Справа № 406/1373/14-а
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Карпенко С.Ф.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року
справа №406/1373/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Сіваченка І.В.

суддів Шишова О.О., Геращенка І.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Алчевську Луганської області на
постанову Алчевського міського суду
Луганської області від 23 квітня 2014 року
у справі № 406/1373/14-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Алчевську Луганської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
перерахунку та виплати нарахованої
пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовною заявою до відповідача,
посилаючись на наступні обставини.

Право на пенсію вона отримала
відповідно Закону України від 19.12.1993
року № 3723-ХІІ «Про державну службу» з 01
травня 2010 року. Отримує пенсію за віком,
як державний службовець в Управлінні
Пенсійного фонду України в м. Алчевську
Луганської області (далі - Управління).

24 січня 2014 року, після того, як їй стало
відомо, що відповідач при нарахуванні
їй пенсії не врахував отримані нею
раніше інші виплати: індексацію
заробітної плати, матеріальну допомогу
на оздоровлення, матеріальну допомогу
на соціально-побутові потреби, на які
нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, вона звернулась до
відповідача, просила здійснити
перерахунок пенсії з урахуванням
вказаних виплат, здійснювати
відповідну виплату в подальшому, однак
їй було в цьому відмовлено. Позивачка
просила: відновити пропущений строк
звернення до суду за захистом
порушених її прав, за період з 01 травня
2010 року, визнати відмову щодо
перерахунку пенсії протиправною,
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплати їй недоплачену
пенсію з дати призначення - з 01 травня
2010 року у розмірі 83% від заробітної
плати, що складає 12 659 грн. 02 коп. за
період з 01 травня 2010 року по 30 квітня 2010
року (за 24 місяці). Просила визнати
протиправними дії Управління щодо
відмови перерахунку пенсії з
урахуванням всіх складових її
заробітної плати, скасувати
Розпорядження від 04 лютого 2014 року №
184996, яким їй було відмовлено у
перерахунку пенсії, зобов'язати
Управління провести перерахунок
пенсії починаючи з 01 лютого 2014 року
виходячи з усіх складових заробітної
плати(отриманих виплат), а саме:
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби,
компенсації невикористаної відпустки
сум нарахованої індексації за останні
24 календарні місяці роботи, на які були
нараховані та фактично сплачені
страхові внески у повному обсязі, за
загальною процентною ставкою від
заробітку у розмірі 83%.

Постановою Алчевського міського суду
Луганської області від 23 квітня 2014 року
у цій справі позов було задоволено,
визнано неправомірними дії Управління
щодо відмови ОСОБА_2 у здійсненні
пенсії з урахуванням усіх складових
заробітної плати (отриманих виплат), що
повинні входити у розрахунок пенсії:
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби,
компенсації невикористаної відпустки
сум нарахованої індексації за останні
24 календарні місяці роботи, на які були
нараховані та фактично сплачені
страхові внески у повному обсязі;
скасовано Розпорядження від 04 лютого
2014 року № 184996 Управління про відмову
позивачці у перерахунку пенсії;
зобов'язано Управління провести
перерахунок нарахованої позивачу
пенсії, та нараховувати пенсію
починаючи з 01 лютого 2014 року виходячи з
усіх складових її заробітної
плати(отриманих виплат), що повинні
входити у розрахунок пенсії:
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби,
компенсації невикористаної відпустки
сум нарахованої індексації за останні
24 календарні місяці роботи, на які були
нараховані та фактично сплачені
страхові внески у повному обсязі, за
загальною процентною ставкою від
заробітку у розмірі 83%.

Не погодившись з таким рішенням,
Управління подало апеляційну скаргу,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову місцевого суду
скасувати та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позову.

На обґрунтування апеляційної скарги
зазначено, що відповідно до вимог
статті 33 Закону України від 19.12.1993 «Про
державну службу» (далі - Закон №3723-XII)
інші виплати та компенсація за
невикористану відпустку не є
складовими заробітної плати
державного службовця, тому враховувати
їх при розрахунку пенсії державного
службовця немає законних підстав.

Всі особи, які беруть участь у справі,
до апеляційного суду не прибули, були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання, тому
згідно пункту 2 частини першої статті 197
Кодексу адміністративного судочинства
(далі - КАС) України суд апеляційної
інстанції розглянув справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Судом встановлено, що позивач
знаходиться на обліку в Управлінні з 01
травня 2010 року та отримує пенсію за
віком, як державний службовець
відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

24 січня 2014 року позивач звернулась до
відповідача із заявою про здійснення
перерахунку пенсії з урахуванням
складової частини заробітної плати -
індексацію доходів та матеріальної
допомоги на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань.
Розпорядженням відповідача від 04
лютого 2014 року № 184996 позивачу
відмовлено у перерахунку пенсії (а.с.14).

Як вбачається з довідки Управління про
складові заробітної плати, що
додається для призначення пенсії
відповідно до Закону № 3723-ХІІ, яка
міститься у матеріалах справи (а.с.15-18),
до неї включено, загальна сума інших
виплат з травня 2008 року по квітень 2010
року склала 12 659 грн. 02 коп., з яких:
індексація заробітної плати - 3 868 грн. 81
коп., матеріальна допомога на
оздоровлення - 1 896 грн., матеріальна
допомога на соціально-побутові потреби
- 6 894 грн. 21 коп., на всі виплати
нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до рішення Верховного Суду
України від 20 лютого 2012 року (справа №
21-430а11) за змістом норм статті 66 Закону
України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про
пенсійне забезпечення», Закону України
від 26.06.1997 № 400/97-ВР «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування», статті 41 Закону України
від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» отримувані застрахованою
особою суми виплат, з яких були
фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
враховуються в заробіток (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати.

За приписами частини другої статті 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Суди зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

Крім того, умови та порядок пенсійного
забезпечення державних службовців
визначено статтею 37 Закону № 3723-ХІІ.
Редакція зазначеної статті
змінювалась.

Так, відповідно до частин другої та
п'ятої статті 37 Закону № 3723-ХІІ в
редакції, що діяла на час призначення
позивачу пенсії, право на отримання
пенсії державних службовців мали
особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявністю страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років, та
на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, що мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорії посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначалася в розмірі 80%
від суми їх заробітної плати, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80%
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. За кожний
повний рік роботи понад 10 років на
державній службі пенсія збільшується
на 1% заробітку, але не більше 90%
заробітної плати.

Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 1
жовтня 2011 року, внесено зміни до статті
37 Закону № 3723-ХІІ (її текст викладено в
новій редакції), зокрема змінено у
відсотках розмір пенсії за вислугу
років, яка призначається державним
службовцям у разі реалізації ними
такого права: пенсія призначається в
розмірі 80 відсотків від суми їх
заробітної плати, з якої було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року
положення частини п'ятої статті 37
Закону № 3723-ХІІ щодо призначення
державним службовцям пенсії у розмірі
не більше 90 відсотків від суми
заробітку втратили чинність у зв'язку з
внесенням змін до редакції цієї статті
Законом № 3668-VІ.

Разом з тим, підстави та порядок
перерахунку пенсій державним
службовцям регулює стаття 37-1 Закону №
3723-ХІІ, положення якої щодо перерахунку
пенсії у зв'язку із прийняттям Закону №
3668-VІ змін не зазнали.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що при перерахунку пенсії
державним службовцям має
застосовуватися норма, що визначає
розмір пенсії у відсотках, яка діяла на
момент призначення пенсії, а тому
дійшла такого правового висновку:
внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті
37 Закону № 3723-ХІІ щодо розміру пенсії у
відсотках стосуються порядку
призначення пенсії державним
службовцям у разі реалізації ними
права на пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії.
Процедури призначення та перерахунку
пенсії різні за змістом і механізмом їх
проведення. Нормами, які визначають
механізм проведення перерахунку
пенсії державних службовців, є
положення статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ,
які змін у зв'язку із прийняттям Закону
№ 3668-VІ не зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про
застосування цього Закону в часі,
колегія суддів виходить із того, що
згідно зі статтею 22 Конституції
України закріплені нею права і свободи
не є вичерпними, гарантуються і не
можуть бути скасовані. При прийнятті
нових законів або внесенні змін до
чинних законодавчих актів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Аналогічна правова позиція зі спірного
питання в подібних правовідносинах
висловлювалась Верховним Судом
України у постановах від 10 грудня 2013
року у справі № 21-348а13 та від 17 грудня 2013
року.

За приписами частини другої статті 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Суди зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції обґрунтованими,
ухвала місцевого суду постановлена з
додержанням норм процесуального права,
скасуванню не підлягає, а апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 195-196, п. 1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
ст. 205, ст. 206, ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Алчевську
Луганської області - залишити без
задоволення.

Постанову Алчевського міського суду
Луганської області від 23 квітня 2014 року
у справі № 406/1373/14-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Алчевську Луганської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
перерахунку та виплати нарахованої
пенсії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
І.В.Сіваченко

Судді:
О.О.Шишов

І.В.Геращенко