Справа № 872/1132/13
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2014 рокусправа № 2а/0470/17266/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Юхименка О.В.
Нагорної Л.М.

за участю секретаря: Федосєєвої
Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Профайн
Логістик Україна», Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 15
листопада 2012 року у справі №2а/0470/17266/11
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Профайн Логістик
Україна»до про Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська визнання
податкового повідомлення-рішення
нечинним,- ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Профайн Логістик
Україна» (далі по тексту - позивач)
звернулось до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська (далі по
тексту - відповідач), в якому просило:

- визнати податкову вимогу № 2344
від 28.11.2011 року нечинною;

- визнати повністю нечинним податкове
повідомлення-рішення від 11.11.2011 р. №
;

- визнати повністю нечинним податкове
повідомлення-рішення від 11.11.2011 р. №
;

- визнати повністю нечинним податкове
повідомлення-рішення від 11.11.2011 р. №
;

- визнати нечинним податкове
повідомлення-рішення від 11.11.2011 р. №
в частині визначення грошового
зобов'язання з ПДВ в сумі 147019 грн. за
основним платежем та в частині
визначення грошового зобов'язання 35580,75
грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами).

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 12 грудня 2011
року відкрито провадження у справі
№2а/0470/17266/11. (а.с.1, т.1)

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що висновки
податкового органу в акті перевірки є
помилковими та необґрунтованими, а
винесені податкові
повідомлення-рішення та податкова
вимога - нечинними.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 15
листопада 2012 року у справі №2а/0470/17266/11
адміністративний позов задоволено
частково. Визнано протиправним та
скасовано податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Державної
податкової служби № від 11.11.2011 р. в
частині зменшення суми від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток в розмірі 3340942,0
грн. Щодо позовної вимоги про визнання
недійсною податкової вимоги №2344 від
28.11.2011 року провадження у справі
закрито. В решті позовних вимог
відмовлено. (суддя - Єфанова
О.В.)(а.с.101-108, т.3)

Постанова суду першої інстанції
обґрунтована тим, що підприємством
правомірно сформовано від'ємне
значення з податку на прибуток за
рахунок курсової різниці.

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Профайн Логістик
Україна», не погодившись з
вищезазначеною постановою суду першої
інстанції у даній адміністративній
справі, подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального права, просить скасувати
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 15
листопада 2012 року у справі №2а/0470/17266/11
та задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач зазначає, що в зв'язку з
тим, що податковий кредит, на
формування якого вплинули транспортні
послуги та реклама, сформований
належним чином, а відповідні послуги є
пов'язаними з господарською діяльністю
товариства і належним чином
підтверджені, позивач не погоджується
з висновками податкового органу і
вважає, що відповідні податкові
повідомлення-рішення підлягають
визнанню нечинними.

Відповідач - Державна податкова
інспекція у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська, не погодившись з
вищезазначеною постановою суду першої
інстанції у даній адміністративній
справі також подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 15 листопада
2012 року у справі №2а/0470/17266/11 та
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач зазначає, що
позивачем подана декларація з податку
на прибуток за II квартал 2011 року, згідно
якої підприємством в порушення пп. 153.1.3
п. 153.1 ст. 153 Податкового кодексу України
задекларовано суму курсової різниці
4797244 грн., що виникла до 01.04.2011 року.

Позивач та відповідач про дату, час і
місце розгляду справи повідомлялися у
встановленому порядку, своїх
представників для участі у її розгляді
не направили.

За таких обставин, колегія суддів
ухвалила розглянути справу без участі
представників сторін по справі.

У судовому засіданні, перевіривши
доводи апеляційної скарги та матеріали
справи в їх сукупності, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на такі
підстави.

Відповідно до матеріалів справи,
посадовими особами відповідача в
період з 05 вересня 2011 року по 14 жовтня
2011 року проведено планову виїзну
перевірку Товариства з обмеженою
відповідальністю «Профайн Логістик
Україна» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01 січня 2010
року по 30 червня 2011 року, результати
якої оформлено актом №2757 від 28 жовтня
2011 року.

Висновками зазначеного акту
встановлено, зокрема, порушення
позивачем:

- пп.5.3.9, п.5.3, п.5.1 ст.5, ст.11 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», абз.2 п.1.6 «Порядку
складання декларації з податку на
прибуток підприємств», п.2 ст.9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні», п.153.1
ст.153, п.150.1 ст.150, ст.3 підрозділу 4 р.ХХ
Податкового кодексу України в
результаті чого встановлено заниження
податку на прибуток за 1 квартал 2010 року
на суму 123858,00 грн., за 2 квартал 2010 року
на суму 6891,00 грн., за 3 квартал 2010 року
203563,00 грн. та завищено від'ємне значення
рядка 07 Податкової декларації за 2
квартал 2011 року на загальну суму 10844808,00
грн., в тому числі за 2010 рік у сумі 7247365,00
грн.;

- пп.7.4.1, пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість» -
завищено податковий кредит за 2010 рік на
загальну суму 142319,00 грн.;

- п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України завищено податковий кредит за
січень 2011 року в розмірі 4700,00 грн., за
лютий 2011 року в розмірі 38333,00 грн.

11 листопада 2011 року відповідачем на
підставі акта перевірки №2757 від 28
жовтня 2011 року прийнято податкові
повідомлення-рішення №, №,
№, №.

Згідно акту перевірки відповідачем
протягом перевіряємого періоду
укладались договори транспортного
експедирування та перевезення з ПП
«Монотекс», TOB «Тех-Пром-Сервіс», TOB
«Прайд-Юка», TOB «Лагуна», ПП ОСОБА_1, ПП
ОСОБА_2, ПП ОСОБА_3, ПП ОСОБА_4, ПП ОСОБА_5,
ПП ОСОБА_6, ПП ОСОБА_7, ПП ОСОБА_8, ПП
ОСОБА_9, ПП ОСОБА_10, по яких безпідставно
до складу валових витрат віднесені
витрати в сумі 2015858,49 грн.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» валовими витратами
виробництва та обігу є сума будь-яких
витрат платника податку у
грошовій/матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності.

Згідно з підпунктом 5.3.9 пункту 5.3 статті
5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» не належать до
складу валових витрат будь-які витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачено правилами
ведення податкового обліку.

Правилами перевезень вантажів
автомобільним транспортом в Україні,
затвердженими наказом Міністерства
транспорту України №363 від 14.10.97,
визначено, що комплектом юридичних
документів, на підставі яких
здійснюють облік, приймання,
передавання, перевезення, здавання
вантажу та взаємні розрахунки між
учасниками транспортного процесу, є
транспортна документація, а єдиним для
всіх учасників транспортного процесу
юридичним документом, призначеним для
списання товарно-матеріальних
цінностей, обліку на шляху їх
переміщення, оприбуткування,
складського, оперативного та
бухгалтерського обліку, а також для
розрахунків за перевезення вантажу та
обліку виконаної роботи, є
товарно-транспортна накладна, яка
відноситься до первинних документів,
на основі яких ведеться бухгалтерський
облік.

У відповідності до п. 11.5 зазначених
Правил товарно-транспортну накладну на
перевезення вантажів автомобільним
транспортом Замовник
(вантажовідправник) повинен виписувати
в кількості не менше чотирьох
екземплярів. Замовник
(вантажовідправник) засвідчує всі
екземпляри товарно-транспортної
накладної підписом і при необхідності
печаткою (штампом).

Перший екземпляр ТТН залишається у
Замовника (вантажовідправника), другий
- передається водієм (експедитором)
вантажоодержувачу, третій і четвертий
екземпляри, засвідчені підписом
вантажоодержувача (у разі потреби й
печаткою або штампом), передається
Перевізнику (п. 11.7 Правил №363).

Як вбачається з матеріалів справи TOB
«Профайн Логістик Україна» не надано
до перевірки товарно-транспортні
накладні, що є документальним
підтвердженням отримання послуг з
перевезення та транспортного
експедирування.

Крім того, в ході проведення перевірки
встановлено завищення валових витрат у
4 кварталі 2010 року на суму 1621516 грн. у
зв'язку із віднесенням витрат по
отриманих рекламних послугах від ДП
«Бурда Украйна», TOB «Інтернешнл Медіа»,
КП «Одесгорэлектротранс», TOB «Олес», TOB
«Подільська торгова компанія», TOB
«Приїск Інк», ТОВ «Формакс
Паблікейшнс», ПП ОСОБА_11, ФОП ОСОБА_12, TOB
«Бітубі», ТОВ «Весна-Принт».

З наявних в матеріалах справи
рекламних виробів неможливо
ідентифікувати ким саме (замовник)
надавалася зазначена реклама, оскільки
позивач реалізує продукцію іншим
підприємствам, які використовують її
для продажу споживачам.

Статтею 1 Закону України «Про рекламу»
визначено поняття рекламодавець, а
саме - особа, яка є замовником реклами
для її виробництва та/або
розповсюдження.

Таким чином, позивачем не доведені
витрати, пов'язані з рекламними
послугами.

Також, ТОВ «Профайн Логістик Україна»
мало від'ємне значення з ПДВ в сумі
126344,00 грн., на формування якого вплинуло
віднесення до податкового кредиту сум
ПДВ по транспортним послугам в розмірі
53467,70 грн. та по рекламним послугам в
розмірі 72876,30 грн., які з огляду на
вищевказане, не підтверджені
позивачем.

Абзац другий пункту 3 підрозділу 4
розділу XX «Перехідні положення»
Податкового кодексу України
передбачає право платника податку на
прибуток відобразити у складі витрат
другого кварталу 2011 року суму
від'ємного значення, що є результатом
розрахунку об'єкта оподаткування за
підсумками першого кварталу 2011 року.

Водночас розрахунок об'єкта
оподаткування за перший квартал 2011
року здійснювався на підставі чинних
до 1 квітня 2011 року норм Закону України
від 28.12.94 № 334/94-ВР «Про оподаткування
прибутку підприємств».

Пунктом 6.1 статті 6 зазначеного Закону
було визначено, що якщо об'єкт
оподаткування платника податку з числа
резидентів за результатами
податкового року має від'ємне значення
об'єкта оподаткування (з урахуванням
суми амортизаційних відрахувань), сума
такого від'ємного значення підлягає
включенню до складу валових витрат
першого календарного кварталу
наступного податкового року.
Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками півріччя, трьох кварталів
та року здійснюється з урахуванням
від'ємного значення об'єкта
оподаткування попереднього року у
складі валових витрат таких податкових
періодів наростаючим підсумком до
повного погашення такого від'ємного
значення.

У 2010 році зазначена норма
застосовувалася з урахуванням пункту
22.4 статті 22 Закону.

Особливості, встановлені пунктом 22.4
статті 22 Закону, полягали в обмеженні
врахування у складі валових витрат у
порядку статті 6 Закону сум від'ємного
значення об'єкта оподаткування з
податку на прибуток, яке утворилося
станом на 1 січня 2010 року. До складу
валових витрат платника податку на
прибуток за перший квартал 2010 року
підлягало включенню лише 20 відсотків
від'ємного значення, що утворилося
станом на 1 січня 2010 року.

Водночас, абзацом другим пункту 22.4
статті 22 Закону передбачено, що у 2011
році сума від'ємного значення, яка
відповідно до абзацу першого цього
пункту не була врахована у складі
валових витрат, та від'ємне значення
об'єкта оподаткування, яке виникло у 2010
році, підлягають включенню до складу
валових витрат у порядку,
встановленому статтею 6 цього Закону,
без обмежень, встановлених цим пунктом.
Отже, у 2011 році встановлені пунктом 22.4
статті 22 Закону обмеження щодо
можливості врахування всієї суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток у
складі валових витрат не
застосовувалися. При цьому прямо
передбачалося право врахувати у складі
валових витрат першого кварталу 2011
року всю суму від'ємного значення
об'єкта оподаткування, що виникло у 2010
році.

Таким чином, відповідно до зазначених
законодавчих норм до складу валових
витрат першого кварталу 2011 року
підлягали включенню всі суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток -
як ті, що утворилися станом на 1 січня 2010
року, так і ті суми від'ємного значення,
що виникли протягом 2010 року.

Отже, розрахунок об'єкта оподаткування
за перший квартал 2011 року повинен був
здійснюватися з урахуванням у складі
валових витрат цього податкового
періоду всіх сум від'ємного значення,
що утворилися станом на 1 січня 2010 року,
а також протягом 2010 року.

На підставі пункту 3 підрозділу 4
розділу XX «Перехідні положення»
Податкового кодексу України в разі
якщо результатом розрахунку об'єкта
оподаткування платника податку з числа
резидентів за підсумками першого
кварталу 2011 року є від'ємне значення, то
сума такого від'ємного значення
підлягає включенню до витрат другого
календарного кварталу 2011 року.

Включення від'ємного значення об'єкта
оподаткування за підсумками першого
кварталу 2011 року до витрат другого, а не
першого кварталу звітного податкового
року становить особливість
застосування у 2011 році норми пункту 150.1
статті 150 Податкового кодексу України .

За загальним правилом, установленим
нормою пункту 150.1 статті 150 Податкового
кодексу України, у разі якщо
результатом розрахунку об'єкта
оподаткування платника податку з числа
резидентів за підсумками податкового
року є від'ємне значення, то сума такого
від'ємного значення підлягає включенню
до витрат першого календарного
кварталу наступного податкового року.
Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками півріччя, трьох кварталів
та року здійснюється з урахуванням
зазначеного від'ємного значення
попереднього року у складі витрат
таких податкових періодів наростаючим
підсумком до повного погашення такого
від'ємного значення.

Згідно пункту 3 підрозділу 4 розділу XX
«Перехідні положення» Податкового
кодексу України в разі, якщо
результатом розрахунку об'єкта
оподаткування платника податку з числа
резидентів за підсумками першого
кварталу 2011 року є від'ємне значення, то
сума такого від'ємного значення
підлягає включенню до витрат другого
календарного кварталу 2011 року.

Ці особливості зумовлені тим, що розділ
III Податкового кодексу України набув
чинності з 1 квітня 2011 року, тобто
починаючи з другого кварталу 2011 року.
Включення від'ємного значення
попередніх податкових періодів до
складу витрат не першого, а другого
кварталу звітного року має місце лише у
2011 році, у зв'язку з чим законодавцем
було передбачено відповідні
особливості нормативного регулювання
цієї ситуації.

Таким чином, до складу валових витрат
другого календарного кварталу 2011 року
підлягає включенню сума від'ємного
значення об'єкта оподаткування за
перший квартал 2011 року, яка, у свою
чергу, розраховується з урахуванням у
складі валових витрат першого
календарного кварталу 2011 року сум
від'ємного значення, що утворилися
станом на 1 січня 2010 року, а також тих, що
виникли протягом 2010 року.

У подальшому розрахунок об'єкта
оподаткування за наслідками другого,
другого і третього кварталів, другого -
четвертого кварталів 2011 року
здійснюється з урахуванням від'ємного
значення, отриманого платником податку
за перший квартал 2011 року, у складі
витрат таких податкових періодів
наростаючим підсумком до повного
погашення такого від'ємного значення.

При цьому тлумачення абзацу третього
пункту 3 підрозділу 4 розділу XX
«Перехідні положення» Податкового
кодексу України в системному
взаємозв'язку з абзацом другим цього ж
пункту дозволяє дійти висновку про те,
що наведене в цій нормі поняття
"від'ємне значення, отримане в першому
кварталі 2011 року" - це від'ємне значення,
отримане як розрахунок значення
об'єкта оподаткування за перший
квартал 2011 року на підставі норм
чинного на час проведення розрахунку
законодавства. Відповідний розрахунок
передбачав урахування у складі валових
витрат першого кварталу 2011 року також і
сум від'ємного значення об'єкта
оподаткування за попередні податкові
періоди.

Водночас відсутні підстави вважати, що
поняття «від'ємне значення, отримане в
першому кварталі 2011 року» охоплює лише
ті суми від'ємного значення, які
утворилися як результат господарської
діяльності лише за перший квартал 2011
року. Зазначене пояснюється тим, що
значення об'єкта оподаткування
розраховувалося в першому кварталі 2011
року з урахуванням усіх сум, що
включалися до валових витрат цього
податкового періоду, а не лише валових
витрат, сформованих за результатами
господарських операцій тільки першого
кварталу 2011 року. Правомірно
сформоване від'ємне значення об'єкта
оподаткування за попередні податкові
періоди без будь-яких обмежень
включалося до валових витрат першого
кварталу 2011 року і враховувалося при
визначенні об'єкта оподаткування за
цей період, значення якого могло бути
як позитивним, так і від'ємним.

Зазначені норми законодавства
відображені у формах податкової
звітності з податку на прибуток, які
підлягали використанню платниками
цього податку в першому та другому
календарному кварталах 2011 року.

У першому кварталі 2011 року платники
податку на прибуток мали
використовувати форму Декларації з
податку на прибуток підприємства,
затверджену наказом Державної
податкової адміністрації України від 29
березня 2003 року № 143.

У рядку 04.9 цієї Декларації
відображалося від'ємне значення
об'єкта оподаткування попереднього
податкового року. Як випливає з
приписів пункту 6.1 статті 6 та пункту 22.4
статті 22 Закону , у першому кварталі 2011
року до вказаного рядка без будь-яких
обмежень підлягало включенню
непогашене протягом попередніх
звітних періодів наростаючим
підсумком від'ємне значення об'єкта
оподаткування, яке утворилося станом
на 1 січня 2010 року, а також те, що виникло
у 2010 році.

Значення рядка 04.9 Декларації з податку
на прибуток підприємства, що
використовувалася як форма податкової
звітності за перший квартал 2011 року,
враховувалося при розрахунку значення
рядка 06 цієї ж Декларації (скориговані
валові витрати). У складі скоригованих
валових витрат відповідне від'ємне
значення об'єкта оподаткування за
попередній податковий рік
безпосередньо впливало на розрахунок
показника рядка 08 (Об'єкт оподаткування
(позитивний чи від'ємний)) Декларації з
податку на прибуток, що
використовувалася як форма податкової
звітності за перший квартал 2011 року.

Саме у рядку 08 Декларації з податку на
прибуток підприємства, затвердженої
наказом Державної податкової
адміністрації України від 29 березня 2003
року № 143, відображався результат
розрахунку значення об'єкта
оподаткування за перший квартал 2011
року. Вказане значення могло бути як
позитивним, так і від'ємним.

Правові наслідки формування від'ємного
значення об'єкта оподаткування з
податку на прибуток за перший квартал
2011 року визначено пунктом 3 підрозділу 4
розділу XX «Перехідні положення»
Податкового кодексу України. Згідно з
указаною нормою Перехідних положень у
разі якщо результатом розрахунку
об'єкта оподаткування платника податку
з числа резидентів за підсумками
першого кварталу 2011 року є від'ємне
значення, то сума такого від'ємного
значення підлягає включенню до витрат
другого календарного кварталу 2011 року.

Форма податкової декларації з податку
на прибуток підприємства, що
використовується платниками податку
починаючи з другого кварталу 2011 р.,
затверджена наказом Державної
податкової адміністрації України від 28
лютого 2011 року № 114 .

У рядку 06.6 цієї Декларації підлягає
відображенню, зокрема, від'ємне
значення об'єкта оподаткування за
перший квартал 2011 року. Тобто у другому
кварталі 2011 року до рядка 06.6 Декларації
з податку на прибуток підприємства,
затвердженої наказом Державної
податкової адміністрації України від 28
лютого 2011 року № 114, підлягає
перенесенню в повному обсязі від'ємне
значення рядка 08 Декларації з податку
на прибуток підприємства за перший
квартал 2011 року.

При цьому ні Закон, ні Податковий
кодекс України не передбачають
можливості обмежити формування витрат
другого кварталу 2011 року лише тими
сумами від'ємного значення, які виникли
як результат діяльності саме першого
кварталу 2011 року, без урахування
непогашених наростаючим підсумком сум
від'ємного значення попередніх
податкових періодів.

Таким чином, до складу витрат другого
календарного кварталу 2011 року
підлягають включенню від'ємне значення
об'єкта оподаткування за перший
квартал 2011 року, причому розрахунок
суми від'ємного значення об'єкта
оподаткування за перший квартал 2011
року здійснюється з урахуванням без
будь-яких обмежень сум від'ємного
значення, що утворилися станом на 1
січня 2010 року, та тих, що виникли
протягом 2010 року, та які не були
погашені наростаючим підсумком
протягом попередніх звітних періодів.

З огляну на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції стосовно того, що
підприємством правомірно сформовано
від'ємне значення з податку на прибуток
за рахунок курсової різниці.

Враховуючи те, що позивачем не
підтверджені витрати на транспортні та
рекламні послуги, колегія суддів
вважає правильним рішення суду першої
інстанції про скасування податкового
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська № від
11 листопада 2011 року в частині зменшення
суми від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток в
розмірі 3340942,00 грн.

Також, оскільки за підсумками 2010 року
податкові зобов'язання ДПІ
підприємству не визначались, через
декларування ним від'ємного значення
об'єкта оподаткування, TOB «Профайн
Логістик Україна» податковим
повідомленням-рішенням № від
11.11.2011 визначена лише штрафна санкція в
сумі 83578,00 грн. відповідно до п. 123.1 ст. 123
Податкового кодексу України.

За даних обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції під час
розгляду даної справи об'єктивно,
повно, всебічно дослідив обставини, які
мають суттєве значення для вирішення
справи, застосував до правовідносин,
які виникли між сторонами у справі,
норми права які регулюють саме ці
правовідносини, зроблені судом першої
інстанції висновки відповідають
фактичним обставинам справи та
підтверджуються належними письмовими
доказами, які зібрані та досліджені
судом у судовому засіданні під час
розгляду даної адміністративної
справи, рішення суду першої інстанції
у даній справі про задоволення
адміністративного позову прийнято без
порушення норм процесуального та
матеріального права, і тому постанову
суду першої інстанції у даній
адміністративній справі від 18 жовтня
2012 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційних скарг сторін по
справі спростовуються дослідженими у
справі доказами і не можуть бути
підставою для скасування постанови
суду, тому апеляційні скарги, кожну
окремо, необхідно залишити без
задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3
ст. 160, ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Профайн
Логістик Україна» - залишити без
задоволення.

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 15
листопада 2012 року у справі №2а/0470/17266/11 -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства
України, а в разі складання рішення в
повному обсязі відповідно до ст. 160
зазначеного кодексу - з дня складання
рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 11 березня 2014
року.

Головуючий:
В.В. Мельник

Суддя:
О.В. Юхименко

Суддя:
Л.М. Нагорна