА_3 сільська рада,
виконком Комсомольської міської ради,
управління земельних ресурсів та
управління архітектури та
містобудування м. Комсомольська не
вжили заходів щодо звільнення ОСОБА_9
та ОСОБА_10 проїжджої частини тупика з
вул. Залізничної, чим сприяли у
порушенні його прав. Діяннями
відповідачів йому також завдано
моральну шкоду, що виявилася у тривалих
душевних стражданнях, порушенні сну,
погіршенні стану здоров'я. Заподіяння
йому моральної шкоди позивач пов’язує
також з втратою родючості ґрунту через
неможливість завезення добрива на
город.

Рішенням Комсомольського міського
суду від 21.11.2008 р. в задоволенні позову
ОСОБА_1 відмовлено повністю. Ухвалою
апеляційного суд Полтавської області
від 19.02.2009р. апеляційна скарга ОСОБА_1
та його представника ОСОБА_16 відхилена
, а рішення Комсомольського міського
суду від 21.11.2008р. залишено без змін.

На обґрунтування своїх позовних вимог
ОСОБА_1 надав такі докази:

З відповіді Полтавського обласного
управління земельних ресурсів № 5 від
21.01.2002 р. вбачається, що згідно
погосподарської книги домоволодіння
гр. ОСОБА_1 зареєстроване ІНФОРМАЦІЯ_1,
площа земельної ділянки обліковується
0,22 га, фактично використовується 0,246 га,
різниця в площі становить 0,026 га. Крім
того, на земельній ділянці розташовані
будівлі, не передбачені проектом
забудови, що створили перешкоди для
обробки частини земельної ділянки (том
1, а.с. 79).

Згідно рішення ОСОБА_3 сільської ради
від 05.12.2002 р. були вирішені наступні
питання:

1. Відмінено рішення № 51 від
14.05.1999 р. і довиділено до садиби ОСОБА_1
земельну ділянку в розмірі 0,015 га з
фонду сільської ради. В зв’язку з тим,
що згідно обміру кадастровим бюро
земельного відділу м. Комсомольська
земельна ділянка становить 0,23 га, а в
кадастровій книзі числиться 0,22 га,
довиділити до садиби ОСОБА_1 0,01 га,
загальною площею вважати 0,245 га.

2. В зв’язку з тим, що згідно
обміру кадастровим бюро земельного
відділу м. Комсомольська земельна
ділянка ОСОБА_9 становить 0,08 га, в
кадастровій книзі числиться 0,07 га, до
виділено до садиби ОСОБА_13 0,01 га,
загальною площею вважати 0,08 га.

3. В зв’язку з тим, що згідно
обміру кадастровим бюро земельного
відділу м. Комсомольська земельна
ділянка ОСОБА_10 становить 0,18 га, в
кадастровій книзі числиться 0,20 га,
вилучено у ОСОБА_10 земельна ділянка
розміром 0,02 га, загальною площею
вважати 0,18 га.

4. Залишено заїзд з вул.
Залізничної до садиби ОСОБА_1, ОСОБА_17
шириною 4 м (а.с. 84).

Рішенням ОСОБА_3 сільської ради
від 22.12.2006 р. в зв’язку з тим, що
домоволодіння ОСОБА_1 знаходиться за
адресою по вул. Набережній та
враховуючи рішення Комсомольського
міського суду від 15.03.2004 р. та
апеляційного суду Полтавської області
від 15.07.2004 р. про залишення заїзду до
садиби громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_14,
відмінений п. 4 рішення «Про
землекористування громадянами ОСОБА_1,
ОСОБА_10, ОСОБА_14, ОСОБА_13П.» від 05.12.2002 р.
про виділення проїзду шириною 4 м з вул.
Залізничної (том 1, а.с. 90).

Згідно протоколу виїзного
засідання земельної комісії ОСОБА_3
сільської ради від 15.05.2008 р. на предмет
виміру ширини тупика з вул. Залізничної
до його садиби по вул. Набережній, 14 в
присутності гр. ОСОБА_1 вимірялася
ширина проїзду і членами земельної
комісії було виявлено, що проїзд в
самій вузькій своїй частині становить
3,6 м, на що і було вказано ОСОБА_1 (том 1,
а.с. 94).

Згідно рішення Комсомольського
міського суду від 11.09.2009 р. по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3
сільської ради, ОСОБА_9, ОСОБА_5 і ОСОБА_6
про усунення перешкод по затвердженню
техдокументації для складання
державного акта про право приватної
власності на земельну ділянку позовні
вимоги позивача задоволені частково,
визнано неправомірними п.п. 2 та 3
рішення ОСОБА_3 сільської ради від
31.08.2007 р. про надання дозволу на
виготовлення технічної документації
зі складанням державного акту на право
приватної власності на землю та
рішення ОСОБА_3 сільської ради від
09.10.2007 р. «Про розгляд акту перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства від 20.09.2007 р. щодо заяви
громадянина ОСОБА_1 «Про небажання
сусідів підписувати акт узгодження меж
земельної ділянки», скасовано та
зобов’язано ОСОБА_3 сільську раду
вирішити питання про приватизацію
земельної ділянки ОСОБА_1 у
відповідності з діючим законодавством,
в задоволенні інших вимог відмовлено
(том 1, а.с. 112).

Згідно п. 4 рішення виконкому ОСОБА_3
сільської ради № 25 від 11.06.1998 р. «Про
надання земельних ділянок» було
вирішено довиділити до садиби ОСОБА_1 в
с.Кияшки по вул. Набережній, 14 земельну
ділянку в розмірі 0,015 га в постійне
користування (том 2, а.с. 82).

Згідно п. 2 рішення ОСОБА_3 сільської
ради № 51 від 14.05.1999 р. «Про надання в
користування земельних ділянок», було
відмінено рішення № 25 виконкому
сільської ради від 11.06.1998 р., зокрема п. 4
«Про довиділення до садиби ОСОБА_1 в
с.Кияшки по вул. Набережній, 14 земельної
ділянки в розмірі 0,015 га, залишивши її у
власності сільської ради»; було
відмінено рішення № 25 виконкому
сільської ради від 11.06.1998 р., зокрема п. 4
«Про довиділення до садиби ОСОБА_14 в с.
Кияшки по вул. Набережній, 13 земельної
ділянки в розмірі 0,015 га, залишивши її у
власності сільської ради» (том 2, а.с. 84).

Ухвалою Комсомольського
міського суду від 01.04.2014р. :

Закрито провадження у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 сільської ради, ОСОБА_3
територіальної громади, ОСОБА_8 ,
ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання
рішень протиправними , зобов»язання
вчинити певні дії, звільнення проїзної
частини тупика в частині визнання
незаконними рішення ОСОБА_3 сільської
ради від 05.12.2002 р.,22.12.2006р. ,
зобов»язання ОСОБА_3 сільську раду,
ОСОБА_18, ОСОБА_10 звільнити проїзжу
частину тупика з обов’язковою
підсипкою по вул.Залізничній в с.
Кияшки ; визнання неправомірними дії
та бездіяльності ОСОБА_3 сільської ради
з питання звільнення з проїзної
частини тупика з вул. Залізничної
;визнання недійсним плану земельної
ділянки ОСОБА_9 від 15.11.2000р. із
включенням самовільно захваченого
тупика та скасувати його ; визнання
недійсним «протоколу виїзного
засідання земельної комісії » ОСОБА_3
сільської ради від 15.08.2008р.

Закрито провадження у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради ,
ОСОБА_3 територіальної громади,
ОСОБА_8 , ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визнання рішень протиправними
,зобов»язання вчинити певні дії ,
звільнення проїзної частини тупика в
частині визнання протиправною
бездіяльності ОСОБА_3 сільської ради на
звернення ОСОБА_1 і звернення
правозахисного комітету
«Справедливість » до посадових осіб
ОСОБА_3 сільської ради.

Закрито провадження у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 сільської ради, ОСОБА_3
територіальної громади, ОСОБА_8 ,
ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання
рішень протиправними ,зобов»язання
вчинити певні дії , звільнення
проїзної частини тупика в частині
визнання недійсними державних актів
на право приватної власності на землю.

Відповідно до частини третьої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень, та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Стаття 19 Конституції України
зобов»язує орган влади діяти лише на
підставі, в межах повноважень та
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Отже « на підставі » означає , що
суб»єкт владних повноважень
повинний бути утворений в порядку,
визначеному Конституцією та законами
України та зобов»язаний діяти на
виконання закону, за умов та обставин
,визначених ним.

«У межах повноважень» означає ,
що суб»єкт владних повноважень
повинен вчиняти дії, не виходячи за
межі прав та обов»язків , встановлених
законами.

«У спосіб» означає, що суб»єкт
владних повноважень зобов»язаний
дотримуватись встановленої законом
процедури вчинення дій , і повинен
обирати лише встановлені законом
процедури вчинення дії, і повинен
обирати лише встановлені законом
способи правомірної поведінки при
реалізації своїх владних повноважень.

Суд з»ясовує , чи використане
повноваження , надане суб»єкту
владних повноважень , з належною метою
, обґрунтовано , тобто вчинено через
вмотивовані дії , безсторонньо , тобто
без проявлення неупередженості до
особи стосовно якої вчинюється дія;
добросовісно , тобто щиро , правдиво,
чесно, розсудливо, тобто доцільно з
точки зору логіки і загальноприйнятних
моральних стандартів, з дотриманням
принципу рівності перед законом,
запобігаючи несправедливій
дискримінації , тобто з рівним
ставленням до осіб, пропорційно та
адекватно; досягнення розумного
балансу між публічними інтересами та
інтересами конкретної особи.

Тому, вирішуючи справу стосовно вимог
позивача щодо неправомірності
винесення рішення від 15.10.2009р. « Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів , що посвідчують право
власності на земельні ділянки та
безоплатну передачу громадянам» , на
підставі рішення суду яке стосується
тільки його інтересів , суд
зобов»язаний встановити , чи діяв
відповідач на підставі закону, чи
являються його дії обґрунтованими,
безсторонніми, добросовісними.

Відповідач у своїх запереченнях
посилається на те, що оскаржуване
позивачем рішення від 15.10.2009р. « Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів , що посвідчують право
власності на земельні ділянки та
безоплатну передачу громадянам»

ОСОБА_3 сільська рада приймала у межах
своїх повноважень згідно Земельного
кодексу України.

Надаючи оцінку діям відповідача у
контексті ч.3 ст.2 КАС України щодо
рішення сільської ради , суд дійшов
до висновку , що оскаржувані дії
відповідача приймалися без врахування
права особи (позивача) на участь у
прийнятті рішення, без вчасного
повідомлення осіб інтересів яких
стосується це рішення; необґрунтовано
– не враховано всі обставини справи
(затяжний спір між суміжними
конфліктуючими землекористувачами),
упереджено, тобто рішення що
стосувалось прав і інтересів лише
ОСОБА_1 використовувалось відносно
інших осіб: ОСОБА_13,ОСОБА_6,ОСОБА_5 з
порушенням принципу пропорційності,
оскільки дії відповідача сприяли факту
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів , що посвідчують право
власності на земельні ділянки виходячи
із фактичних меж та розмірів та без
підпису суміжних конфліктуючих
землекористувачів ; порушення балансу
між будь – якими несприятливими
наслідками – що фактично потягло за
собою продовження спору між сторонами
), тощо.

Суд звертає увагу на те , що
відповідачем не надано суду жодних
доказів, які б спростували позицію
позивача про відсутність законних
підстав для винесення такого рішення
від 15.10.2009р. « Про затвердження
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів , що
посвідчують право власності на
земельні ділянки та безоплатну
передачу громадянам» відносно інших
осіб: ОСОБА_13,ОСОБА_6,ОСОБА_5

Згідно з вимогами статті 6 Конституції
України органи законодавчої ,
виконавчої та судової влади здійснюють
свої повноваження у встановлених
цією Конституцією межах та
відповідно до законів України.

Суд звертає увагу сторін на те , що
суб»єкт владних повноважень повинен
уникати прийняття невмотивованих
висновків , обргунтованих
припущеннями , а не конкретними
обставинами.

На думку суду , під рішеннями
суб»єкта владних повноважень у
контексті положень Кодексу
адміністративного судочинства України
необхідно розуміти також і правові
акти індивідуальної дії , тобто
рішення , дія яких поширюється на
конкретних осіб або як стосується
конкретної ситуації , і які є актом
одноразового застосування норм права.

Виходячи з положень Кодексу
адміністративного судочинства
України , під діями суб»єкта владних
повноважень необхідно розуміти ,
активну поведінку , яка може мати
вплив на права , свободи і інтереси
фізичних осіб.

Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України , визначено , що розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості , а частиною 1 ст.71
Кодексу адміністративного
судочинства зазначено , що кожна
сторона повинна довести ті обставини ,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, з урахуванням
принципів верховенства права та з
метою забезпечення захисту прав,
свобод та інтересів особи, суд дійшов
до висновку , що викладені в позовній
заяві посилання позивача є
обґрунтованими, та відповідно такими ,
що підлягають задоволенню в частині
визнання незаконним і недійсним
рішення ОСОБА_3 сільської ради від
15.10.2009 р. «Про затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку та
безоплатну передачу їх громадянам :
ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10 з
посиланням на рішення суду від 11.09.2009 р.

Наявність рішення двадцять дев»ятої
сесії п»ятого скликання ОСОБА_3
сільської ради м.Комсомольська від
26.11.2009р., яким внесено зміни в рішення
ОСОБА_3 сільської ради від 15.10.2009р. «Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів , що посвідчують право
власності на земельні ділянки та
безоплатну передачу у власність
ОСОБА_1,ОСОБА_13,ОСОБА_5 (протокол
постійної депутатської комісії №16
від 26.11.2009р.) » на думку суду не є
підставою для відмови у позові в цій
частині .

Суд вважає , що позивачем не
пропущено строк звернення до суду ,
оскільки ОСОБА_3 сільською радою йому
видавався лише витяг з цього рішення ,
а про те, що рішення суду , яке
стосувалось захисту його прав та
інтересів було використано в
інтересах інших осіб він довідався
лише в суді, коли за його клопотанням
ОСОБА_3 сільська рада надала повний
текст вищезазначеного рішення від
11.09.200 р.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.159-163Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати
пункти 1.2 та 3.1 рішення ОСОБА_3 сільської
ради м. Комсомольська Полтавської
області двадцять дев»ятої сесії
п»ятого скликання від 15.10.2009р. «Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
власності на земельні ділянки та
безплатну передачу її громадянам
ОСОБА_13, ОСОБА_5,ОСОБА_6

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Комсомольський міський суд
Полтавської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя підпис
ОСОБА_19

З оригіналом вірно :

Суддя
Т.О.Куц