Справа № 405/1911/14-а
Суддя: Циганаш І. А.
Дата ухвалення: 2014-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/1911/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2014 року Ленінський районний
суд м. Кіровограда в складі:

головуючого – судді: Циганаш І.А.

при секретарі – Возлюбленій А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
інспектора ДПС взводу ДПС ДАІ при
Кіровоградському МВ ОСОБА_2 про
визнання протиправною та скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

03 березня 2014 року позивач звернувся
до суду з вищевказаним
адміністративним позовом. Вказав, що
25.02.2014 року він був зупинений
відповідачем та відносно нього було
винесено постанову серію ПС1 №358072 в
справі про адміністративне
правопорушення. В постанові зазначено,
що 25.02.2014 року о 19:47 год. він керуючи в м.
Кіровограді по вул. Ж. Революції біля
ринку « Босфор » здійснив проїзд
регульованого пішохідного переходу на
заборонений сигнал світлофора « жовтий
», чим порушив вимогу п. 8.7.3 ґ ПДР
України та інспектор наклав на нього
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425
грн. Вказана постанова складена
безпідставно та незаконно, а тому
підлягає скасуванню. Він надав
інспектору пояснення, що вважає себе
невинним, оскільки основний світлофор (
який розташований на полосі його руху,
тобто на правому боці проїзної частини
по ходу його руху ) не працював, а
сигнали дублюючого ( який розташований
на лівому боці проїзної частини по ходу
його руху ), не видно. Коли рухався, то
був впевнений в тому, що світлофор не
працює, а коли побачив, що дублюючий
світлофор працює, вже не мав технічної
можливості зупинитися в визначеному
правилами дорожнього руху місці. Більш
того, відповідач продемонстрував йому
відеозапис, здійснений на його
відеореєстраторі, з якого було видно,
що жовтий сигнал дублюючого світлофора
( який розташований на лівому боці
проїзної частини по ходу його руху )
вмикається тоді, коли його автомобіль
вже пересік уявну лінію між цими двома
світлофорами. Таким чином, в його діях
відсутній склад адміністративного
правопорушення, оскільки він пересік
перехрестя на сигнал світлофора, що
дозволяє рух. Просить визнати дії
відповідача, пов’язані з винесенням
протоколу серії АА2 №499229 від 25.02.2014 року
та постанови серії ПС1 №358072 від 25.02.2014
року протиправними; скасувати
постанову в справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 №358072 від 25
лютого 2014 року відносно нього щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності та накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 425 грн., провадження по
справі – закрити.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, просив суд їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позові.

В судове засідання відповідач не
з’явився, про час та місце слухання
справи повідомлений належним чином,
причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов ОСОБА_1
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 лютого 2014 р.
інспектором ДПС взводу ДПС ДАІ при
Кіровоградському МВ ОСОБА_2 було
складено протокол про адміністративне
правопорушення серія АА2 №429229 та на
підставі нього винесено постанову у
справі про адміністративне
правопорушення серія ПС1 №358072, якою
притягнуто до адміністративної
відповідальності за порушення правил
дорожнього руху та накладено
адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у
вигляді штрафу в сумі 425 грн., а саме за
те, що 25 лютого 2014 року о 19 год. 47 хв. в м.
Кіровограді по вул. Ж. Революції біля
ринку « Босфор » ОСОБА_1 керуючи
автомобілем марки ВАЗ -210990, державний
номер НОМЕР_1 здійснив проїзд
регульованого пішохідного переходу на
заборонений ( жовтий ) сигнал
світлофору, чим порушив п. 8.7.3 ґ ПДР
України, за що передбачена
відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Так інспектором при винесенні
постанови порушено положення ст. 280
КУпАП, достеменно не встановлено чи
винен позивач у вчиненому
правопорушенні, враховуючи, що крім
протоколу будь-яких інших доказів не
наведено.

Доказом вчинення позивачем
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122
КУпАП є протокол про адміністративне
правопорушення серії АА2 №429229 від 25
лютого 2014 року, в якому не зазначено
свідків з приводу зазначеного в
протоколі правопорушення, крім того, на
запит суду про надання відповідачем
відео, яке зазначено в протоколі в
якості доказу, відповідач суду не
надав.

У відповідності до п. 8.7.3 ( в, ґ ) ПДР
України сигнали світлофора мають такі
значення: зелений миготливий дозволяє
рух, але інформує про те, що незабаром
буде ввімкнено сигнал, який забороняє
рух; жовтий забороняє рух і попереджає
про наступну зміну сигналів.

Відповідно до п. 8.11 ПДР України
водіям, які в разі ввімкнення жовтого
сигналу або підняття регулювальником
руки вгору не можуть зупинити
транспортний засіб у місці,
передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не
вдаючись до екстреного гальмування,
дозволяється рухатися далі за умови
забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 8.10 ПДР України у разі
подання світлофором (крім
реверсивного) або регулювальником
сигналу, що забороняє рух, водії
повинні зупинитися перед дорожньою
розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім
знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає
- не ближче 10 м до найближчої рейки
перед залізничним переїздом, перед
світлофором, пішохідним переходом, а
якщо і вони відсутні та в усіх інших
випадках - перед перехрещуваною
проїзною частиною, не створюючи
перешкод для руху пішоходів.

У відповідності до п. 16.8 ПДР України
водій, який виїхав на перехрещення
проїзних частин згідно із сигналом
світлофора, що дозволяє рух, повинен
виїхати у наміченому напрямку
незалежно від сигналів світлофора на
виїзді.

Незважаючи на те, що згідно ст. 251
КУпАП, доказами по справі є також
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності, у
постанові прийнятій відповідачем не
наведено будь-якої оцінки вказаного
доказу.

Виходячи із норм викладених в ст. 71
КАС України встановлено, що за
загальним правилом, що випливає з
принципу змагальності, кожна сторона
повинна подати докази на підтвердження
обставин, на які вона посилається, або
на спростування обставин, про які
стверджує інша сторона. При розгляді
справи щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень встановлена презумпція
його винуватості.

Пунктом 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 “
Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки руху та
експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті “ встановлено, що зміст
постанови має відповідати вимогам,
передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній,
зокрема необхідно навести докази, на
яких ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилається порушник, чи встановлених
останнім доводів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та
враховуючи, що доказом вчинення
позивачем правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП у
оскаржуваній постанові є протокол про
адміністративне правопорушення, який
не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а
саме відсутні пояснення свідків, які б
підтвердили факт вчинення позивачем
правопорушення, на запит суду про
надання відповідачем відео, яке
зазначено в протоколі в якості доказу,
відповідач суду не надав, крім того,
ОСОБА_1 згідно протоколу вину у
вчиненні правопорушення не визнав,
тому суд приходить до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
визнання дій інспектора ДПС взводу ДПС
ДАІ при Кіровоградському МВ ОСОБА_2
неправомірними щодо винесення
постанови серії ПС1 №358072 в справі про
адміністративне правопорушення від 25
лютого 2014 року відносно позивача за ч.2
ст. 122 КУпАП та скасування вказаної
постанови підлягають задоволенню, а
провадження по справі - закриттю в
зв’язку з скасуванням акту, який
встановлює адміністративну
відповідальність.

Враховуючи те, що згідно ст. 288 КУпАП
може бути оскаржена постанова про
накладення адміністративного
стягнення, а не протокол про
адміністративне правопорушення, тому
позовні вимоги щодо визнання
протиправним протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АА2 №429229 від 25 лютого 2014 року
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст.
ст. 71, 72, 158 -163, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 –
задовольнити частково.

Визнати дії інспектора ДПС взводу
ДПС ДАІ при Кіровоградському МВ ОСОБА_2
неправомірними щодо винесення
постанови серії ПС1 №358072 в справі про
адміністративне правопорушення від 25
лютого 2014 року відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.
122 КУпАП.

Скасувати постанову серії ПС1 №358072 в
справі про адміністративне
правопорушення від 25 лютого 2014 року
відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у
вигляді штрафу у розмірі 425 грн.,
провадження по справі закрити.

В решті позовних вимог – відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню
не підлягає.

Суддя Ленінського районного

суду м.
Кіровограда

ОСОБА_3