Справа № 2а-9/12
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-9/12
Головуючий у 1-й інстанції: Левченко
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Епель О.В.,

при секретарі - Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 06 січня 2012 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Київській
області про визнання рішення
протиправним та його скасування,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся
до Бориспільського міськрайонного
суду Київської області з
адміністративним позовом до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Київській області (далі - відповідач)
про визнання протиправним та
скасування рішення Головного
управління Пенсійного фонду України в
Київській області «Про утримання
переплати з ОСОБА_2» від 26 квітня 2011
року № 357.

Постановою Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 06 січня 2012 року у задоволенні
адміністративного позову було
відмовлено.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 06 січня 2012 року та ухвалити нову,
якою задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі, так як, на думку
апелянта, зазначену постанову суду
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення сторін, які з'явились в
судове засідання, дослідивши доводи
апеляційної скарги та перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, у
1997 році ОСОБА_2 був звільнений з
військової служби в запас.

26 грудня 1997 року позивачу на підставі
пункту «а» частини 1 статті 16 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького та рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб» було призначено пенсію за
вислугу із надбавкою як непрацюючому
пенсіонеру, який має на утриманні
непрацездатного члена сім'ї - дочку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У 2002 році ОСОБА_2 офіційно
працевлаштувався до «Безпека-Бізнес І
Б.».

26 квітня 2011 року у зв'язку з
неповідомленням позивачем органів
Пенсійного фонду України про
здійснення ним працевлаштування
відповідачем було винесено рішення
«Про утримання переплати з ОСОБА_2» від
26 квітня 2011 року № 357.

Колегія суддів встановила, що
відмовляючи у задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що
оскаржуване рішення відповідача є
правомірним, оскільки ОСОБА_2, будучи
обізнаним із порядком призначення та
нарахування йому надбавки до пенсії за
утримання непрацездатного члена сім'ї,
навмисно не повідомив органи
Пенсійного фонду України про своє
працевлаштування.

Однак, колегія суддів не може
погодитися з такими висновками суду
першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України та нормами
Законів України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» (далі - Закон № 2262-XII), «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Так, відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з пунктом «а» частини 1 статті 16
Закону № 2262-XII, до пенсії за вислугу
років, що призначається особам
офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом (у тому
числі до обчисленої в мінімальному
розмірі), нараховується, зокрема,
надбавка непрацюючим пенсіонерам, які
мають на своєму утриманні
непрацездатних членів сім'ї, що
належать до осіб, які забезпечуються
пенсією в разі втрати годувальника
(стаття 30), - на кожного непрацездатного
члена сім'ї в розмірі 50 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

У статті 54 Закону № 2262-XII закріплено, що
пенсії, що призначаються відповідно до
цього Закону, виплачуються без
урахування одержуваного заробітку
(прибутку). Пенсіонерам, які мають
прибуток від заняття підприємницькою
діяльністю, надбавки до пенсії,
передбачені непрацездатним членам
сім'ї (пункт "а" частини першої статті 16
та пункт "а" частини першої статті 24), не
нараховуються.

Статтею 60 Закону № 2262-XII
регламентовано, що пенсіонери
зобов'язані повідомляти органам
пенсійного забезпечення про обставини,
що спричиняють зміну розміру пенсії
або припинення її виплати. В разі
невиконання цього обов'язку і
одержання у зв'язку з цим зайвих сум
пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу пенсійного
забезпечення заподіяну шкоду. Суми
пенсій, виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера (подання
документів із свідомо неправдивими
відомостями, неподання відомостей про
зміни у складі його сім'ї тощо), можуть
бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень органу, який призначає пенсію,
чи суду.

При цьому, відповідно до статті 59
Закону № 2262-XII, відрахування з пенсій
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за цим Законом та
членів їх сімей провадиться в порядку,
встановленому частиною другою статті 50
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Згідно зі статтею 50 Закону № 1058-IV,
відрахування з пенсії проводяться в
установленому законом порядку на
підставі судових рішень, ухвал,
постанов і вироків (щодо майнових
стягнень), виконавчих написів
нотаріусів та інших рішень і постанов,
виконання яких відповідно до закону
провадиться в порядку, встановленому
для виконання судових рішень. Розмір
відрахування з пенсії обчислюється з
суми, що належить пенсіонерові до
виплати.

З пенсії може бути відраховано не більш
як 50 відсотків її розміру: на утримання
членів сім'ї (аліменти), на
відшкодування збитків від розкрадання
майна підприємств і організацій, на
відшкодування пенсіонером шкоди,
заподіяної каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку
зі смертю потерпілого, на повернення
переплачених сум заробітної плати в
передбачених законом випадках.

З усіх інших видів стягнень може бути
відраховано не більш як 20 відсотків
пенсії.

Отже, з викладених правових норм
вбачається, що обставиною, яка виключає
можливість нарахування особі до пенсії
доплати на утримання непрацездатного
члена сім'ї на підставі пункту «а»
частини 1 статті 16 Закону № 2262-XII, є не
сам факт офіційного працевлаштування
пенсіонера, а здійснення ним виключно
підприємницької діяльності.

Таким чином, саме здійснення
пенсіонером, якому призначена доплата
до пенсії на підставі пункту «а»
частини 1 статті 16 Закону № 2262-XI,
підприємницької діяльності є належною
та необхідною правовою підставою для
виникнення в нього обов'язку
повідомити органи пенсійного
забезпечення про настання обставин, що
спричиняють припинення виплати
відповідної надбавки до пенсії.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи та не заперечується сторонами,
позивач, перебуваючи на пенсії,
підприємницькою діяльністю не
займався, а підставою для здійснення
відповідачем утримання з ОСОБА_2 сум
надмірно нарахованих та сплачених
пенсійних виплат було саме офіційне
працевлаштування позивача, а не
здійснення ним підприємницької
діяльності, що відповідно, свідчить про
відсутність жодних правових підстав
для висновку про неправомірність
отримання позивачем доплати до пенсії
у період здійснення ним трудової
діяльності шляхом офіційного
працевлаштування за трудовим
договором.

Крім того, судова колегія звертає увагу
на те, що з 2009 року по 2011 рік, після
досягнення дочкою позивача повноліття,
відповідачем було безпідставно
продовжено виплату до пенсії ОСОБА_2
доплати на утримання не з вини
пенсіонера, а як зазначає сам
відповідач, у зв'язку з технічною
помилкою, що також, з урахуванням
приписів статті 50 Закону № 1058-IV і
статті 60 Закону № 2262-XII, виключає жодні
правові підстави для утримання з
пенсії позивача сум переплати. Тим
більше, що зазначена обставина взагалі
не вказана в оскаржуваному рішенні
відповідача як підстава для утримання
переплати з ОСОБА_2.

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає, що рішення Головного
управління Пенсійного фонду України в
Київській області «Про утримання
переплати з ОСОБА_2» від 26 квітня 2011
року № 357 є таким, що винесено
відповідачем із порушенням приписів
частини 2 статті 19 Конституції України
та вимог законодавства у галузі
пенсійного забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, не
ґрунтується на жодних нормах права та,
відповідно, підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про те, що судом першої
інстанції при вирішенні справи було
порушено норми матеріально права, що
призвело до неправильного вирішення
справи та є підставою для скасування
оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення,
зокрема, є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справ
та порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Таким чином, колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити, а постанову
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 06 січня 2012 року
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 06 січня 2012 року скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Київській області про
визнання рішення протиправним та його
скасування задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Головного управління
Пенсійного фонду України в Київській
області «Про утримання переплати з
ОСОБА_2» від 26 квітня 2011 року № 357.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 судовий збір у
розмірі 19,50 грн.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено
19.05.2014 року.

Головуючий суддя

Федотов І.В.

Судді:

Ісаєнко Ю.А.

Епель О.В.