Справа № 810/2709/14
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 року 11:18
810/2709/14

м. Київ

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючий суддя Журавель
В.О.,

при секретарі судового засідання
Ігнатко Ю.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Ірпінського міського відділу
Управління ДМС України в Київській
області, третя особа: Коцюбинська
селищна рада Київської області, про
зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулась
ОСОБА_1 з позовом до Ірпінського
міського відділу управління Державної
міграційної служби України в Київській
області, третя особа: Коцюбинська
селищна рада Київської області, про
встановлення факту постійного місця
проживання позивача за адресою:
АДРЕСА_2 та зобов'язання здійснити
реєстрацію позивача за фактичним
місцем проживання: АДРЕСА_2.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що у квітні 2013 р. він
звернувся до відповідача із заявою про
його реєстрацію за місцем фактичного
проживання (АДРЕСА_2), проте відповідь
на заяву не отримав і зареєстрований за
вказаною адресою не був. 30 квітня 2014 р.
він повторно звернувся до відповідача
з подібною за змістом заявою. Вказує, що
відсутність реєстрації порушує як його
громадянські права, так і права його
неповнолітньої дитини. Просить суд
встановити факт постійного місця
проживання позивача за адресою:
АДРЕСА_2, та зобов'язати відповідача
здійснити реєстрацію позивача за цим
фактичним місцем проживання.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, просив суд позов
задовольнити, пояснив, що йому не
відомо про підстави, з яких його не
реєструють у вказаній у позові
квартирі. Вважає, що квартиру
відремонтовано і в ній можливо
проживати, тому відповідач незаконно
відмовив у реєстрації позивача за
фактичним місцем проживання з тих
підстав, що будинок, у якому проживає
позивач, знаходиться в аварійному
стані.

Відповідач до суду не прибув, про
причини неприбуття суд не повідомив,
явку свого представника в судове
засідання не забезпечив. Жодних заяв чи
клопотань, а також витребуваних судом
документів до суду не надав.

Третя особа проти задоволення
адміністративного позову заперечувала
повністю, у його задоволенні просила
відмовити. У судовому засіданні
представник третьої особи пояснив, що
позивач разом з батьками дійсно
проживав в аварійному будинку за
адресою АДРЕСА_2, який є комунальною
власністю. У зв'язку з тим, що цей
будинок був в аварійному стані, на
склад сім'ї позивача (з урахуванням
батька) третьою особою було виділено
придатне для проживання нове житло
(трикімнатну квартиру), в якому в
подальшому і проживав позивач. При
цьому у квартирі в аварійному будинку
залишився проживати батько позивача.
Отриману нову квартиру було
приватизовано позивачем та членами
його сім'ї. У подальшому позивач з
дитиною знову став проживати в
квартирі в аварійному будинку. Третьою
особою розглядалося звернення
позивача про надання дозволу на
реєстрацію у вказаній у позові
квартирі, проте позивачу було
відмовлено з тих підстав, що ця
квартира знаходиться в аварійному
будинку, а про прийняте рішення
позивача було інформовано.

Заслухавши пояснення позивача та
представника третьої особи, дослідивши
матеріали справи, надавши оцінку
доказам, суд встановив наступні
обставини справи та правовідносини, що
склалися між сторонами.

2 січня 2013 року позивач звернувся до
голови Коцюбинської селищної ради із
заявою (вх.№1/04.14 від 02.01.2013), в якій
зазначив, що проживає за адресою
АДРЕСА_2 з 1982 року. У період з 1997 року по
2001 рік позивач був зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1. Через сімейні
обставини у вересні 2001 року ОСОБА_1
виписалась з вказаної адреси і з того
часу ніде не зареєстрована. У зв'язку з
цим позивач просив відновити втрачену
будинкову книгу по АДРЕСА_2 та
зареєструвати її за цією адресою.

Коцюбинською селищною радою Київської
області 14.03.2013 позивачу надано рішення
№41 про відмову в реєстрації місця
проживання. Згідно з цим рішенням при
розгляді заяви ОСОБА_1 третьою особою
враховано архівну копію акту
обстеження технічного стану житлового
будинку №5 по вул. Жовтневій в смт.
Коцюбинське від 10 серпня 1998 року,
архівну копію рішення виконавчого
комітету Коцюбинської селищної ради
від 08 вересня 1998 року №52/15 «Про
затвердження акту комісії про
аварійність будинку», архівну копію
рішення виконавчого комітету
Коцюбинської селищної ради народних
депутатів від 18.02.1997 №16/3 «Про надання
житлових приміщень», архівну копію
витягу з протоколу №7 засідання
житлової комісії виконкому
Коцюбинської селищної ради народних
депутатів від 17.02.1997 «Про надання
житлових приміщень», копії ордера на
житлове приміщення №52, виданого ОСОБА_2
із сім'єю у складі 4-х чоловік на право
зайняття житлового приміщення
житловою площею 36,6 кв.м., яке
складається з трьох кімнат АДРЕСА_1,
копію рішення Ірпінського міського
суду Київської області від 11 березня 2003
року. Як вбачається з рішення,
підставою для відмови в реєстрації
місця проживання ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_2 було те, що будинок перебуває в
аварійному стані.

У квітні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
Ірпінського міського відділу
управління Державної міграційної
служби України в Київській області із
заявою про реєстрацію місця проживання
за адресою: АДРЕСА_2, до якої додала
копію паспорта, свідоцтво про
народження дитини, акт перевірки
житлових умов та довідку. У подальшому
позивач подав відповідачу заяву
аналогічного змісту від 30.04.2014, в якій
позивач повторно просить відповідача
зареєструвати його за фактичним місцем
проживання АДРЕСА_2, а в разі відомви
надати письмову відповідь.

У судовому засіданні позивач пояснив,
що письмових відповідей від
відповідача на подані заяви він не
отримував.

Судом досліджено акт комісії про
перевірку житлових умов заявника від
23.04.2014, яких встановлено, що ОСОБА_1
разом з дитиною - ОСОБА_3 проживають
разом за адресою АДРЕСА_2. Відповідно до
довідки про склад сім'ї від 24.04.2014 за
адресою: АДРЕСА_2, проживають ОСОБА_1 та
її донька - ОСОБА_3

Рішенням Ірпінського міського суду від
11.03.2013 за позовом ОСОБА_4 до виконавчого
комітету Коцюбинської селищної ради
про зобов'язання надати жиле
приміщення та стягнення моральної
шкоди встановлено факт аварійного
стану будинку №5 по вул. Жовтневій, а
також те, що його мешканці підлягали
терміновому відселенню. Рішенням суду
позов задоволено частково, зобов'язано
виконавчий комітет Коцюбинської
селищної ради надати ОСОБА_4 жиле
приміщення протягом 6-ти місяців. Це
рішення набрала законної сили.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає
наступне.

Спірні правовідносини врегульовано
Конституцією, Законом України від
11.12.2003 № 1382-IV "Про свободу пересування
та вільний вибір місця проживання в
Україні" та іншими.

Щодо позивних вимог позивача про
встановлення факту постійного
проживання його за адресою: АДРЕСА_2,
суд зазначає наступне.

Процедуру встановлення фактів, що
мають юридичне значення, врегульовано
у главі 6 Цивільного процесуального
кодексу України (далі - ЦПК України).
Перелік випадків, в яких суд розглядає
справи про встановлення факту, що має
юридичне значення, визначено ст. 256 ЦПК
України, якою зокрема передбачено, що у
судовому порядку можуть бути
встановлені також й інші факти, ніж ті,
що зазначені у цій статті, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Вирішуючи питання про те, чи належить
даний спір розглядати в порядку
адміністративного судочинства, суд
зазначає про таке.

Указана позивачем позовна вимога про
встановлення факту його постійного
проживання за певною адресою фактично
є вимогою про встановлення факту, що
має юридичне значення. Оскільки
вирішення таких справ здійснюється
шляхом звернення до суду в порядку,
передбаченому Цивільним процесуальним
кодексом України, то ця позовна вимога
не підлягає розгляду за правилами,
передбаченими Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 157 Кодексу адміністративного
судочинства України суд закриває
провадження у справі, якщо справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суд визнає, що
позовна вимога про встановлення факту
постійного місця проживання ОСОБА_1 за
адресою: АДРЕСА_2, не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства, а отже
у цій частині позову провадження
підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1
ст. 157 КАС України.

При цьому у порядку виконання вимог
частини другої статті 157 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд роз'яснює позивачу, що заявлені
вимоги підлягають розгляду судом за
місцем проживання позивача (ч.1 ст. 257
ЦПК України).

Щодо позовних вимог про зобов'язання
відповідача вчинити дії щодо
реєстрації позивача за фактичним
місцем проживання: АДРЕСА_2, суд
зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України
від 11.12.2003 № 1382-IV "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" громадянам
України, а також іноземцям та особам
без громадянства, які на законних
підставах перебувають в Україні,
гарантуються свобода пересування та
вільний вибір місця проживання на її
території, за винятком обмежень, які
встановлені законом.

В силу статті 6 вказаного Закону
громадянин України зобов'язаний
протягом десяти днів після прибуття до
нового місця проживання зареєструвати
місце проживання. Для реєстрації особа
або її законний представник подає:
письмову заяву; документ, до якого
вносяться відомості про місце
проживання; квитанцію про сплату
державного мита або документ про
звільнення від його сплати; документи,
що підтверджують право на проживання в
житлі, адреса якого зазначається під
час реєстрації. Забороняється вимагати
для реєстрації місця проживання
подання особою інших документів.

Відповідно до статті 11 Закону України
від 11.12.2003 № 1382-IV "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" реєстрація місця
проживання та місця перебування осіб
здійснюється органом реєстрації.

Процедура реєстрації місця проживання
та місця перебування осіб в Україні,
зразки документів, необхідних для
реєстрації і зняття з реєстрації місця
проживання та місця перебування
визначені Порядком реєстрації місця
проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні та зразків
необхідних для цього документів,
затвердженим наказом Міністерства
внутрішніх справ України від 22.11.2012 №
1077, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 18.12.2012 за № 2109/22421.

Так, пунктом 2.2 зазначеного Порядку
встановлено, що для реєстрації місця
проживання особа або її законний
представник подає до територіального
підрозділу ДМС України, а після
утворення центрів надання
адміністративних послуг (далі - центр) -
до відповідного центру, зокрема,
документи, що підтверджують право на
проживання в житлі - ордер, свідоцтво
про право власності, договір найму
(піднайму, оренди) або інші документи. У
разі відсутності зазначених
документів реєстрація здійснюється за
згодою власника/співвласників житла,
наймача та членів його сім'ї на
реєстрацію місця проживання.

Виходячи з вищезазначених норм, для
проведення реєстрації заявнику
потрібно до територіального
підрозділу ДМС України надати певний
пакет документів.

Судом встановлено, що будинок, в якому
позивач просить провести реєстрацію
його місця проживання, належить
Коцюбинській селищній раді, яка
повинна надати дозвіл на реєстрацію
позивача.

Із рішення Коцюбинської селищної ради
від 14.03.2013 №41 вбачається, що заявнику
було відмовлено в наданні дозволу на
реєстрацію його за місцем фактичного
проживання, оскільки згідно з актом
обстеження технічного стану житлового
будинку АДРЕСА_2, складеного 10.08.1998,
будинок визнано аварійним. Про
аварійний стан будинку зазначено і в
рішенні Ірпінського міського суду від
11.03.2013 за позовом ОСОБА_4 до виконавчого
комітету Коцюбинської селищної ради
про зобов'язання надати жиле
приміщення та стягнення моральної
шкоди.

Суд бере до уваги, що зазначене рішення
Коцюбинської селищної ради Київської
області про відмову ОСОБА_1 у
реєстрації у вказаному будинку
позивачем не оскаржено.

Вирішуючи справу по суті в цій частині
позовних вимог суд повинен встановити
наявність факту порушення прав
позивача діями чи бездіяльністю
відповідача.

Як встановлено судом на підставі
позовної заяви та матеріалів справи,
позивач вперше звернувся до
відповідача із вказаним у позові
проханням 2 квітня 2013 року. При цьому у
матеріалах справи відсутні відомості
про те, що позивач оскаржив
бездіяльність відповідача щодо
ненадання йому відповіді на подане
звернення від 02.04.2013. На час подання
позивачем до суду даного позову
передбачений ст. 99 КАС України
шестимісячний строк звернення до суду
щодо можливої бездіяльності
відповідача при розгляді звернення від
02.04.2013 закінчився. Суд також враховує,
що у даному позові позивачем вказано
повний перелік документів, подання
яких вимагається для здійснення
реєстрації позивача за вказаною у
позові адресою, що може свідчити про
отримання позивачем такого переліку
саме від відповідача при розгляді
первинного звернення позивача від
02.04.2013.

Що стосується другої заяви позивача
від 30.04.2014, в якій він повторно просить
відповідача зареєструвати його за
фактичним місцем проживання АДРЕСА_2,
то вказана заява містить дату її
підписання 30.04.2014, а позов до суду
подано позивачем 05.05.2014. Отже, строк
розгляду відповідачем заяви не
закінчився.

Відтак, судом не встановлено доказів
порушення прав позивача діями чи
бездіяльністю відповідача -
Ірпінського міського відділу
управління Державної міграційної
служби України в Київській області. При
цьому можливу бездіяльність
відповідача при розгляді заяви від
30.04.2014 та дотримання строків її
розгляду позивачем не оскаржено.

Згідно з приписами Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні"
передбачено здійснення реєстрації
громадян саме в житлі, а вимогами ч.1
ст.50 Житлового кодексу України
передбачено, що жиле приміщення, що
надається громадянам для проживання,
має бути благоустроєним стосовно до
умов даного населеного пункту,
відповідати встановленим санітарним і
технічним вимогам.

Як достовірно встановлено судом,
вказаний позивачем будинок №5 по вул.
Жовтневій (Бакала) в смт. Коцюбинське
перебуває в аварійному стані. Суд
зазначає також, що відповідач без згоди
власника не має права здійснити
реєстрацію позивача за вказаною
адресою, а такої згоди, як встановлено
судом, власником будинку (третьою
особою) не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов у
цій частині позовних вимог стосовно
зобов'язати відповідача вчиняти певні
дії - зареєструвати позивача за
фактичним місцем проживання -
задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз. Відповідач не надав суду
доказів понесення ним будь-яких
судових витрат. Таким чином, судові
витрати стягненню з позивача на
користь відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 -
163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі
в частині позовних вимог про
встановлення факту постійного місця
проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2,
закрити.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Журавель В.О.

Дата виготовлення і підписання
повного тексту постанови - 25 травня 2014
р.