Справа № 824/78/14-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 824/78/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Брезіна Т.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 04 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління ВДАІ УМВС
України в Івано-Франківській області,
управління ВДАІ УМВС України в
Чернівецькій області. третя особа
департамент соціальної політики
Івано-Франківської обласної державної
адм про визнання дій протиправними та
зобов'язати вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2014 року ОСОБА_2 (позивач)
звернувся до Чернівецького окружного
адміністративного суду із позовом до
управління ВДАІ УМВС України в
Івано-Франківській області
(відповідач-1), управління ВДАІ УМВС
України у Чернівецькій області
(відповідач-2), третя особа Департамент
соціальної політики
Івано-Франківської обласної державної
адміністрації про визнання дій
протиправними та зобов’язання вчинити
певні дії.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 04 березня
2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 04 березня
2014 року скасувати, прийняти нове
рішення про задоволення позовних вимог
в повному обсязі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, що призвело до
неповного з’ясування обставин справи
і, як наслідок, невірного вирішення
справи та прийняття необґрунтованої
постанови.

Сторони у справі повноважних
представників у судове засідання не
направили, хоча повідомлялись про дату,
час та місце апеляційного розгляду
справи, що підтверджується матеріалами
справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, колегія суддів визнала за
можливе розглянути апеляційну скаргу в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін,
виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції інваліду ІІ групи ОСОБА_3,
головним управлінням праці та
соціального захисту населення
Івано-Франківської
облдержадміністрації по наказу №62 від
11.08.2004 року було надано VOLKSWAGEN PASSAT, 1997 р.в,
синього кольору, державний номерний
знак НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2 (далі –
Автомобіль) без права продажу або
передачі іншій особі.

Відповідно до виписки з бази “Вантажна
митна декларація” одержувачем
Автомобіля є Головне управління праці
та соціального захисту населення та є
гуманітарною допомогою (а.с.27).

Як вбачається з виписки центрального
серверу ДАІ МВС України Автомобіль
призначений як гуманітарна допомога
для інваліда 2-ї групи ОСОБА_3 (а.с.28).

29.03.2005р. було проведено перереєстрацію
Автомобіля з тимчасового обліку на
постійний та було внесено запис про
обмеження щодо можливості продажу чи
передачі цього авто іншим особам.

В квітні 2005 року ОСОБА_3 віддав
Автомобіль невідомим людям для його
розукомплектування на запчастини
разом із свідоцтвом про реєстрацію.
Доручення на розпорядження
Автомобілем останній нікому не давав.

01.08.2006 року МРВ ДАІ (м. Надвірна) при ВДАІ
УМВС в Чернівецькій області звернувся
громадянин ОСОБА_4 з метою зняти
Автомобіль з обліку для реалізації. Для
цього він надав працівникам
реєстраційної групи доручення серії
ВСО №777701 від 16.02.2006 року, посвідчене
приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
яким гр. ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_4
розпоряджатися належним ОСОБА_3 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу Автомобілем.
Фахівець реєстраційної групи 5-ого МРВ
ДАІ (м. Надвірна) при ВДАІ УМВС в
області, розглянувши подані ОСОБА_4
документи та використавши наявні в
картотеці підрозділу на той час картки
обліку зазначеного автомобіля,
прийняла рішення про зняття Автомобіля
з обліку з видачею копії облікової
картки та транзитних номерних знаків.
Водночас, працівник МРВ ДАІ не звернула
увагу на відсутність підпису посадової
особи на картці обліку.

Відповідно до повідомлення
відповідача-1 від 30.08.13р. ним 20.06.07р. було
направлено лист за вих.№16/117 до
відповідача-2 яким останньому
повідомлялось, що в 2007 році під час
щорічної перевірки діяльності 5-го МРВ
ДАІ (м. Надвірна) при ВДАІ УМВС в області
працівниками апарату ВДАІ УМВС був
встановлений факт використання
фальсифікованого доручення для зняття
з обліку Автомобіля. Даний автомобіль
належав гр.ОСОБА_3, мешканцю с. Дзвиняч,
Богородчанського району, який він
отримав в органах соціального захисту
населення як інвалід другої групи.

За даним фактом відділом ДАІ УМВС в
області була проведена службова
перевірка, за результатами якої винних
працівників 5-го МРВ ДАІ (м.Надвірна)
було притягнуто до дисциплінарної
відповідності.

08.08.2006 року вказаний Автомобіль
придбано позивачем шляхом укладення
біржової угоди за №000211 від 08.08.2006 року,
що підтверджується свідоцтвом серії
РСА № 910665 від 21.08.2006 року про реєстрацію
транспортного засобу у 1-ому
міжрайонному відділенні ДАІ ГУ УМВС
України (м. Чернівці).

Позивачу 20.06.07р. за вих. №16/1177
направлена інформація стосовно
накладення заборони на відчуження до
вирішення питання по суті.

В подальшому, за вих. №16/1471 від 23.07.07р. в
органи соціального захисту населення
Івано-Франківської ОДА була направлена
інформація щодо прийняття рішення по
даному автомобілю, так як він
знаходився на контролі як автомобіль
виданий інваліду (а.с.12).

З метою недопущення незаконного
відчуження Автомобіля ВДАІ УМВС в
Івано-Франківській області листом від
20.06.2007 року №16/1177 повідомило ВДАІ УМВС у
Чернівецькій області про те, що під час
перевірки було виявлено факт
використання фальсифікованого
доручення для зняття з обліку
Автомобіля по даному факту проводиться
перевірка. У зв'язку із цим, просили про
накладення заборони на відчуження
Автомобіля до закінчення перевірки.

Разом з цим, вважаючи протиправними дії
відповідачів щодо накладення арешту та
заборони відчуження Автомобіля,
звернувся до суду за захистом своїх
прав шляхом виключення запису із
автоматизованої інформаційної системи
ДАІ України інформації про арешт та
заборону відчуження Автомобіля.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що дії відповідачів є
правомірними, а задоволення позову
призведе до незаконного відчуження
автомобіля, який незаконно вибув з
володіння Управління праці та
соціального захисту населення.

Колегія суддів погоджується із
вказаним висновком суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 19 липня 2006 р. № 999
“Про затвердження Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями”
за бажанням інвалідів головні
управління соціального захисту можуть
забезпечувати їх автомобілями,
ввезеними в Україну і визнаними в
установленому порядку гуманітарною
допомогою, без права продажу,
дарування, передачі (в тому числі за
довіреністю) іншій особі. Автомобілями,
отриманими головними управліннями як
гуманітарна допомога, інваліди (за їх
бажанням або за бажанням законних
представників недієздатних інвалідів),
діти-інваліди (за бажанням їх законних
представників), які перебувають на
обліку в головних управліннях
соціального захисту та управліннях
виконавчої дирекції, забезпечуються
безоплатно в порядку черговості.

Автомобіль, отриманий головним
управлінням соціального захисту як
гуманітарна допомога для конкретного
інваліда, який перебуває на обліку,
видається безоплатно такому інваліду
(за його згодою або за згодою законного
представника недієздатного інваліда),
дитині-інваліду (за згодою її законного
представника) незалежно від черговості
на десятирічний строк, визначений з
дати видачі, із зняттям з обліку.

Автомобіль, отриманий як
гуманітарна допомога для конкретного
інваліда, який уже користується
автомобілем, отриманим через головне
управління соціального захисту або
управління виконавчої дирекції згідно
з цим Порядком (у тому числі
автомобілем, отриманим як гуманітарна
допомога), видається такому інваліду за
умови повернення головному управлінню
соціального захисту або управлінню
виконавчої дирекції автомобіля, яким
він користується, у повному комплекті.

Відповідно п. 41 до постанови Кабінету
Міністрів України від 7 вересня 1998 р. №
1388 “Про затвердження Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів” забороняється
зняття з обліку та/або перереєстрація
на нового власника транспортних
засобів, зокрема, що одержані через
органи соціального захисту населення
або управління виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України, без
письмового розпорядження зазначених
органів.

Відповідно до норм ст. 316, 317 Цивільного
кодексу України правом власності є
право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Статтею 397, 398 цього Кодексу володільцем
чужого майна є особа, яка фактично
тримає його у себе. Фактичне володіння
майном вважається правомірним, якщо
інше не випливає із закону або не
встановлено рішенням суду. Право
володіння виникає на підставі договору
з власником або особою, якій майно було
передане власником, а також на інших
підставах, встановлених законом.

З урахуванням встановлених обставин по
справі, Автомобіль неправомірно вибув
із відання Управління праці та
соціального захисту населення
Івано-Франківської обласної державної
адміністрації. ОСОБА_3 не мав права на
розпорядження (продаж та передачу
іншій особі) вказаним автомобілем,
оскільки той був наданий йому тільки з
правом володіння, а тому Автомобіль був
незаконно проданий позивачу.

Згідно із ч. 1 ст. 338 Цивільного кодексу
України, якщо майно за відплатним
договором придбане в особи, яка не мала
права його відчужувати, про що набувач
не знав і не міг знати (добросовісний
набувач), власник має право витребувати
це майно від набувача лише у разі, якщо
майно, зокрема, вибуло з володіння
власника або особи, якій він передав
майно у володіння, не з їхньої волі
іншим шляхом.

Разом з цим, встановлено, що
Департамент соціальної політики
Івано-Франківської обласної державної
адміністрації (правонаступник
головного управлінням праці та
соціального захисту населення
Івано-Франківської
облдержадміністрації) не подав позов
про витребування майна з чужого
незаконного володіння третьою особою.
Крім цього, позивач не подавав позов
про визнання права власності на
Автомобіль.

Також необхідно зауважити, що
задоволення вимог позивача в частині
виключення запису із автоматизованої
інформаційної системи ДАІ України
інформації про арешт та заборону
відчуження Автомобіля, завдасть
державі збитків, адже можливий
подальший продаж Автомобіля, який
незаконно вибув із володіння
Управління праці та соціального
захисту населення. Крім цього, за
вказаний Автомобіль не було сплачено
ввізного мита та не відбулося
оподаткування товару.

Виходячи з наведених обставин в
сукупності, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції щодо правомірності
накладення арешту та заборони
відчуження Автомобіля.

На підставі викладеного, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
прийшов до обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому відсутні підстави
для скасування рішення суду першої
інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та
статті 200 КАС України, суд апеляційної
інстанції залишає скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити
без задоволення, а постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 04 березня
2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий

Залімський
І. Г.

Судді

Смілянець Е. С.

ОСОБА_6