Справа № 812/3142/14
Суддя: Л.С. Качуріна
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 травня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/3142/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Качуріної Л.С.

при секретарі судового засідання:
Якимчук В.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луганську справу за
адміністративним позовом Алчевської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
Приватного малого багатопрофільного
підприємства «Ехо» про стягнення
податкового боргу в сумі 44983,30 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Алчевської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
Приватного малого багатопрофільного
підприємства «Ехо» про стягнення
податкового боргу в сумі 44983,30 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив наступне.

Приватне мале багатопрофільне
підприємство «Ехо» знаходиться на
обліку в Алчевській ОДПІ як платник
податків з 20.04.2992 та відповідно до
свідоцтва №16278078 є платником податку на
додану вартість. Станом на 11.03.2014 за
відповідачем рахується податковий
борг з податку на додану вартість в
сумі 44983,30 грн., який виник за період з
15.04.3013 по 11.03.2014 та складається з
наступного:

- за наслідками акту перевірки
№494/153/13372660 від 06.06.2012 винесене
податкове повідомлення-рішення від
26.06.2012 № на загальну суму 50493,50 грн.
(за основним платежем - 48180,00 грн.,
штрафна санкції 2313,50 грн.);

- за наслідками акту перевірки
№610/153/13372660 від 25.03.2013 винесене
податкове повідомлення-рішення від
07.05.2014 №, яким нараховані штрафні
санкції у розмірі 170,00 грн.;

- станом на 15.04.2014 відповідач має
переплату у розмірі 5680,20 грн.

З метою погашення податкового боргу,
Алчевською ОДПІ відповідачу була
направлена податкова вимога форми «Ю»
від 27.02.2013 №28, яка повернулась на адресу
позивача з відміткою «за закінченням
терміну зберігання».

На підставі викладеного позивач
просить суд стягнути з відповідача
податковий борг в сумі 44983,30 грн., який
виник за період з 15.04.3013 по 11.03.2014 на
користь державного бюджету, шляхом
стягнення коштів з рахунків у банках,
обслуговуючих це підприємство.

Представник позивача у судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце слухання справи повідомлявся
належним чином, надав суду клопотання в
якому просив суд розглянути справу без
участі представника позивача.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, про дату, час і
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином. На адресу суду
повернувся конверт з відміткою «за
закінченням терміну зберігання»
(а.с.25-26).

Відповідно до ч. 8 ст.35 КАС України
вважається, що повістку вручено
юридичній особі, якщо вона доставлена
за адресою, внесеною до відповідного
державного реєстру, або за адресою, яка
зазначена її представником.

Відповідно до ч.11 ст.35 КАС України,
розписку про одержання повістки
(повістку у разі неможливості вручити
її адресату чи відмови адресата її
одержати) належить негайно повернути
до адміністративного суду. У разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Таким чином, відповідач є належним
чином повідомлений про наслідки
неподання заперечень проти позову та
необхідних документів або заяви про
визнання позову до суду.

Відповідно до ч.6 ст.71 КАС України суд
вирішує справу на основі наявних в
матеріалах справи доказів

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст.69-72 КАС України суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством.

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Судом встановлено, що Приватне мале
багатопрофільне підприємство «Ехо»
зареєстроване як юридична особа
Виконавчим комітетом Алчевської
міської ради Луганської області 20.04.1992
(а.с.13-14), перебуває на обліку в
Алчевській об'єднаній державній
податковій інспекції як платник
податків з 20.04.1992 за №440 (а.с.17) та
відповідно до свідоцтва №16278078 є
платником податку на додану вартість
(а.с.15).

01 січня 2011 року набув чинності
Податковий Кодекс України від 02.12.2010 №
2755-VI, який встановлює перелік податків
та зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

У відповідності зі ст. 14 Податкового
кодексу України:

- грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності (п.п.
14.1.39 п. 14.1);

- податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк) (п.п. 14.1.156 п. 14.1);

- штрафна санкція (фінансова санкція,
штраф) - плата у вигляді фіксованої суми
та/або відсотків, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи, а також штрафні
санкції за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності (п.п.
14.1.265 п. 14.1);

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків,
нарахованих на суми грошових
зобов'язань, не сплачених у встановлені
законодавством строки (п.п. 14.1.162 п. 14.1);

- податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання (п.п. 14.1.175 п. 14.1).

Пунктом 20.1.28 ст. 20 Податкового кодексу
України, визначено, що органи державної
податкової служби, окрім іншого, мають
право стягувати до бюджетів та
державних цільових фондів суми
грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Таким чином, позивач є органом
державної влади, уповноваженим
здійснювати функцію контролю за
визначенням та сплатою платником
податків, повноваження якого на
звернення до суду із позовом про
стягнення податкового боргу прямо
визначені законодавством України.

Відповідно до п. 20.1.18 ст. 20 Податкового
кодексу України державна податкова
інспекція має право звертатися до суду
щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, обслуговуючих
такого платника, на суму податкового
боргу або його частини.

Пунктом 16.1.4 ст. 16 Податкового кодексу
України передбачено, що платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

У відповідності із п. 49.18 ст. 49
Податкового кодексу України податкові
декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює:

- календарному місяцю (у тому числі в
разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця
(підпункт 49.18.1);

- календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі в
разі сплати квартальних або піврічних
авансових внесків) - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя)
(підпункт 49.18.2);

- календарному року, крім випадків,
передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5
цього пункту - протягом 60 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року (підпункт 49.18.3);

- календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб - до 1
травня року, що настає за звітним
(підпункт 49.18.4);

- календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб -
підприємців - протягом 40 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року (підпункт 49.18.5).

Згідно із пунктом 54.1 статті 54
Податкового кодексу України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

Розділом V Податкового кодексу України
врегульовані питання, пов'язані з
обчисленням та сплатою податку на
додану вартість.

У відповідності із п. 202.1 ст. 202
Податкового кодексу України звітним
(податковим) періодом по податку на
додану вартість є один календарний
місяць, а у випадках, особливо
визначених цим Кодексом, календарний
квартал, з урахуванням таких
особливостей:

а) якщо особа реєструється як платник
податку з іншого дня, ніж перший день
календарного місяця, першим звітним
(податковим) періодом є період, який
розпочинається від дня такої
реєстрації та закінчується останнім
днем першого повного календарного
місяця;

б) якщо податкова реєстрація особи
анулюється в інший день, ніж останній
день календарного місяця, то останнім
звітним (податковим) періодом є період,
який розпочинається з першого дня
такого місяця та закінчується днем
такого анулювання.

Податкова декларація з податку на
додану вартість згідно з п. 203.1 ст. 203
Податкового кодексу України подається
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює календарному місяцю,
протягом 20 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця.

Платник податку у відповідності із п.
203.2 ст. 203 Податкового кодексу України
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість, зазначену у поданій
ним податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого п. 203.1 цієї статті
для подання податкової декларації.

Згідно пункту 54.3 статті 54 Податкового
кодексу України контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо:

- платник податків не подає в
установлені строки податкову (митну)
декларацію;

- дані перевірок результатів
діяльності платника податків свідчать
про заниження або завищення суми його
податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках;

- згідно з податковим та іншим
законодавством особою, відповідальною
за нарахування сум податкових
зобов'язань з окремого податку або
збору, застосування штрафних
(фінансових) санкцій та пені, у тому
числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
контролюючий орган;

- рішенням суду, що набрало законної
сили, особу визнано винною в ухиленні
від сплати податків;

- дані перевірок щодо утримання
податків у джерела виплати, в тому
числі податкового агента, свідчать про
порушення правил нарахування,
утримання та сплати до відповідних
бюджетів податків і зборів,
передбачених цим Кодексом, у тому числі
податку на доходи фізичних осіб таким
податковим агентом;

- результати митного контролю, отримані
після закінчення процедури митного
оформлення та випуску товарів,
свідчать про заниження або завищення
податкових зобов'язань, визначених
платником податків у митних
деклараціях.

Відповідно до пункту 123.1 статті 123
Податкового кодексу України у разі
якщо контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, -

тягне за собою накладення на платника
податків штрафу в розмірі 25 відсотків
суми визначеного податкового
зобов'язання, завищеної суми
бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів
визначенні контролюючим органом суми
податкового зобов'язання з цього
податку, зменшення суми бюджетного
відшкодування -

тягне за собою накладення на платника
податків штрафу у розмірі 50 відсотків
суми нарахованого податкового
зобов'язання, завищеної суми
бюджетного відшкодування.

Відповідно до пункту 120.1 статті 120
Податкового кодексу України неподання
або несвоєчасне подання платником
податків або іншими особами,
зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків), -

тягнуть за собою накладення штрафу в
розмірі 170 гривень, за кожне таке
неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником
податків, до якого протягом року було
застосовано штраф за таке порушення, -

тягнуть за собою накладення штрафу в
розмірі 1020 гривень за кожне таке
неподання або несвоєчасне подання.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що на підставі акту
перевірки від 06.06.2012 №494/153/13372660 (а.с.6-7)
Алчевською ОДПІ прийняте податкове
повідомлення-рішення від 26.06.2012 №,
яким відповідачу на підставі п.п. 54.3.2 п.
54.3 ст. 54 та п. 123.1 ст.123 Податкового
кодексу України збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем з
податку на додану вартість по
вітчизняних товарах (роботах, послугах)
на загальну суму 50493,50 грн., з яких: за
основним платежем - 48180,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 2313,50 грн. (а.с.8-9), яке було
отримане уповноваженою особою
відповідача 09.07.2012, що підтверджується
поштовим повідомлення про вручення
поштового відправлення (а.с.8-зворотній
бік).

Також на підставі акту перевірки від
25.03.2013 №610/153/13372660 (а.с.10) Алчевською ОДПІ
прийняте податкове
повідомлення-рішення від 07.05.2013 №,
яким відповідачу на підставі п.п. 54.3.1 п.
54.3 ст. 54 та п. 120.1 ст.120 Податкового
кодексу України збільшено суму
грошового зобов'язання за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) у
розмірі 170,00 грн. (а.с.12), яке було
направлено на адресу відповідача
рекомендованим листом з повідомленням,
який повернувся з відміткою «за
зазначеною адресою не проживає»
(а.с.12-зворотній бік).

Відповідно до пункту 58.3 статті 58
Податкового кодексу України у разі
коли пошта не може вручити платнику
податків податкове
повідомлення-рішення або податкові
вимоги, або рішення про результати
розгляду скарги через відсутність за
місцезнаходженням посадових осіб, їх
відмову прийняти податкове
повідомлення-рішення або податкову
вимогу, або рішення про результати
розгляду скарги, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога, або рішення про результати
розгляду скарги вважаються врученими
платнику податків у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
невручення.

Згідно пунктом 57.3 статті 57 Податкового
кодексу України у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
п.п. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу. У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

У встановлені законом строки
відповідач нараховані податковим
органом зобов'язання не сплатив,
податкові повідомлення-рішення у
встановленому законом порядку не
оскаржив.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгоджену суму
грошового зобов'язання в установлені
строки, орган державної податкової
служби надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

На виконання вищезазначених положень
Податкового кодексу України
Алчевською ОДПІ відповідачу була
сформована та надіслана,
рекомендованим листом з повідомленням,
податкова вимога форми «Ю» від 27.02.2013
№28, конверт з якою повернувся на адресу
позивача з відміткою «за закінченням
терміну зберігання» (а.с.16).

Відповідно до пункту 58.3 статті 58
Податкового кодексу України у разі
коли пошта не може вручити платнику
податків податкове
повідомлення-рішення або податкові
вимоги, або рішення про результати
розгляду скарги через відсутність за
місцезнаходженням посадових осіб, їх
відмову прийняти податкове
повідомлення-рішення або податкову
вимогу, або рішення про результати
розгляду скарги, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога, або рішення про результати
розгляду скарги вважаються врученими
платнику податків у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
невручення.

Даних про оскарження відповідачем
податкової вимоги судом не
встановлено, а тому вона є узгодженою
та чинною на час розгляду справи.

Крім того судом встановлено, що за
відповідачем рахується переплата у
розмірі 5680,20 грн., у зв'язку з чим розмір
податкового боргу з податку на додану
вартість складає 44983,30 грн., що
підтверджується обліковою карткою
відповідача (а.а.4,5).

Відповідно до п. 87.2 ст. 87 Податкового
кодексу України джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Згідно з п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу
України орган державної податкової
служби здійснює за платника податків і
на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, а в разі їх недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі.

Відповідно до п.95.2 ст. 95 Податкового
кодексу України стягнення коштів та
продаж майна платника податків
провадяться не раніше ніж через 60
календарних днів з дня надіслання
такому платнику податкової вимоги.

Таким чином, законодавець встановив, що
саме органи податкової служби
здійснюють за платника податку
погашення податкового боргу шляхом
стягнення грошових коштів з рахунків
банку, які обслуговують платника.

Внаслідок того, що Приватне мале
багатопрофільне підприємство «Ехо»
станом на дату розгляду справи
податковий борг у загальному розмірі
44983,30 грн. не сплатило, вимоги
податкового органу про стягнення
податкового боргу в сумі 44983,30 грн., який
виник за період з 15.04.3013 по 11.03.2014 на
користь державного бюджету, шляхом
стягнення коштів з рахунків у банках,
обслуговуючих це підприємство,
визнаються судом обґрунтованими,
доведеними і такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 18, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Алчевської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
Приватного малого багатопрофільного
підприємства «Ехо» про стягнення
податкового боргу в сумі 44983,30 грн.
задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного малого
багатопрофільного підприємства «Ехо»
() податковий борг в сумі
44983,30 грн. (сорок чотири тисячі дев'ятсот
вісімдесят три гривні 30 копійок), який
виник за період з 15.04.3013 по 11.03.2014 на
користь державного бюджету, шляхом
стягнення коштів з рахунків у банках,
обслуговуючих це підприємство,
перерахувавши на р/р 0027, код
платежу 14010100, одержувач УДКСУ в м.
Алчевську в установі банку ГУДКСУ у
Луганській області, код 37907097, МФО 804013.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених ч.4
ст.167 КАС України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст.186 КАС України,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Постанову складено та підписано у
повному обсязі 28 травня 2014 року.

Суддя
Л.С. Качуріна