Справа № 255/1833/14-а
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Федорова О.Ф.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року справа № 255/1833/14-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Геращенка І.В.

суддів апеляційного суду Арабей Т.Г.,
Губської Л.В.

секретар судового засідання Мосіна К.С.

за участю сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - Гнатенко О.В. - за
довір. від 08.01.2014 року № 205/09

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі м. Донецька на
додаткову постанову Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 24 квітня
2014 року у справі № 255/1833/14-а за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України у Ворошиловському районі м.
Донецька про визнання протиправним
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Ворошиловського
районного суду м. Донецька з позовною
заявою до Управління Пенсійного фонду
України у Ворошиловському районі м.
Донецька про:

- визнання протиправним та скасування
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Ворошиловському районі м.
Донецька № 2/22 від 24.01.2014 року про
відмову врахувати при перерахунку
пенсії державного службовця ОСОБА_3 сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально - побутових питань та суми
індексації заробітної плати, зазначені
у довідці Донецької міської ради №
07-45/160 від 15.01.2014 року, які враховуються
при розрахунку пенсії та із яких
оплачено страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування;

- зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України у Ворошиловському районі
м. Донецька здійснити з 21 січня 2014 року
перерахунок та виплату пенсії
державного службовця, призначеної
ОСОБА_3 в розмірі 90% від заробітної
плати з урахуванням усіх виплат, з яких
сплачено страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування від сукупного доходу, в
тому числі сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
на вирішення соціально - побутових
питань та суми індексації заробітної
плати з яких сплачено страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування з урахуванням
фактично виплачених сум, відповідно до
Закону України «Про державну службу» в
редакції яка діяла на час призначення
пенсії позивачу.

Постановою Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 12 березня 2014 року у
справі № 255/1833/14-а (суддя Алтухова О.С.)
позовні вимоги задоволені.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Управління Пенсійного фонду
України у Ворошиловському районі м.
Донецька № 2/22 від 24.01.2014 року про
відмову ОСОБА_3 врахувати при
перерахунку пенсії державного
службовця суми матеріальної допомоги
та індексації.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України у Ворошиловському районі
м. Донецька провести з 21.01.2014 року
перерахунок пенсії ОСОБА_3 з
урахуванням компенсаційних виплат за
матеріальну допомогу на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально - побутових питань та суми
індексації заробітної плати, згідно
довідки Донецької міської ради № 07-45/160
від 15.05.2014 року та здійснити сплату
недоотриманої пенсії.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 03 квітня 2014
року апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі м. Донецька на
постанову Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 12 березня 2014 року у
справі № 255/1833/14-а задоволено частково,
постанову Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 12 березня 2014 року у
справі № 255/1833/14-а - змінено.

В третьому абзаці резолютивної частини
змінено дату «з 21 січня 2014 року» на «з 01
лютого 2014 року».

В іншій частині постанову суду
залишено без змін.

16 квітня 2014 року позивач звернувся до
Ворошиловського районного суду м.
Донецька із заявою про винесення
додаткової постанови, в якій просив
зазначити, що Управління Пенсійного
фонду України у Ворошиловському районі
м. Донецька зобов'язано провести з 21
січня 2014 року перерахунок пенсії
ОСОБА_3 в розмірі 90% від заробітної
плати з урахуванням компенсаційних
виплат за матеріальну допомогу на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально - побутових питань
та суми індексації заробітної плати та
індексації заробітної плати згідно
довідки Донецької міської ради № 07-45/160
від 15 січня 2014 року, та здійснити оплату
недоотриманої пенсії.

Додатковою постановою Ворошиловського
районного суду м. Донецька (суддя
Федорова О.Ф.) від 24 квітня 2014 року
задоволено заяву позивача в повному
обсязі.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України у Ворошиловському районі
м. Донецька провести з 21 січня 2014 року
перерахунок пенсії ОСОБА_3 та виплату
пенсії державного службовця в розмірі
90% від заробітної плати з урахуванням
усіх виплат, з яких сплачено страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування від сукупного
оподаткованого доходу, в тому числі сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально - побутових питань та суми
індексації заробітної плати та
індексації заробітної плати, з яких
сплачено страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування з урахуванням фактично
отриманих сум, відповідно до Закону
України «Про державну службу» в
редакції яка діяла на час призначення
пенсії.

Відповідачем подана апеляційна скарга,
в якій він просить скасувати додаткову
постанову суду та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
заяви про винесення додаткового
рішення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує
невірним застосуванням норм
матеріального та процесуального права.

Наголошує на тому, що у відповідністю
зі ст. 58 Конституції України закони та
інші нормативно - правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи. Отже до
спірних правовідносин не
застосовуються приписи ст. 37 Закону
України «Про державну службу», що діяли
до 01.10.2011 року.

Зазначає, що згідно ч. 2 ст. 5 Кодексу
адміністративного судочинства України
провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.

У судовому засіданні представник
відповідача наголошував на задоволені
апеляційної скарги.

Позивач у судове засідання не з'явився,
про дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, клопотань
про участь у розгляді справи не
заявлено.

Заслухавши представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
встановила.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України у Ворошиловському районі м.
Донецька та з 04 травня 2011 року, отримує
пенсію за віком відповідно до Закону
України «Про державну службу».

Відповідно до копії трудової книжки
позивача, стаж роботи на державній
службі складає 21 рік 03 місяці 15 днів.

Відповідно до довідки Донецької
міської ради від 15 січня 2014 року № 07-45/160
про складові заробітної плати
(надбавки та премії за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» сума заробітної
плати, на яку нараховуються страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а з 01 січня 2011
року - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування становить 69002,59
грн.

21 січня 2014 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі м. Донецька із
заявою про перерахунок пенсії на
підставі довідки Донецької міської
ради від 15 січня 2014 року № 07-45/160 про
складові заробітної плати (надбавки та
премії за останні 24 календарні місяці
роботи або за будь-які 60 календарних
місяців роботи перед зверненням за
пенсією), що подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу».

Рішенням № 2/22 від 24 січня 2014 року
Управління Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі м. Донецька
відмовило позивачу в перерахунку
пенсії, оскільки до діючого
законодавства, а саме, до Закону
України «Про державну службу» та
Постанову Кабінету Міністрів України
від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» змін
в частині розширення переліку
складових заробітної плати державного
службовця, які враховуються для
обчислення пенсії згідно Закону
України № 3723, не вносились, відповідно
і при визначенні заробітної плати для
обчислення пенсій зараховуються
складові заробітної плати, передбачені
вищезазначеними нормативно - правовими
актами.

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом
першої інстанції та апеляційної
інстанції, відповідач вказує на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів вважає такий висновок
частково правомірним, а апеляційну
скаргу такою, що підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого:

1) суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України;

2) суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ст. 22 Конституції України
конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані при прийнятті нових законів
або внесені змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод. Скасування
конституційних прав і свобод - це їх
офіційна (юридична або фактична)
ліквідація. Звуження змісту та обсягу
прав і свобод є їх обмеженням. У
традиційному розумінні діяльності
визначальними поняття змісту прав
людини є умови і засоби, які становлять
можливості людини, необхідні для
задоволення потреб її існування та
розвитку. Обсяг прав людини - це їх
сутнісна властивість, виражена
кількісними показниками можливостей
людини, які відображені відповідними
правами, що не є однорідними і
загальними. Загальновизнаним є
правило, згідно з яким сутність змісту
основного права в жодному разі не може
бути порушена.

Статтею 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам визначає Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Статтею 58 зазначеного Закону на
Пенсійний фонд покладене керівництво
та управління солідарною системою,
збір, акумуляція та облік страхових
внесків, призначення пенсії та
підготовка документів для її виплати,
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання, здійснення
контролю за цільовим використанням
коштів Пенсійного фонду, вирішення
питань, пов'язаних з веденням обліку
пенсійних активів застрахованих осіб
на накопичувальних пенсійних рахунках,
здійснення адміністративного
управління Накопичувальним фондом та
інші функції, передбачені Законом і
статутом Пенсійного фонду.

Таким чином, відповідач у справі - орган
владних повноважень, на якого чинним
законодавством України покладені
владні управлінські функції у сфері
пенсійного забезпечення.

Згідно до преамбули Закону України
«Про основні засади соціального
захисту ветеранів праці та інших
громадян похилого віку в Україні», цей
закон гарантує ветеранам праці та
громадянам похилого віку рівні з
іншими громадянами можливості в
економічній, соціальній, політичній
сферах, сприятливі умови для
повноцінного способу життя, а також у
зв'язку з тим, що зазначений закон не
встановлює обмежень для громадян
похилого віку в залежності від посад,
які вони займали до виходу на пенсію,
суд дійшов висновку, що норма,
викладена у статті 21 зазначеного
закону, повинна застосовуватися також
у разі призначення пенсій відповідно
до Закону України «Про державну
службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ.

Статтею 21 Закону України «Про основні
засади соціального захисту ветеранів
праці та інших громадян похилого віку в
Україні» передбачено, що особам
передпенсійного віку, трудовий договір
з якими було розірвано з ініціативи
власника або уповноваженого ним органу
у зв'язку зі змінами у організації
виробництва і праці, а також у зв'язку з
виявленою невідповідністю працівника
за станом здоров'я, гарантується право
на достроковий вихід на пенсію за
півтора року до встановленого
законодавством строку, якщо вони мають
страховий стаж для чоловіків - 25 років,
для жінок - 20 років, а для осіб, які мають
право на пенсію на пільгових умовах -
стаж роботи що дає право на даний вид
пенсії.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу» (в редакції, чинній на
час призначення пенсії позивачу) на
одержання пенсії державних службовців
мають право особи, які досягли
встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку. Пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

Пенсія державним службовцям у частині,
що не перевищує розміру пенсії із
солідарної системи, що призначається
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", виплачується за рахунок
коштів Пенсійного фонду України.
Частина пенсії, що перевищує цей
розмір, виплачується за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Пенсія державному службовцю
виплачується незалежно від його
заробітку (прибутку), одержуваного
після виходу на пенсію. Максимальний
розмір пенсії (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткових пенсій, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною та інших доплат
до пенсій, встановлених
законодавством) не може перевищувати
дванадцяти мінімальних розмірів
пенсії за віком, встановленої абзацом
першим частини першої статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

За кожний повний рік роботи понад 10
років на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.

Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
08.07.2011 року, (розділ ІІ, пункт 6, підпункт
9) стаття 37 ЗУ «Про державну службу»
викладена в редакції, відповідно до
якої на одержання пенсії державних
службовців мають право чоловіки, які
досягли віку 62 роки, та жінки, які
досягли пенсійного віку, встановленого
статтею 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за наявності страхового
стажу, необхідного для призначення
пенсії за віком у мінімальному розмірі,
передбаченого абзацом першим частини
першої статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

До досягнення віку, встановленого
першим реченням частини першої цієї
статті, право на пенсію за віком мають
державні службовці - чоловіки 1955 року
народження і старші після досягнення
ними такого віку:

60 років - які народилися по 31 грудня 1952
року;

60 років 6 місяців - які народилися з 1
січня 1953 року по 31 грудня 1953 року;

61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року
по 31 грудня 1954 року;

61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня
1955 року по 31 грудня 1955 року.

Пенсія державним службовцям у частині,
що не перевищує розміру пенсії із
солідарної системи, що призначається
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», виплачується за рахунок
коштів Пенсійного фонду України.
Частина пенсії, що перевищує цей
розмір, виплачується за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Пенсія, призначена відповідно до цієї
статті, в період роботи на посадах, які
дають право на призначення пенсії в
порядку і на умовах, передбачених цим
Законом, законами України «Про статус
народного депутата України», «Про
прокуратуру», «Про наукову і
науково-технічну діяльність»,
виплачується у розмірі, обчисленому
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а після звільнення з
таких посад - у розмірі, обчисленому
відповідно до цього Закону.
Максимальний розмір пенсії (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність. Достроково призначена
пенсія з урахуванням підпункту «г»
частини першої пункту 1 статті 26 Закону
України «Про зайнятість населення»,
пункту «в» частини другої статті 12
Закону України «Про загальні засади
подальшої експлуатації і зняття з
експлуатації Чорнобильської АЕС та
перетворення зруйнованого четвертого
енергоблока цієї АЕС на екологічно
безпечну систему» і статті 21 Закону
України «Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в
Україні» у період до досягнення
пенсійного віку, встановленого
частинами першою та другою цієї статті,
працюючим пенсіонерам не виплачується.

Визначення заробітної плати для
обчислення пенсій державним
службовцям здійснюється в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Цей Закон набрав чинності з 1 жовтня 2011
року, крім абзацу одинадцятого
підпункту 11 та абзацу сто тридцять
восьмого підпункту 17 пункту 6 розділу II
цього Закону, які набрали чинності з 1
січня 2012 року.

Таким чином, у вищезазначеній редакції
Закон застосовується до пенсій, які
призначаються з 01.10.2011 року.

Як вбачається з матеріалів справи, на
час виходу позивача на пенсію, його
стаж на державній службі складав більш
20 років, тобто пенсія повинна була
призначатися в розмірі 90% від суми її
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, що
передбачалося ст. 37 Закону України «Про
державну службу» (в редакції, чинній на
час призначення пенсії позивачу).

Аналізуючи встановлені обставини та
приведені норми закону, які
врегульовують спірні правовідносини,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, щодо
задоволення заяви, оскільки згідно ст.
37 Закону України «Про державну службу»,
в редакції яка була чинна саме на час
призначення пенсії позивачу, Пенсійний
орган повинен був зробити перерахунок
пенсії виходячи з 90% від суми
заробітної плати позивача, на які
нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Разом з тим, колегія суддів вважає за
необхідне змінити дату з якої потрібно
проводити перерахунок та виплату
пенсії державного службовця позивачу
замість 21 січня 2014 року на 01 лютого 2014
року, оскільки з заявою про перерахунок
пенсії вона звернулася 21 січня 2014 року,
а згідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» перерахунок призначеної
пенсії, крім випадків, передбачених
частиною першою статті 35, частиною
другою статті 38, частиною третьою
статті 42 і частиною п'ятою статті 48
цього Закону, провадиться в такі
строки: у разі виникнення права на
підвищення пенсії - з першого числа
місяця, в якому пенсіонер звернувся за
перерахунком пенсії, якщо відповідну
заяву з усіма необхідними документами
подано ним до 15 числа включно, і з
першого числа наступного місяця, якщо
заяву з усіма необхідними документами
подано ним після 15 числа.

З врахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла до висновку про
наявність підстав для зміни постанови
суду першої інстанції згідно статті 201
Кодексу адміністративного судочинства
України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, Законом України
«Про державну службу», Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», ст. 2, ст.160, ст. 167,
ст. 195, ст. 196, п. 2 ч.1 ст. 198, ст. 201, ч. 1 ст. 205,
ст. 206, ст. 211, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі м. Донецька на
додаткову постанову Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 24 квітня
2014 року у справі № 255/1833/14-а -
задовольнити частково.

Додаткову постанову Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 24 квітня
2014 року у справі № 255/1833/14-а за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України у Ворошиловському районі м.
Донецька про визнання протиправним
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії - змінити.

У абзаці другому резолютивної частини
додаткової постанови Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 24 квітня
2014 року у справі № 255/1833/14-а замість «21
січня 2014 року» вказати «01 лютого 2014
року».

В іншій частині додаткову постанову
суду залишити без змін.

Постанова Донецького апеляційного
адміністративного суду за наслідками
апеляційного перегляду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
визначених Кодексом адміністративного
судочинства України, а в разі
складення в повному обсязі відповідно
до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

У судовому засіданні 21.05.2014 року
проголошена вступна та резолютивна
частина постанови, повний текст
постанови виготовлений 26.05.2014 року.

Головуючий
І.В. Геращенко

Судді
Т.Г.Арабей

Л.В.Губська