Справа № 757/3843/14-а
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
757/3843/14-а Головуючий у 1-й
інстанції: Пилаєва М.К.
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді
Літвіної Н.М.

Суддів:
Хрімлі О.Г.

Коротких А.Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3
на постанову Печерського районного
суду м. Києва від 31 березня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Пенсійного фонду України,
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїл Одеської області про визнання
дій протиправними та зобов»язання
призначити та виплачувати пенсію
особі, яка проживає за межами України, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Печерського районного суду
м. Києва від 31 березня 2014 року в
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_3 до Пенсійного фонду України,
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїл Одеської області про визнання
дій протиправними та зобов»язання
призначити та виплачувати пенсію
особі, яка проживає за межами України-
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач - ОСОБА_3, звернувся до суду з
апеляційною скаргою в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою
задовольнити адміністративний позов.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1, 09 червня 2000 року
виїхала з України до Ізраїлю на
постійне місце проживання.

24 листопада 2009 року позивач звернулася
до відповідача - Пенсійного фонду
України із заявою про поновлення
виплати їй пенсії відповідно до
рішення Конституційного Суду України.

Управління Пенсійного фонду України
своїм листом від 28 січня 2014 року
відмовило позивачу у нарахуванні
пенсії, мотивуючи тим, що рішення
Конституційного Суду України від 14
грудня 2000 року № 15-рп/2000, на яке
посилається позивач як на підставу для
призначення пенсії, розповсюджується
на осіб, які виїхали на постійне місце
проживання за кордон після 07 жовтня 2009
року.

Не погоджуючись з такою позицією
відповідача, позивач звернувся до суду
за даним адміністративним позовом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» -
виплата пенсії припиняється на весь
час проживання пенсіонера за кордоном,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Статтею 51 вказаного Закону
передбачалось, що у разі виїзду
пенсіонера на постійне місце
проживання за кордон пенсія,
призначена в Україні, за заявою
пенсіонера може бути виплачена йому за
шість місяців наперед перед від'їздом,
рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем постійного
проживання. Під час перебування за
кордоном пенсія виплачується в тому
разі, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Міжнародних договорів між Україною та
Ізраїлем стосовно призначення та
виплати пенсії не укладалося.

Між тим, Рішенням Конституційного Суду
України від 07 жовтня 2009 року по
справі № 1-32/2009 визнано такими, що не
відповідають Конституції України,
положення п. 2 ч. 1 статті 49, другого
речення статті 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України - закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

З огляду на зазначене, положення п. 2 ч. 1
ст. 49 та другого речення ст. 51 Закону
втратили чинність з 07 жовтня 2009 року,
тобто від дати прийняття рішення
Конституційним Судом України № 25-рп/2009.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» - поновлення
виплати пенсії здійснюється за
рішенням територіального органу
Пенсійного фонду протягом 10 днів після
з'ясування обставин та наявності умов
для відновлення її виплати.

Таким чином, проживаючи в Ізраїлі, як
громадянин України, позивач має такі ж
самі конституційні права, як й інші
громадяни цієї держави, оскільки
Конституція України та пенсійне
законодавство України не допускають
обмеження права на соціальний захист,
зокрема права на отримання пенсії за
ознакою місця проживання.

Виходячи із правової та соціальної
природи пенсії право громадянина на
призначення йому пенсії не може
пов'язуватися з такою умовою, як
постійне проживання в Україні.

Зазначена позиція неодноразово
висвітлювалась Вищим адміністративним
судом України, зокрема в рішеннях від 12
лютого 2013 року № К/9991/54895/12, від 06 червня
2013 року № К/9991/51100/12 та від 20 лютого 2013
року № К/9991/49491/12.

Враховуючи зазначене, необґрунтованим
є рішення суду першої про відмову в
задоволенні даного адміністративного
позову по суті позовних вимог.

Між тим, відповідно до ч. 1, 2 ст. 99 КАС
України - адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Враховуючи зазначені положення
законодавства, фактичні обставини
справи та щомісячний характер
здійснення спірних виплат, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
терміном, з якого може бути задоволена
позовна вимога про виплату пенсії є 07
жовтня 2009 року, тобто з моменту
прийняття рішення Конституційного
Суду України.

Крім того, 24 грудня 2009 року позивач
вперше звернулася до Пенсійного фонду
України для поновлення виплати їй
пенсії.

Таким чином, адміністративний позов
ОСОБА_3 про визнання дій протиправними
та зобов»язання призначити та
виплачувати пенсію особі, яка проживає
за межами України підлягає задоволенню
частково з 07 жовтня 2009 року.

Згідно до ст. 202 КАС України - підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є, зокрема,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254
КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Постанову Печерського районного суду
м. Києва від 31 березня 2014 року -
скасувати та ухвалити нову.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до
Пенсійного фонду України, Управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїл
Одеської області про визнання дій
протиправними та зобов»язання
призначити та виплачувати пенсію
особі, яка проживає за межами України-
задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Ізмаїл Одеської
області нарахувати та виплачувати
ОСОБА_3 пенсію, на підставах, визначених
законодавством, починаючи з 07 жовтня 2009
року.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
Літвіна Н.М.

Судді:
Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Головуючий суддя

Літвіна Н. М.

Судді:

Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.