Справа № 813/1489/14
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м.Львів №
Львівський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Сподарик Н.І., за участі секретаря
судового засідання Гуменюк В.М.,
позивача ОСОБА_1, представника позивача
ОСОБА_2, відповідача Лешик І.П.,
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області про скасування
ОСОБА_1 звернувся до Львівського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області з
проханням скасувати припис заступника
начальника управління-начальника
відділу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області від 30.12.2013 року
№149-Л.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
припис заступника начальника
управління-начальника відділу
Інспекції архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області від
30.12.2013 року №149-л щодо самовільного
здійснення позивачем будівництва
трьохповерхового житлового будинку є
незаконним та таким, що винесений без
дотримання норм чинного законодавства.
Оскільки відповідач відповідно до ч.1
ст.38 та ч.4 ст.41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
при виявленні порушень законодавства у
сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил та з метою усунення таких
порушень видає особі, яка здійснила
таке будівництво припис щодо усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил,
або щодо зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт з
визначенням строку для добровільного
виконання такого припису. Таким чином
припис не може містити вимоги щодо
знесення самовільно збудованого
житлового будинку по вул. Грибовій,4 в м.
Крім того, позивач зазначив, що ним
вчиняються всі дії для виготовлення
необхідних документів для узаконення
самочинного будівництва. Представник
позивача підтримав позовні вимоги у
повному обсязі, просить суд
задовольнити позовні вимоги у повному
Представник відповідача заперечив
позовні вимоги з підстав викладених у
письмових запереченнях долучених до
матеріалів справи в судовому засіданні
31.03.2014 року. Спростовуючи твердження
позивача зазначив, що в результаті
проведеної позапланової перевірки
30.12.2013 року, встановлений факт
здійснення гр. ОСОБА_1 в 1998 року
самовільного будівництва
трьохповерхового житлового будинку по
АДРЕСА_1 без затвердженої проектної
документації та без дозволу на
виконання будівельних робіт, а також
без документу на право власності чи
користування земельною ділянкою, чим
порушено ст.ст.7, 9, 27 Закону України «Про
архітектурну діяльність», ст..29 Закону
України «Про планування та забудову
територій», ст. 22 Закону України «Про
основи містобудування». Вимоги припису
позивачем не оскаржувались і
добровільно не виконані. Представник
відповідача проти заявленого позову
заперечив та просив відмовити у
задоволенні позовних вимог повністю.
Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши долучені до
матеріалів справи докази, оцінивши їх в
сукупності та встановив наступні
фактичні обставини справи.
30 грудня 2013 року заступником
начальника управління-начальником
відділу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області Максимом А.М. у
присутності позивача проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил.
За результатами перевірки складено акт
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил №149-л від
30.12.2013 року (далі - акт перевірки). Даним
актом встановлено, що позивач, згідно
технічного паспорта від 14.10.2013 року
виданого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» самовільно
здійснив будівництво трьохповерхового
житлового будинку за адресою АДРЕСА_1,
без затвердженої проектної
документації та без дозволу на
виконання будівельних робіт, чим
порушено ст. ст. 7, 9, 27 Закону України
«Про архітектурну діяльність», ст. 29
Закону України «Про планування та
забудову територій», ст.. 22 Закону
України « Про основи містобудування».
30.12.2013 року відповідачем, на підставі
вищевказаного акта перевірки складено
протокол про адміністративне
правопорушення № 149-л, на підставі
якого винесено припис №149-л від 30.12.2013
року про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил, в якому
ставиться вимога в 60-ти денний термін з
дня отримання даного припису здійснити
знесення самовільно-збудованого
житлового будинку по АДРЕСА_1.
Заступником начальника ІДБК у
Львівській області 14.01.2014 року винесено
постанову №1д/3/1-ф/нз відповідно до якої
на підставі акта та протоколу №149-л від
30.12.2013 року позивача визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 96
КУпАП та накладено штраф у сумі 204 грн.
Не погоджуючись з вимогами припису,
позивач звернувся із даним позовом до
суду.
Оцінюючи встановлені обставини
та доводи сторін, суд дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог з
наступних міркувань.
Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Частиною 1 статті 9 Закону України «Про
архітектурну діяльність» від 20.05.1999 №
687-ХІV передбачено, що будівництво (нове
будівництво, реконструкція,
реставрація, капітальний ремонт)
об'єкта архітектури здійснюється
відповідно до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
Процедуру здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт та ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної
із створенням об'єктів будівництва
визначає Порядок здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю (далі - Порядок), затверджений
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 553 від 23.05.2011.
Відповідно до пп.1,3 п.2 Порядку
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за дотриманням,
зокрема, вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції, вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, інших вимог, установлених
законодавством, будівельними нормами,
правилами та проектною документацією,
щодо створення об'єкта будівництва.
Відповідно до частин 1, 7 статті 376
Цивільного кодексу України житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
відповідного документа, який дає право
виконувати будівельні роботи, чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил. У разі істотного
відхилення від проекту, що суперечить
суспільним інтересам або порушує права
інших осіб, істотного порушення
будівельних норм і правил суд за
позовом відповідного органу державної
влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову. Якщо
проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво,
зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в Постанові від
30.03.2012р. № 6 «Про практику застосування
судами статті 376 Цивільного кодексу
України про правовий режим самочинного
будівництва» роз'яснив, що знесення
самочинного будівництва є крайньою
мірою і можливе лише тоді, коли
використано усі передбачені
законодавством України заходи щодо
реагування та притягнення винної особи
до відповідальності.

Відповідно до норм пп. 3 п.11 Порядку,
Інспекціям державного
архітектурно-будівельного контролю
надається, зокрема, право:

видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо: усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил;

зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.

З наведених вище положень можна
зробити висновок, що знесення
самочинного будівництва є крайнім,
радикальним заходом стосовно
порушника і застосовується у випадку: 1)
істотного відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб; 2) істотного
порушення будівельних норм і правил та
при умові, що особа, яка здійснила таке
будівництво відмовляється провести
перебудову.

Згідно висновку звіту про
відповідність будівельним нормам
самочинно збудованого житлового
будинку на АДРЕСА_1 №7.1.074-14ТВ самочинно
збудований будинок під літ «А-3»
відповідає будівельним нормам з
дотриманням вимог міцності, надійності
та довговічності будинків, їх
експлуатаційної безпеки. Зокрема,
загальний технічний стан несучих
конструкцій-задовільний. Деформацій,
тріщин та пошкоджень, що впливають на
технічний стан будинку не виявлено.
Прийняті конструктивні рішення
забезпечили несучу здатність
конструкцій будинку в цілому (а.с. 63).

При прийнятті спірного припису
відповідач не врахував зазначених
обставин, а відтак обрав неправильний,
на думку суду, спосіб реагування. У
даному випадку доцільним міг би бути
припис про зупинення будівництва та
зобов'язання ОСОБА_1 надати Інспекції
ДАБК необхідні документи (повідомлення
про початок будівельних робіт, проект
будівництва, будівельний паспорт тощо).

Статею 10 Закону України «Про
архітектурну діяльність» передбачено,
що державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд здійснюється для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, місцевих
правил забудови населених пунктів,
вимог вихідних даних, а також з метою
захисту державою прав споживачів
будівельної продукції. Державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд здійснює центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - орган державного
архітектурно-будівельного контролю).

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» чинного на час вчинення
спірних правовідносин, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється органами державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Частиною 4 ст. 41 вказано Закону
передбачено, що посадові особи органів
державного архітектурно-будівельного
контролю під час проведення перевірки
мають право:

1) безперешкодного доступу до місць
будівництва об'єктів;

2) складати протоколи про вчинення
правопорушень, акти перевірок та
накладати штрафи відповідно до закону;

3) видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо:

а) усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
реєстрації декларації про початок їх
виконання або дозволу на виконання
будівельних робіт;

4) проводити перевірку відповідності
виконання підготовчих та будівельних
робіт вимогам будівельних норм,
державних стандартів і правил,
затвердженим проектним вимогам,
рішенням, технічним умовам,
своєчасності та якості проведення
передбачених нормативно-технічною і
проектною документацією зйомки,
замірів, випробувань, а також ведення
журналів робіт, наявності у
передбачених законодавством випадках
паспортів, актів та протоколів
випробувань, сертифікатів та іншої
документації;

5) здійснювати контроль за додержанням
суб'єктами господарювання ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності, пов'язаної із створенням
об'єктів містобудування та
архітектури;

6) залучати до проведення перевірок
представників центральних і місцевих
органів виконавчої влади, органів
місцевого самоврядування, експертних
та громадських організацій (за
погодженням з їх керівниками), фахівців
галузевих науково-дослідних та
науково-технічних організацій, які
пройшли державну атестацію в
центральному органі виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури;

7) одержувати в установленому
законодавством порядку від органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій, фізичних осіб
інформацію та документи, необхідні для
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю.

Забороняється витребовувати
інформацію та документи податкової,
фінансової звітності, щодо оплати
праці, руху коштів та інші, не пов'язані
із здійсненням державного
архітектурно-будівельного контролю;

8) вимагати у випадках, визначених
законодавством, вибіркового розкриття
окремих конструктивних елементів
будинків і споруд, проведення зйомки і
замірів, додаткових лабораторних та
інших випробувань будівельних
матеріалів, виробів і конструкцій;

9) забороняти за вмотивованим письмовим
рішенням керівника інспекції чи його
заступника експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, не прийнятих в
експлуатацію;

10) здійснювати фіксування процесу
проведення перевірки з використанням
аудіо- та відеотехніки.

Аналіз норм законодавства, які
визначають повноваження відповідача
під час проведення перевірки, дає суду
підстави стверджувати, що Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області повинна
виносити припис з врахуванням вимог
ст.41 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Частина 1 ст. 38 Закону передбачає, що у
разі виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта, перебудова якого з
метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа відповідної
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
видає особі, яка здійснила (здійснює)
таке будівництво, припис про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил з
визначенням строку для добровільного
виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк
добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі, інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого об'єкта
та компенсацію витрат, пов'язаних з
таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований
об'єкт підлягає знесенню в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України, з компенсацією витрат,
пов'язаних із знесенням об'єкта, за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
таке самочинне будівництво.

Таким чином, знесення самочинно
збудованого об'єкту можливе лише за
наступних умов:

- будівництво об'єкта ведеться
самочинно;

- перебудова такого об'єкта будівництва
з метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм є
неможливою;

- видача посадовою особою органу
державного архітектурно-будівельного
контролю особі, яка здійснила
(здійснює) таке будівництво, припису
про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил з
визначенням строку для добровільного
виконання припису;

- в разі невиконання особою, в
установлений строк добровільно вимог,
встановлених у приписі, звернення
органу державного
архітектурно-будівельного контролю з
позовом до суду про знесення самочинно
збудованого об'єкта та компенсацію
витрат, пов'язаних з таким знесенням.

У зв'язку із цим, суд дійшов висновку, що
вказаний припис не відповідає
характеру вчиненого правопорушення і
не узгоджується з критеріями
розсудливості та пропорційності,
суперечить вимогам чинного
законодавства України, тому його слід
скасувати як протиправний.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею цього Кодексу.

Відповідно до ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
підлягають відшкодуванню з державного
бюджету України понесені позивачем
судові витрати у виді судового збору.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС
України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовільнити
повністю

Визнати протиправним та скасувати
припис Іспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області № 149-л від 30.12.2013
року

Стягнути з державного бюджету на
користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1;
ідентифікаційний код НОМЕР_1) 73,08 грн.
судового збору.

Апеляційну скаргу на постанову суду
першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови, виготовленої в
повному обсязі. Апеляційна скарга
подається до адміністративного суду
апеляційної інстанції через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 28
травня 2014 року.

Суддя
Сподарик Н.І.