Справа № 2-а-151/12
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-151/12
Головуючий у 1-й інстанції: Кулініченко
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Чаку Є.В.

суддів
Файдюка В.В., Старової Н.Е.

розглянувши у письмовому провадженні в
м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Обухівського районного суду
Київської області від 19 липня 2012 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до Головного
Управління Пенсійного фонду України у
м. Києві про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Обухівського районного
суду Київської області від 19 липня 2012
року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просив його скасувати та постановити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
позивача.

Оскільки апеляційна скарга
подана на рішення суду першої
інстанції, прийняте в порядку
скороченого провадження, то колегія
суддів приходить до висновку про
розгляд справу у порядку письмово
провадження у відповідності до п. 3) ч. 1
ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач знаходиться на обліку в
ГУПФУ в м. Києві, з 23.12.2010 р. йому
призначено пенсію за вислугу років
згідно Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених, з
військової служби та деяких інших
осіб» на підставі документів
направлених Київським міським
військовим комісаріатом.

ГУПФУ в м. Києві позивачу розрахована
пенсія відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України «Про
порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсії і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їх сімей» від 17.07.1992 р.
№393, із розрахунку щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення та премії за 24 останні
календарні місяці перед звільненням.

Як вбачається з листа ГУПФУ в м. Києві
від 12.03.2012 №6271/12/Т-750 позивачу
відмовлено у здійсненні перерахунку
його пенсії з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням, посилаючись
на відсутність підстав для проведення
такого перерахунку.

Відповідно до ч. 3 статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб» в редакції Закону від 04
квітня 2006 року встановлено, що пенсії
особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам, які мають право на
пенсію за цим Законом, та членам їх
сімей обчислюються з розміру грошового
забезпечення за останньою штатно
посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії в розмірах,
установлених законодавством.

Законом України від 28 грудня
2007 року «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» у статті 43
Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб» в частині третій слова «за
останньою штатною посадою перед
звільненням» виключено та доповнено
словами «та у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України».

Рішенням Конституційного
Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008
року зміну ч. 3 статті 43 зазначеного
Закону визнано неконституційною.

Дія ч. 3 ст. 43 Закону України
«Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб» в редакції Закону від 28
грудня 2007 року втратила чинність з дня
ухвалення рішення Конституційним
Судом України, тобто з 22 травня 2008 року,
а тому на час звільнення позивача з
військової служби підлягали
застосуванню норми статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб» в редакції Закону від 04
квітня 2006 року.

Крім того, Закон України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб» має вищу юридичну силу в
порівняні з постановою Кабінету
Міністрів України №393, та є
пріоритетним у застосуванні, а тому дії
ГУПФУ в м. Києві щодо обчислення
позивачу пенсії виходячи із
середньомісячної суми додаткових
видів грошового забезпечення за 24
місяці служби перед звільненням, є
протиправними.

Таким чином, оцінивши докази,
які є у справі за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, та
враховуючи всі наведені обставини,
колегія суддів дійшла висновку, що суд
першої інстанції прийшов до
помилкового висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог позивача.

Відповідно до ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання, а так само розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Оскільки судове рішення
ухвалене судом першої інстанції з
порушенням норм матеріального права,
то колегія суддів апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова Обухівського
районного суду Київської області
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Постанову Обухівського районного
суду Київської області від 19 липня 2012
року скасувати та ухвалити нову, якою
позов задовольнити частково.

Визнати протиправною дії
Головного управління Пенсійного фонду
України у м. Києві щодо нарахування та
виплати ОСОБА_2 пенсії, виходячи з
середньомісячної суми додаткових
видів грошового забезпечення за 24
місяці перед звільненням.

Зобов'язати Головне Управління
Пенсійного Фонду України в м. Києві
вчинити відповідні дії щодо
призначення та виплати ОСОБА_2 пенсії
починаючи з 22 січня 2011 року, виходячи із
розміру грошового забезпечення за
останньою штатною посадою перед
звільненням, враховуючи відповідні
оклади за посадою, військовим званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії у розмірах,
встановлених законодавством,
відповідно до ч.3 ст.43 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб».

Постанова апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Чаку Є.В.

Судді:

Файдюк В.В.

Старова Н.Е.