Справа № 523/1741/14-а
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 523/1741/14-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Бузовський В.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: головуючої судді - О.А. Шевчук,

суддів: Л.Є. Зуєвої, А.Г. Федусика

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси на ухвалу
Суворовського районного суду м. Одеси
від 03 березня 2014 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси про
визнання дій неправомірними та
зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2011 року позивач звернувся до
суду із вищезазначеними позовними
вимогами.

Постановою Суворовського районного
суду м. Одеси від 20 вересня 2011 року року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 25 жовтня 2013 року, позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси про
визнання дій неправомірними та
зобов`язання вчинити певні дії
задоволено частково. Зобов`язано
Управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси
здійснити ОСОБА_1 перерахунок та
встановити розмір пенсії з 14.01.2011 р. по
18.06.2011 р., відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч.
3 ст. 67 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи», ст. 28 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» та виплатити різницю між
перерахованою та виплаченою розмірами
пенсії. В іншій частині позову
відмовлено.

05 лютого 2014 року старший державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Одеській області звернувся
до Суворовського районного суду м.
Одеси з заявою про встановлення або
зміну способу і порядку виконання
рішення суду, в якому просив змінити
спосіб і порядок виконання рішення від
20 вересня 2011 року на підставі якого
20.11.2013 р. Суворовським районним судом м.
Одеси видано виконавчий лист № 2-А-7832/2011
з зобов`язання Управління Пенсійного
фонду України в Суворовському районі м.
Одеси здійснити ОСОБА_1 перерахунок та
встановити розмір пенсії з 14.01.2011 р. по
18.06.2011 р., відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч.
3 ст. 67 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи», ст. 28 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» та виплатити різницю між
перерахованою та виплаченою розмірами
пенсії на стягнення з Управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси на
користь ОСОБА_1 боргу по перерахунку у
розмірі 8917,41 грн.

Ухвалою Суворовського районного суду
м. Одеси від 03 березня 2014 року заяву
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Одеській області задоволено. Змінено
спосіб виконання постанови
Суворовського районного суду м. Одеси у
справі № 2-А-7832/2011 від 20.09.2011 р., з
зобов`язати УПФУ в Суворовському
районі м. Одеси здійснити ОСОБА_1
перерахунок та встановити розмір
пенсії відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч. 3
ст. 67 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи», ст. 28 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» та виплатити різницю між
перерахованою та виплаченою розмірами
пенсії на стягнути з Управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси на
користь ОСОБА_1 нараховану доплату до
пенсії в розмірі 8917 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
оскаржувану ухвалу суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
ухвалу, якою відмовити в задоволенні
заяви старшого державного виконавця.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
клопотань від усіх осіб які беруть
участь у справі, про розгляд справи за
їх участю не надходило, колегія суддів
відповідно до ст. 197 КАС України визнала
можливим проводити апеляційний
розгляд справи у письмовому
провадженні.

Перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції фактичних
обставин справи та правильність
застосування норм матеріального і
процесуального права, колегія суду
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки
боржником до цього часу постанова суду
не виконана, внесена заява є
обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду не
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи вбачається, що
Суворовський районний суд м. Одеси
постановою від 20 вересня 2011 року
задовольнив частково позовні вимоги
ОСОБА_1, у тому числі й стосовно
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та встановити розмір
пенсії з 14.01.2011 р. по 18.06.2011 р., відповідно
до ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали в
наслідок Чорнобильської катастрофи»,
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» та виплатити різницю між
перерахованою та виплаченою розмірами
пенсії.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Суворовського районного суду м. Одеси
від 20 вересня 2011 року та синтез
наведених процесуальних норм дають
підстави зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин старший державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Одеській області просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Таким чином, судова колегія зазначає,
що суд першої інстанції, задовольняючи
заяву про зміну способу виконання
рішення, не звернув увагу та не
врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що
"захист порушеного права у судовому
рішенні" і "спосіб виконання судового
рішення" не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

З урахуванням того, що фактичні
обставини справи судом першої
інстанції встановлено повно та
правильно, але неправильно застосовано
норми процесуального права, що
призвело до ухвалення незаконного
судового рішення, відповідно до
повноважень, наданих статтею 202 КАС
України, колегія суддів вважає за
необхідне судове рішення скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні заяви про зміну способу і
порядку виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 199, 202, 205, 206, 211, 254
КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси -
задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м.
Одеси від 03 березня 2014 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у
задоволенні заяви старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Одеській області про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання постанови
Суворовського районного суду м. Одеси
від 20 вересня 2011 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуюча суддя:
О.А. Шевчук

Суддя:
Л.Є. Зуєва

Суддя:
А.Г. Федусик