Справа № 805/3478/14
Суддя: Ястребова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Череповський
Суддя-доповідач - Ястребова Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року
справа №805/3478/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: судді-доповідача Ястребової
Л.В., суддів Ляшенка Д.В., Чумак С.Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Костянтинівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 16
квітня 2014 р. у справі № 805/3478/14 за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Костянтинівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про скасування вимог
№ Ф-340/05-14-17-02-14-3 від 13.01.2014 року та №
Ф-164/05-14-25-13-9 від 17.02.2014 року,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
звернулася до суду з адміністративним
позовом до Костянтинівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про скасування вимог
щодо сплати недоїмки № Ф-340/05-14-17-02-14-3
від 13.01.2014 року та № Ф-164/05-14-25-13-9 від
17.02.2014 року.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 16 квітня 2014
р. позов було задоволено, а саме:
скасовано вимогу Костянтинівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області №
Ф-340/05-14-17-02-14-3 від 13.01.2014 року про сплату
недоїмки у розмірі 468,40 грн. та вимогу №
Ф-164/05-14-25-13-9 від 17.02.2014 року про сплату
недоїмки у розмірі 1687,07 грн.

Не погодившись з судовим рішенням
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та постановити нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги в межах апеляційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, вважає за необхідне вимоги,
викладені в апеляційній скарзі,
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції залишити без
змін з наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач -ОСОБА_2
відповідно до пенсійного посвідчення
НОМЕР_1, виданого 18.03.2003 року, є
пенсіонером за віком за Списком № 1
(а.с.9).

Відповідно до вимоги про сплату боргу
(недоїмки) від 13.01.2014 року №
Ф-340/05-14-17-02-14-3 станом на 01 січня 2014 року
за позивачем обліковується
заборгованість зі сплати єдиного
внеску у розмірі 468,40 грн.

17 лютого 2014 року відповідачем
сформовано вимогу про сплату боргу
(недоїмки) № Ф-164/05-14-17-02-14-3, відповідно
до якої станом на 01 лютого 2014 року
заборгованість зі сплати єдиного
внеску позивачки становить 1687,07 грн.

Як встановлено судом першої інстанції
та не спростовано доводами апеляційної
скарги, згідно особового рахунку
позиваки станом на 01.02.2014 року наявна
заборгованість зі сплати єдиного
соціального внеску у сумі 1687,07 грн.
складається з відповідних сум: 725,63 грн.
- переплата станом на 01.10.2013 року, в тому
числі 1194,03 грн. - нарахування єдиного
внеску за Ш квартал, сума боргу
становить 468,40 грн. станом на 31.122013 та
1218,67 грн. - нарахування єдиного внеску
за ІV квартал сума боргу становить 1687,07
грн. станом на 01.12.2014 року.

08 липня 2010 року прийнято Закон України
№ 2464-У1 "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", який набрав
чинності з 01 січня 2011 року, регулює
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №2464
платниками єдиного внеску є у тому
числі: фізичні особи - підприємці,
зокрема ті, які використовують працю
інших осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством
про працю, чи за цивільно-правовим
договором (крім цивільно-правового
договору, укладеного з фізичною особою
- підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців);
фізичні особи, які забезпечують себе
роботою самостійно, та фізичні особи,
які використовують працю інших осіб на
умовах трудового договору (контракту);

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач знаходиться на спрощеній
системі оподаткування та сплачує
єдиний податок.

Позивач не сплачує внески у зв'язку із
внесенням Законом України від 07 липня
2011 року №3609-УІ доповнень у статтю 4
Закону № 2464, якими звільнено від
обов'язку сплачувати єдиний внесок
пенсіонерів за віком, інвалідів та
осіб, які отримують соціальну допомогу.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлено наступні види
пенсійних виплат 1) пенсія за віком; 2)
пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); 3) пенсія у
зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачені умови
призначення пенсії за віком, а саме
чоловіки - після досягнення віку 60
років, жінки - 55 років.

Доводи відповідача, що позивач отримує
пенсію за віком на пільгових умовах є
необгрутованими.

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності, звільняються від сплати за
себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умов їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Колегія суддів не приймає до уваги
посилання відповідача на статтю 26
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" із зазначенням того, що
при призначенні пенсії позивач не
досяг пенсійного віку 60 років, а тому не
має права на пільги, передбачені ч.4 ст.4
Закону України № 2464 з огляду на
наступне.

Як вбачається із ч. 4 ст.4 Закону України
№2464 звільняються від сплати єдиного
внеску пенсіонери за віком, у разі
обрання ними спрощеної системи
оподаткування. Зазначений перелік
обставин є вичерпним і розширеному
тлумаченню не підлягає, тобто із кола
цих осіб додатково не можуть бути
виключені пенсіонери відповідно до
умов призначення пенсій.

Безпідставними є посилання
відповідача на те, що до позивача не
може бути застосовано положення ч.4 ст.4
Закону України № 2464, оскільки позивач
не досяг 60-річного віку, тому що вказана
норма не пов'язує звільнення від сплати
єдиного внеску із досягнення особою
певного віку, а передбачає звільнення
від сплати внеску всіх пенсіонерів за
віком.

Відповідно до ч.1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», пенсіонер це особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію. В зв'язку з тим,
що позивач отримує пенсію за віком, а ч.4
ст.4 Закону № 2464 не містить застережень
щодо її незастосування до осіб, яким
пенсію за віком призначено на
пільгових умовах», суд прийшов до
висновку про те, що з моменту виходу на
пенсію позивач не повинен сплачувати
за себе єдиний внесок.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивач має право застосовувати ч.4 ст.4
Закону № 2464 та бути платником єдиного
внеску виключно за умови добровільної
участі у системі загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції прийнята з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, та не може бути
скасована чи змінена з підстав,
наведених в апеляційній скарзі.

З огляду на вищезазначене та керуючись
ст.ст. 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України,
суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Костянтинівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 16 квітня 2014
р. у справі № 805/3478/14 - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 16 квітня 2014
р. у справі № 805/3478/14 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Колегія суддів:

Л.В.Ястребова

Д.В.Ляшенко

С.Ю.Чумак