Справа № 821/893/14
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/893/1414
год. 40 хв.

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючої судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Рябчич А.М.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Попелишко Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції у м. Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

встановив:

У лютому 2011 року фізична особа -
підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач, ФОП
ОСОБА_3) звернувся до Херсонського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у м. Херсоні (далі -
відповідач, ДПІ) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
01.09.2010 року -

- №/0 про збільшення грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість за основним платежем у сумі
173199,30 грн. та за штрафними санкціями у
сумі 86599,65 грн.,

- №/0 про збільшення грошового
зобов'язання по податку з доходів
фізичних осіб за основним платежем у
сумі 129899,46 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 10 лютого 2014 року скасовано
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 11.07.2011 року,
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 01.12.2011 року
та направлено на новий розгляд справу
№ 2а-1187/11/2170 за вказаним
адміністративним позовом.

Частиною 5 ст. 227 КАС України
передбачено, що висновки і мотиви, з
яких скасовані рішення, є обов'язковими
для суду першої чи апеляційної
інстанції при розгляді справи.

Так, в ухвалі від 10.02.2014 року Вищим
адміністративним судом України
зазначено, що суди першої та
апеляційної інстанцій, зробили
передчасні висновки, оскільки під час
розгляду справи не були встановлені
фактичні обставини, що мають значення
для вирішення спору, зокрема, не вжито
заходів, необхідних для з'ясування всіх
обставин у справі, у тому числі щодо
виявлення та витребування доказів,
оскільки у справі відсутня будь-яка
інформація ДПІ м. Херсона з приводу
документації, яка надавалась
відповідачу при проведенні перевірки
стосовно відносин ФОП ОСОБА_3 з ПП
"Дніпро-Леон-Сервіс" за листопад 2007 року
- березень 2008 року.

Отже, в даному адміністративному
проваджені справа розглядається з
урахуванням висновків Вищого
адміністративного суду України.

Вказані вимоги позивач обґрунтовує
тим, що актом планової виїзної
перевірки ФОП ОСОБА_3 від 11.12.2008 року
№1229/17-222 податковим органом
перевірялись господарські операції
позивача з його контрагентом ПП "Дніпро
Леон Сервіс", при цьому будь-яких
порушень не встановлено, що
підтверджує неправомірність висновку
відповідача щодо безтоварності угод з
вказаним постачальником. Позивач також
стверджує, що під час здійснення з ПП
"Дніпро Леон Сервіс" господарських
операцій ФОП ОСОБА_3 не знав і не міг
знати про визнання вказаного
контрагента банкрутом та призначення
ліквідатора з правом підписання
фінансових документів, оскільки ПП
"Дніпро Леон Сервіс" про це не
повідомляло позивача і документи
підписувались особами, що завжди
представляли інтереси вказаного
підприємства. Крім того, позивач
вважає, що надані до перевірки первинні
документи свідчать про наявність у ФОП
ОСОБА_3 права на формування валових
витрат та податкового кредиту за
наслідками вчинення вказаної операції.
Позивач також вказує, що у податкового
органу відсутні повноваження щодо
визнання в акті перевірки недійсними
угод, а відповідальність за порушення
вимог податкового законодавства має
індивідуальний характер. Отже, на
підставі вказаних обставин позивач
вважає безпідставним визначення
податковим органом грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість та податку на доходи з
фізичних осіб згідно оскаржуваних
податкових повідомлень - рішень.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги та
просила їх задовольнити.

Заперечуючи проти адміністративного
позову, ДПІ вказує, що в ході проведення
даної перевірки не підтверджено
первинними документами витрати ФОП
ОСОБА_3 при здійсненні господарської
операції з ПП "Дніпро Леон Сервіс",
оскільки на момент проведення
перевірки у позивача були відсутні
акти приймання продукції, товарно -
транспортні накладні та інші
документи, що засвідчують
транспортування та зберігання товарів.
Відповідач також вказує, що надані до
перевірки видаткові та податкові
накладні підписані від імені ПП "Дніпро
Леон Сервіс" ОСОБА_5, який не є
уповноваженою особою, що
підтверджується постановою
Господарського суду Херсонської
області від 01.11.2007 року про визнання ПП
"Дніпро Леон Сервіс" банкрутом та
призначення ліквідатором Сєрову О.Ю.,
який відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" здійснює
повноваження з управління та
розпорядження майном банкрута, виконує
повноваження керівника (органів
управління) банкрута тощо. Вищевказане,
на думку податкового органу, свідчить
про правомірне зменшення валових
витрат та податкового кредиту,
задекларованих у податковій звітності,
та визначення грошового зобов'язання
згідно оскаржуваного податкового
повідомлення - рішення.

В судовому засіданні представник
відповідача просив відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, з'ясувавши
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення сторін, оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3
зареєстрований як фізична особа -
підприємець Виконавчим комітетом
Херсонської міської ради 28.03.1995 року,
перебуває на обліку платників податків
з 08.04.1995 року за №3758 в ДПІ у м. Херсоні та
є платником податку на додану вартість.

Згідно Довідки ГУ статистики у
Херсонській області №1414 основними
видами діяльності ФОП ОСОБА_3 за КВЕД є
15.85.3 виробництво макаронних виробів,
15.13.0 виробництво м'ясних продуктів, 51.32.0
оптова торгівля м'ясом та
м'ясопродуктами, 52.22.0 роздрібна
торгівля м'ясом та м'ясними продуктами,
52.11.0 роздрібна торгівля в
неспеціалізованих магазинах з
перевагою продовольчого асортименту,
15.33.0 перероблення та консервування
овочів та фруктів, не віднесене до
інших групувань.

Як вбачається з матеріалів справи, у
період з 10.08.2010 року по 21.08.2010 року
відповідно до п. 1 ст. 11 Закону України
"Про державну податкову службу в
Україні", податковим ревізором -
інспектором було проведено невиїзну
документальну перевірку ФОП ОСОБА_3 з
питання обґрунтованості нарахування
податкового кредиту та податкових
обов'язань з податку на додану вартість
при проведенні
фінансово-господарських операцій з ПП
"Дніпро Леон Сервіс" за листопад,
грудень 2007 року, січень - березень 2008
року, за результатами якої складено акт
від 21.08.2010 року №3755/17-2/НОМЕР_1 (далі - акт
перевірки).

Висновками даного акту перевірки
встановлені порушення:

1) пп.7.2.1, пп. 7.2.3, пп. 7.2.4, пп. 7.2.6 п. 7.2, пп.
7.4.5 п. 7.4 ст.7 Закону України "Про податок
на додану вартість" встановлене
завищення податкового кредиту,
наведеного у деклараціях з податку на
додану вартість, що призвело до
заниження ПДВ на загальну суму 173199,30
грн., в т. ч. за листопад 2007 року - на суму
ПДВ 10890,33 грн., грудень 2007 року на суму
ПДВ - 14531,64 грн., січень 2008 року на суму
ПДВ - 21735,91 грн., лютий 2008 року на суму
ПДВ - 58075,18 грн., березень 2008 року на суму
ПДВ - 67966,27 грн.

2) ст. 13 Декрету КМУ "Про прибутковий
податок з громадян", п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" у декларації про
доходи від підприємницької діяльності
встановлено завищення валових витрат,
а саме до складу валових витрат
включені витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами у
листопаді, грудні 2007 року, січні -
березні 2008 року на загальну суму 865996,36
грн., а саме: за 2007 рік на загальну суму
127109,79 грн., крім того ПДВ 25421,97 грн., за 2008
рік на загальну суму 738886,57 грн., крім
того ПДВ 147777,40 грн. Вищевказане
порушення призвело до донарахування
податку з доходів фізичних осіб у сумі
129899,46 грн.

Як вбачається з описової частини акту
перевірки, вказані висновки
податкового органу ґрунтуються на
обставинах, які свідчать про
безтоварність господарської операції
позивача з постачальником ПП "Дніпро
Леон Сервіс", зокрема -

- на запит ДПІ від 15.01.2009 року №458/10/17-230
щодо підтвердження господарських
відносин з контрагентом ПП "Дніпро Леон
Сервіс", до перевірки ФОП ОСОБА_3 були
надані податкові та видаткові
накладні, квитанції прибуткових
касових ордерів, проте копія договору
купівлі - продажу, товарно - транспортні
накладні до перевірки не надані;

- на момент перевірки у ФОП ОСОБА_3 були
відсутні акти приймання - передачі
продукції, довіреності, сертифікати
якості товару та інші документи, що
засвідчують транспортування,
прийняття, оприбуткування та
зберігання товарів;

- постановою Господарського суду
Херсонської області від 01.11.2007 року
боржника ПП "Дніпро Леон Сервіс" було
визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру та призначено
ліквідатором банкрута Серову О.Ю., який
з дня відкриття ліквідаційної
процедури функції виконує
повноваження керівника банкрута з
управління та розпорядження майна
банкрута, а тому підписані від імені ПП
"Дніпро Леон Сервіс" видаткові та
податкові накладні, прибутково - касові
ордери в особі ОСОБА_5 є такими, що
складені не уповноваженою та не мають
юридичного значення.

Вищевказані обставини стали підставою
для встановлення факту завищення
валових витрат на загальну суму 865996,36
грн. та податкового кредиту на суму
173199,37 грн. та заниження податку з
доходів фізичних осіб на суму 12989,46 грн.
та податку на додану вартість на суму
173199,30 грн. у зв'язку з формуванням
вказаних показників без підтвердження
відповідними первинними документами.

На підставі вказаних висновків
податковим органом були прийняті
податкові повідомлення - рішення від
01.09.2010 року №/0 про збільшення
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість за основним платежем у
сумі 173199,30 грн. та за штрафними
санкціями у сумі 86599,65 грн., №/0 про
збільшення грошового зобов'язання по
податку з доходів фізичних осіб за
основним платежем у сумі 129899,46 грн.

Оцінюючи правомірність прийняття
оскаржуваних податкових повідомлень -
рішень, суд виходить з встановлених в
ході розгляду справи фактичних
обставин та їх узгодженості з діючими,
на момент виникнення спірних
правовідносин, положеннями Закону
України від 28.12.94 р. № 334/94-ВР "Про
оподаткування прибутку підприємств" (
далі - Закон України № 334/94 - ВР), Закону
України від 03.04.1997 р. №168/97-ВР "Про
податок на додану вартість" (далі -
Закон України №168/97-ВР), Декрету
Кабінету Міністрів України "Про
прибутковий податок з громадян" від
26.12.1992 року №13-92 (далі - Декрет №13-92 ).

Відповідно до ст. 13 Декрету №13-92 (яка
підлягає застосуванню в силу п. 22.10 ст. 22
Закону України "Про податок з доходів
фізичних осіб") оподатковуваним
доходом вважається сукупний чистий
доход, тобто різниця між валовим
доходом (виручки у грошовій та
натуральній формі) i документально
підтвердженими витратами,
безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу. Якщо ці витрати не можуть бути
підтверджені документально, то вони
враховуються податковими органами при
проведенні остаточних розрахунків за
нормами, визначеними Головною
державною податковою інспекцією
України за погодженням з Міністерством
економіки України та Державним
комітетом України по сприянню малим
підприємствам та підприємництву.

До складу витрат, безпосередньо
пов'язаних з одержанням доходів,
належать витрати, які включаються до
складу валових витрат виробництва
(обігу) або підлягають амортизації
згідно з Законом України "Про
оподаткування прибутку підприємств".

Частиною 4 пп. 5.3.9 п. 5.3. ст. 5 того самого
Закону передбачено, що не належать до
складу валових витрат будь-які витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Відповідно до пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону
України №168/97-ВР визначено, що не
підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

З наведених правових приписів
вбачається, що витрати, які
дозволяється використовувати при
обрахуванні оподатковуваного доходу,
так і право на формування податкового
кредиту мають законні підстави при
наявності відповідних підтверджуючих
документів.

При цьому, суд відмічає, що дослідженню
підлягають усі первинні документи, які
належить складати залежно від певного
виду господарської операції: договори,
документи про перевезення, зберігання
та подальшої реалізації товарів тощо.

Ці обставини відповідно до частини 1
статті 138 КАС України входять до
предмета доказування при розгляді
судом адміністративного позову
стосовно правомірності рішення
контролюючого органу про
донарахування сум податкових
зобов'язань з ПДВ та ПДФО внаслідок
вчинення безтоварних господарських
операцій.

Як зазначається в акті перевірки та не
заперечувалось представниками сторін
в судовому засіданні, що протягом
листопада 2007 року - березня 2008 року
позивачем була отримана від ПП "Дніпро
Леон Сервіс" сільськогосподарська
продукція (овочі) на загальну суму
1039195,73 грн., в тому числі ПДВ 173199,37 грн.,
що підтверджується переліком
податкових та видаткових накладних,
наведених на стор. 6-7 акту перевірки, та
копії яких залучені до матеріалів
справи. Оплата вартості отриманої
продукції проводилась у готівковій
формі згідно квитанцій прибуткових
касових ордерів, копії яких залучені до
матеріалів справи.

При цьому в акті перевірки податковим
ревізором - інспектором зазначається,
що на момент перевірки у ФОП ОСОБА_3
були відсутні акти приймання - передачі
продукції, довіреності, сертифікати
якості товару та інші документи, що
засвідчують транспортування,
прийняття, оприбуткування та
зберігання товарів і на запит ДПІ від
15.01.2009 року №458/10/17-230 щодо підтвердження
господарських відносин з контрагентом
ПП "Дніпро Леон Сервіс", до перевірки
ФОП ОСОБА_3 були надані податкові та
видаткові накладні, квитанції
прибуткових касових ордерів, проте
копія договору купівлі - продажу,
товарно - транспортні накладні до
перевірки не надані, що на думку
податкового органу є одним із доводів
безтоварності даної господарської
операції.

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість вказаного доводу ДПІ,
суд зазначає про таке.

Як вбачається з вступної частини акту
перевірки, вказана перевірка позивача
була здійснена відповідно до п. 1 ст. 11
Закону України "Про державну податкову
службу в Україні", яким передбачено, що
органи державної податкової служби у
випадках, в межах компетенції та у
порядку, встановлених законами
України, мають право, зокрема
здійснювати документальні невиїзні
перевірки (на підставі поданих
податкових декларацій, звітів та інших
документів, пов'язаних з нарахуванням і
сплатою податків та зборів
(обов'язкових платежів) незалежно від
способу їх подачі).

Крім того, суд відмічає, що відповідно
до п. 2.3.2. Порядку оформлення
результатів невиїзних документальних,
виїзних планових та позапланових
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства" від 10.08.2005 р., №327,
чинного на момент виникнення спірних
правовідносин , за кожним відображеним
в акті фактом порушення податкового
законодавства необхідно: у разі
відсутності первинних документів або
ненадання для перевірки первинних та
інших документів, що підтверджують
факт порушення, зазначити перелік цих
документів. При цьому до акта перевірки
додаються пояснення посадових осіб або
інших працівників суб'єкта
господарювання (у межах їх
компетенції), що перевіряється, щодо
відсутності первинних та інших
документів; у разі відмови посадових
осіб суб'єкта господарювання надати
перевіряючим письмові пояснення щодо
встановлених порушень та/або причин
ненадання первинних та інших
документів, що підтверджують
встановлені порушення, факти відмови
відобразити в акті.

Проте, зі змісту акту позапланової
невиїзної перевірки від 21.08.2010 року
вбачається, що дана перевірка
проводилась з використанням первинних
документів, наданих ФОП ОСОБА_3 на
письмовий запит ДПІ від 15.01.2009 року
№458/10/17-230, який зокрема складено за
півтора роки до початку проведення
даної перевірки. При цьому, зі змісту
акту перевірки та вході розгляду
справи податковим органом не надано
доказів витребування від ФОП ОСОБА_3
первинних документів під час
проведення даної перевірки.

При цьому суд відмічає, що актом акт від
11.12.2008 року №1229/17-222 про результати
проведення планової виїзної перевірки
ФОП ОСОБА_3 за період з 01.10.2007 р. по 30.09.2009
р. було встановлено взаємовідносини з
ПП "Дніпро Леон Сервіс" у листопаді,
грудні 2007 року, січні - березні 2008 року,
проте не вказано про відсутність у
позивача будь-яких документів щодо
підтвердження вказаних господарських
операцій.

Крім того, в ході розгляду даної справи
позивач повідомив, що по завершенню
планової перевірки ФОП ОСОБА_3 за
період з 01.10.2007 р. по 30.09.2009 р. згідно акту
від 29.03.2010 року було знищено
бухгалтерську документацію , тому не
може виконати вимогу суду про надання
документів щодо оприбуткування,
зберігання, внутрішнього переміщення
отриманого товару.

З огляду на викладені обставини, суд
приходить до висновку, що відсутність у
ДПІ доказів витребування від позивача
необхідних для даної перевірки
документів спростовує довід
податкового органу про відсутність на
момент перевірки актів приймання -
передачі продукції, довіреності,
сертифікати якості товару та інші
документи, що засвідчують
транспортування, прийняття,
оприбуткування та зберігання товарів
тощо.

При цьому, суд відмічає, що іншою
підставою для зменшення позивачу
валових витрат та податкового кредиту
за наслідками вчинення спірної
господарської операції є підписання
від імені ПП "Дніпро Леон Сервіс"
видаткових, податкових накладних та
розрахункових документів не
уповноваженою собою, що позбавляє
вказані первинні документи юридичного
значення.

За результатами дослідження наданих до
матеріалів справи копій видаткових,
податкових накладних та розрахункових
документів, судом встановлено, що
вказані документи від імені ПП Дніпро
Леон Сервіс" підписані ОСОБА_5

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що в ході
проведення планової виїзної перевірки
ФОП ОСОБА_3 (акт від 11.12.2008 року №1229/17-222)
було встановлено взаємовідносини з ПП
"Дніпро Леон Сервіс" у листопаді, грудні
2007 року, січні - березні 2008 року, у
зв'язку з чим були направлені запити до
ДПІ у м. Нова Каховка про проведення
зустрічної звірки. У відповідь на
вказаний запит ДПІ у м. Нова Каховка
повідомила про неможливість
проведення зустрічної звірки, оскільки
постановою Господарського суду
Херсонської області від 01.11.2007 року по
справі №5/213-Б-07 за заявою ДПІ в м. Нова
Каховка Херсонської області та
відповідно до положень ст. 52 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" ПП "Дніпро
Леон Сервіс" () було
визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру строком на 3
місці і призначено ліквідатором
арбітражного керуючого Серову О.Ю.
Вказаний висновок Господарського суду
Херсонської області вмотивований
припиненням боржником підприємницької
діяльності, відсутність боржника за
юридичною адресою.

Статтею 52 Закону України від 14.05.1992 р.
№2343-XII "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", (далі - Закон
України від 14.05.1992 р. №2343-XII) в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин, передбачено
особливості банкрутства відсутнього
боржника, зокрема у разі, якщо
громадянин-підприємець - боржник або
керівні органи боржника - юридичної
особи відсутні за її
місцезнаходженням, або у разі
ненадання боржником протягом року до
органів державної податкової служби
згідно із законодавством податкових
декларацій, документів бухгалтерської
звітності, а також за наявності інших
ознак, що свідчать про відсутність
підприємницької діяльності боржника,
заява про порушення справи про
банкрутство відсутнього боржника може
бути подана кредитором незалежно від
розміру його вимог до боржника та
строку виконання зобов'язань.

Частиною 2 ст. 23 цього Закону України
передбачено, що з дня прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури
припиняються повноваження органів
управління банкрута щодо управління
банкрутом та розпорядження його
майном, якщо цього не було зроблено
раніше, керівник банкрута звільняється
з роботи у зв'язку з банкрутством
підприємства, про що робиться запис у
його трудовій книжці, а також
припиняються повноваження власника
(власників) майна банкрута, якщо цього
не було зроблено раніше.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 25 вказаного
Закону ліквідатор з дня свого
призначення здійснює такі
повноваження, зокрема, виконує функції
з управління та розпорядження майном
банкрута; виконує повноваження
керівника (органів управління)
банкрута тощо; протягом п'ятнадцяти
днів з дня призначення ліквідатора
відповідні посадові особи банкрута
зобов'язані передати бухгалтерську та
іншу документацію банкрута, печатки і
штампи, матеріальні та інші цінності
банкрута ліквідатору. У разі ухилення
від виконання зазначених обов'язків
відповідні посадові особи банкрута
несуть відповідальність відповідно до
законів України. З дня призначення
ліквідатора до нього переходять права
керівника (органів управління)
юридичної особи - банкрута.

Як вбачається з витягу ЄДР по ПП "Дніпро
Леон Сервіс" у переліку органів
управління юридичної особи, які мають
право вчиняти дії від імені юридичної
особи без довіреності,у т.ч. числі
підписувати договори, зазначені
керівник та підписант Гераськіна М.П.,
Сєрова О.Ю. - голова комісії з
припинення або ліквідатор.

З огляду на вищевказані приписи Закону
України від 14.05.1992 р. № 2343-XII суд вважає,
що з 01.11.2007 року уповноваженою особою на
вчинення дії від імені банкрута ПП
"Дніпро Леон Сервіс" є ліквідатор
Сєрова О.Ю.

Крім того, листом від 15.04.2014 року вих.
№01-18/45-33 ліквідатор Сєрова О.Ю.
повідомила ДПІ про те, що з моменту її
призначення будь-які документи,
печатки, активи боржника їй не
передавалися, дублікати печатки нею не
виготовлялися, будь-які бухгалтерські
документи не підписувалися.

Таким чином, суд погоджується з доводом
податкового органу про підписання
видаткових, податкових накладних та
квитанцій до прибуткового касового
ордеру від імені контрагента позивача
ПП "Дніпро Леон Сервіс" в особі ОСОБА_5,
як не уповноваженою особою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України
від 16.07.1999 року №996-XIV "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій; первинні та
зведені облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити, зокрема, посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

За змістом пунктів 2, 5 Порядку
заповнення податкової накладної,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації від 30.05.1997
року №165 (чинного на момент вчинення
спірних господарських операцій)
податкову накладну складає особа, яка
зареєстрована як платник податку в
податковому органі і якій присвоєно
індивідуальний податковий номер
платника ПДВ, податкова накладна
вважається недійсною у разі її
заповнення іншою особою, ніж вказаною у
пункті 2 Порядку.

За правилами заповнення податкової
накладної, встановленими у пункті 18
цього Порядку, усі складені примірники
податкової накладної підписуються
особою, уповноваженою платником
податку здійснювати поставку товарів
(послуг), та скріплюються печаткою
такого платника податку - продавця.

Враховуючи вищенаведені норми, суд
вважає, що виписані не уповноваженою
особою податкові накладні не можна
вважати належно оформленими та
підписаними повноважними особами
звітними документами, які посвідчують
факт придбання товарів, робіт чи
послуг, а тому віднесення відображених
у них сум ПДВ до податкового кредиту є
безпідставним.

Крім цього, суд зазначає, що з
досліджених в ході розгляду справи
копій квитанцій до прибуткового
касового ордера встановлено, що
частина таких квитанцій була виписана
ПП "Дніпро Леон Сервіс" у квітні та
травні 2008 року після внесення до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
запису від 10.04.2008 року про припинення
юридичної особи. Тобто такі квитанцій
до прибуткового касового ордера не
можуть підтверджувати факт понесення
витрат ФОП ОСОБА_3, оскільки складені
від імені припиненої юридичної особи, а
тому відсутні законні підстави для
формування валових витрат на підставі
таких первинних документів.

Таким чином, суд приходить до висновку
про доведеність з боку відповідача
порушень вимог діючого законодавства
при формуванні валових витрат та
податкового кредиту на підставі
первинних документів, які підписані не
уповноваженою особою, що позбавляє їх
юридичної значимості (сили) та не
можуть підтверджувати факт здійснення
господарської операції ФОП ОСОБА_3 з
контрагентом ПП "Дніпро Леон Сервіс".

При цьому, суд не приймає до уваги
посилання податкового органу в
запереченнях до адміністративного
позову на постанову про порушення
кримінальної справи від 23.10.09 року,
постанову від 07.04.2010 року про
притягнення в якості обвинуваченого
ОСОБА_9 та ОСОБА_5, які за період з 2008-2009
року займалися фіктивним
підприємництвом тощо, оскільки,
відповідно до положень статті 72 КАС
України для адміністративного суду є
обов'язковим вирок суду у
кримінальному провадженні або
постанова суду у справі про
адміністративний проступок, які
набрали законної сили, при цьому лише в
питаннях, чи мало місце діяння та чи
вчинене воно цією особою.

Додатково суд зауважує, що позивач, як
суб'єкт господарювання при здійсненні
своєї підприємницької діяльності на
свій ризик, повинен контролювати
правосуб'єктність своїх контрагентів
та бути обізнаним про їх
добросовісність та ділову репутацію на
певному ринку товарів та послуг.

Оцінюючи подані сторонами докази та
враховуючи те, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень, суд, з'ясувавши докази,
наявні в матеріалах справи, приходить
до висновку, що відповідачем доведено
правомірність оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень, у зв'язку із чим
позовні вимоги позивача є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України у
разі ухвалення судового рішення на
користь сторони, яка є суб'єктом
владних повноважень, сплачений судовий
збір позивачу не повертається.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 9, 11, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

постановив:

У задоволені адміністративного позову
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 26 травня 2014 р.

Суддя
Дубровна
В.А.

8.3.3