Справа № 826/6472/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без
розгляду

28 травня 2014 року м. Київ
№ 826/6472/14

Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі судді Гарника К.Ю.
при секретарі судового засідання
Непомнящій А.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні питання
про поновлення строків звернення до
суду в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 до Бучанської
виправної колонії № 85 провизнання
незаконними та скасування наказів

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до
Бучанської виправної колонії №85 (далі
по тексту - відповідач), в якому просить
суд: визнати наказ №294 від 30.08.2012 року
«Про покарання співробітників
установи» в частині накладення на
ОСОБА_1 стягнення та наказ №477 від 28.12.2012
року «Про покарання чергового
помічника начальника установи відділу
нагляду і безпеки майора внутрішньої
служби ОСОБА_1» незаконними та
скасувати.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20.05.2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі № 826/6472/14,
закінчено підготовче провадження та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 28.05.2014 року, зобов'язано
позивача надати суду пояснення з
приводу строків звернення до суду із
наданням письмових пояснень на їх
підтвердження.

В судовому засіданні позивач при
наданні пояснень з приводу строків
звернення пояснив, що в період з 03.03.2014
року і до сьогоднішнього дня перебуває
на лікарняному, проте жодних доказів на
підтвердження вказаного не надав.
Пояснень з приводу пропущення строків
звернення до суду до 03.03.2014 року не
надав. В судовому засіданні при
вирішення питання про залишення
позовної заяви не заперечував.

Вирішуючи питання дотримання строків
звернення до суду, Окружний
адміністративний суд міста Києва
зазначає наступне.

Пункт 5 частини 1 статті 107 КАС України
встановлює, що суддя, після одержання
позовної заяви, з'ясовує, чи подано
адміністративний позов у строк,
установлений законом (якщо
адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними).

Сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України (далі - особи
рядового і начальницького складу)
стосовно її дотримання, види заохочень
та дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень
визначає Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України,
затверджений Законом України від 22
лютого 2006 року №3460-IV.

Відповідно до статті 21 зазначеного
Закону дисциплінарне стягнення може
бути оскаржено протягом трьох місяців
з дня ознайомлення з наказом особи, на
яку воно накладено. Пропущений строк
для подання скарги може бути поновлено
старшим прямим начальником, який має
право накладати дисциплінарні
стягнення. Старший прямий начальник у
разі надходження заяви про поновлення
пропущеного строку подання скарги
повинен всебічно та об'єктивно
розглянути її і прийняти відповідне
рішення не пізніше 10 днів після
надходження заяви.

Із змісту наведеної норми Закону видно,
що дисциплінарне стягнення може бути
оскаржено протягом трьох місяців з дня
ознайомлення з наказом особи, на яку
воно накладено в порядку підлеглості.
Цим спеціальним Законом строки
звернення до суду за захистом
порушеного права не встановлені.

Право особи оскаржити до суду рішення
про звільнення зі служби (або з посади)
з ініціативи адміністрації
регулюється названими законами,
Дисциплінарним статутом, тобто
спеціальним законодавством і порядок
передбачений КЗпП для вирішення
індивідуальних трудових спорів, і
норми законодавства про працю, що
регулюють припинення трудових
відносин, до цих правовідносин не
застосовуються.

Разом з тим,строки звернення до
адміністративного суду визначені
статтею 99 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Таким чином, адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Відповідно до частини 3 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України для захисту прав, свобод та
інтересів особи цим Кодексом та іншими
законами можуть встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не
встановлено інше, обчислюються з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Для звернення до
суду у справах щодо прийняття громадян
на публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Матеріали справи свідчать, що наказом
Бучанської виправної колонії №85
Управління Державної пенітенціарної
служби України в м.Києві та Київській
області від 28.12.2012 року №477 про
покарання чергового помічника
начальника установи відділу нагляду і
безпеки майора внутрішньої служби
ОСОБА_1 за невихід на службу без
поважних причин оголошено сувору
догану; наказом від 30.08.2012 року № 294 про
покарання співробітників установи
ОСОБА_1 за неналежний контроль та
організацію несення служби черговою
зміною відділу нагляду і безпеки,
зокрема на промисловій зоні установи, а
також виявлені недоліки у веденні
службової документації оголошено
догану.

Згідно пояснень позивача, викладених в
клопотанні про поновлення строку
звернення до суду, про необхідність
звернення саме до Окружного
адміністративного суду м. Києва йому
стало відомо в грудні 2013 року.

Проте, вказана ухвала була проголошена
в судовому засіданні 11.12.2013 року в
присутності представника позивача
ОСОБА_2

Отже, враховуюч даний факт, перебіг
строку звернення до адміністративного
суду починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок, тобто 12.12.2013 року.

Відповідно до відмітки служби
діловодства суду, адміністративний
позов ОСОБА_1 зареєстрований 15.05.2014 року
(направлений поштовим зв'язком 12.05.2014
року відповідно до відмітки на
конверті).

Тобто на момент звернення позивача до
суду минуло більш ніж місяць з моменту,
коли позивач дізнався про наявність
оскаржуваних наказів.

Поважними причинами пропуску строку
звернення до суду відповідно до вимог
Кодексу адміністративного судочинства
України визнаються обставини, які є
об'єктивно непереборними та не
залежать від волевиявлення сторони і
пов'язані з дійсними істотними
перешкодами чи труднощами для
своєчасного вчинення сторонами у
справі процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Позивачем подано клопотання про
поновлення строку звернення до суду, в
обґрунтування якого зазначено, що
позивачем оскаржувались спірні накази
в Шевченківському районному суді м.
Києва, яким у задоволенні позовних
вимог відмовлено. Ухвалою Апеляційного
суду м. Києві від 11.12.2013 року
провадження у справі закрито та
роз'яснено, що даний спір підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства. Крім того, позивач
посилається на те, що тривалий час спір
розглядався в порядку цивільного
судочинства, у зв'язку з чим позивач
вважав, що спір розглядається належним
судом.

При цьому, позивач в клопотанні про
поновлення строку звернення до суду
посилається на той факт, що ним
отримано ухвалу Апеляційного суду м.
Києві від 11.12.2013 року в грудні 2013 року.

Суд звертає увагу, що встановлення
процесуальних строків законом
передбачено з метою дисциплінування
учасників адміністративного
судочинства та своєчасного виконання
ними передбачених Кодексом
адміністративного судочинства України
певних процесуальних дій. Інститут
строків в адміністративному процесі
сприяє досягненню юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах, а також стимулює учасників
адміністративного процесу
добросовісно ставитися до виконання
своїх обов'язків. Ці строки обмежують
час, протягом якого такі
правовідносини можуть вважатися
спірними; після їх завершення, якщо
ніхто не звернувся до суду за
вирішенням спору, відносини стають
стабільними.

Аналогічна позиція щодо дотримання
строків звернення до суду викладена і у
рішенні Конституційного суду України
від 22.02.2012 року у справі №1-5/20 за
конституційним зверненням громадянина
ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення
положень статті 233 Кодексу законів про
працю України у взаємозв'язку з
положеннями статей 117, 237-1 цього
кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

За таких обставин та враховуючи, що
позовна заява ОСОБА_1 та додані до неї
матеріали не містять доказів
поважності причин пропуску строку
звернення до суду, суд приходить до
висновку про те, що позивачем пропущено
встановлений частиною 3 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України місячний строк звернення до
суду, й підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними судом не встановлено.

Керуючись положеннями статей 99, 100, 155,
160, 165, 181 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Залишити без розгляду позовну заяву
ОСОБА_1 до Бучанської виправної колонії
№85 про визнання наказу №294 від 30.08.2012
року «Про покарання співробітників
установи» в частині накладення на
ОСОБА_1 стягнення та наказу №477 від
28.12.2012 року «Про покарання чергового
помічника начальника установи відділу
нагляду і безпеки майора внутрішньої
служби ОСОБА_1» незаконними та
скасування.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Ухвала може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції за
правилами, встановленими статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник