Справа № 676/3625/13-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 676/3625/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В.

при секретарі судового засідання:
Лозінській Н.В.

за участю :

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 13 березня 2014 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
голови Калачковецької сільської ради
ОСОБА_3, Калачковецької сільської ради
Кам'янець-Подільського району
Хмельницької області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії ,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2014 року ОСОБА_2 звернулась в суд
з позовом до голови Калачковецької
сільської ради ОСОБА_3, Калачковецької
сільської ради Кам'янець-Подільського
району Хмельницької області, в якому з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог від 20.01.2014, просить суд:
зобов'язати голову Калачковецької
сільської ради ОСОБА_3 не вчиняти в
майбутньому дій по перешкоджанню у
відвідуванні її онуком ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, дитячого садка
"Черешенька" в с.Калачківці; в зв'язку із
вчиненням головою Калачковецької
сільської ради ОСОБА_3 протиправних
діянь у сфері службової діяльності,
відповідно до статті 166 КАС України
винести з цього питання окрему ухвалу,
яку направити до правоохоронних
органів для притягнення його до
відповідальності за вчинення даних
дій; стягнути з Калачковецької
сільської ради на користь позивача 50000
грн. моральної шкоди заподіяної
вчиненням її посадовою особою
незаконних діянь.

13 березня 2014 року
Кам'янець-Подільським міськрайонним
судом Хмельницької області
постановлено в задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

Не погодившись з судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, яку
обґрунтовує порушенням судом норм
матеріального та процесуального права
і просить постанову суду скасувати та
постановити нову постанову, якою
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції ОСОБА_2 вимоги апеляційної
скарги підтримала та просила її
задовольнити.

Відповідачі до суду апеляційної
інстанції своїх уповноважених
представників не направили, заперечень
на апеляційну скаргу не подали, хоча
про дату, час та місце апеляційного
розгляду справи були повідомлені
завчасно та належним чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні не обов'язкова, суд
апеляційної інстанції у відповідності
до частини 4 статті 196 КАС України
визнав можливим проводити апеляційний
розгляд справи за відсутності
представників відповідачів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача, перевіривши матеріали
справи, законність і обґрунтованість
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги, а також
правильність застосування судом норм
матеріального і процесуального права
та правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
дійшла висновку, що апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
постанову суду - без змін, виходячи з
наступного.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що 11.10.2011 мав місце
випадок, що онука позивача - ОСОБА_4
висаджено завідуючою дитячого садка з
шкільного автобуса та заборонено
приводити до дитячого садка, в зв'язку
із відсутністю заяви та відсутності
реєстрації в с.Субич за вказівкою
сільського голови. За скаргами
позивача було проведено перевірки
внаслідок яких завідуючу дитячим
садочком ОСОБА_5 притягнуто до
дисциплінарної відповідальності. За
наслідками проведеною прокуратурою
Кам'янець-Подільського району
перевірки за скаргою заходи
прокурорського реагування не
вживались(а.с.27 т.2).

Онук позивача ОСОБА_4, з 04 листопада 2011
року не відвідує дитячий садок
"Черешенька" в с.Калачківці, що
підтверджується поясненнями свідка
ОСОБА_5, наданими в суді першої
інстанції, та приєднаною до матеріалів
справи копією з журналу відвідування
дитячого садка.

Позивач має намір онука знову віддати в
садочок щоб його підготували до школи
однак боїться що відповідачем знову
будуть чинитися перешкоди її онуку, що
спонукало до звернення з цим позовом до
суду.

Також на думку позивача протиправними
діями сільського голови їй було
заподіяно значної моральної шкоди у
вигляді душевних страждань та
переживань в зв'язку із вчиненням по
відношенню до неї та її рідних
протиправних діянь, було порушено її
життєві зв'язки та змусило її вживати
додаткових зусиль для організації
свого життя. Нанесену моральну шкоду
оцінює в розмірі 50000 грн.

Таким чином, предметом даного спору є
побоювання позивача в тому, що
відповідачем будуть чинитися
перешкоди її онуку в разі його приходу
в садочок та стягнення моральної
шкоди, яку оцінено в розмірі 50000 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що онук позивача ОСОБА_4, дитячий
садочок "Черешенька" в с.Калачківці не
відвідує на час розгляду справи, тому
суд не може передбачати наперед, що
сільський голова буде чинити в
майбутньому йому перешкоди у
відвідуванні дитячого садка.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про необґрунтованість вимоги позивача
про стягнення на її користь моральної
шкоди в розмірі 50000 грн.

Враховуючи те, що судом не визнано
рішення, дії чи бездіяльність
відповідача по справі голови
Калачковецької сільської ради ОСОБА_3
протиправними, суд першої інстанції
дійшов висновку, що вимоги позивача про
винесення стосовно голови
Калачковецької сільської ради ОСОБА_3,
відповідно до статті 166 КАС України
окремої ухвали, яку направити до
правоохоронних органів для
притягнення його до відповідальності
також задоволенню не підлягають.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 6 КАС України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи та інтереси.

При цьому, колегія суддів суду
апеляційної інстанції зазначає, що
позивачем заявлено вимоги про
зобов'язання відповідача не чинити в
майбутньому дій по перешкоджанню у
відвідуванні її онуком дитячого садка
"Черешенька" в с. Калачківці.

Відповідно до статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод і
інтересів фізичних осіб, прав і
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Зі змісту наведеної правової норми
вбачається, що судовому захисту
підлягають лише порушені права,
свободи і інтереси фізичних або права і
інтереси юридичних осіб, а не
можливість їх порушення в майбутньому.

В зв'язку з цим колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає
неможливим розглядати вимоги щодо
зобов'язання суб'єкта владних
повноважень не вчиняти дії у
майбутньому у зв'язку з вірогідним
настанням певних наслідків, оскільки у
суду на час розгляду справи відсутні
підстави для прийняття рішення
стосовно законності таких дій.

Колегія суддів апеляційної інстанції
також погоджується з висновком суду
першої інстанції про відсутність
підстав для задоволення вимог позивача
про відшкодування моральної шкоди з
наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 21 КАС
України вимоги про відшкодування
шкоди, заподіяної протиправними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір.

Статтею 56 Конституції України
встановлено, що кожен має право на
відшкодування за рахунок держави чи
органів місцевого самоврядування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої незаконними рішеннями, діями
чи бездіяльністю органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб при здійснені ними
своїх повноважень.

У Постанові Пленуму Верховного Суду
України, від 31.03.1995, № 4 "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди"
зазначено, що під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин.

Обов'язок по відшкодуванню моральної
шкоди виникає лише за умови, що
моральні страждання особи, або втрата
нею нормальних життєвих зв'язків, або
необхідність додаткових зусиль для
організації свого життя стали
наслідками порушення законних прав
особи.

Зважаючи на те, що позивач не довів суду
першої інстанції наявність заподіяної
шкоди у вигляді душевних переживань та
страждань, яких зазнав у зв'язку з
такими діями відповідача, не навів
переконливих мотивів в обґрунтування
зазначеної суми колегія суддів вважає,
що позов в цій частині задоволенню не
підлягає.

Обґрунтованим є висновок суду першої
інстанції щодо відсутності підстав
для винесення окремої ухвали по
відношенню до відповідача.

Зважаючи на норми статті 166 КАС України
випливає, що вимоги апелянта щодо
постановлення окремої ухвали відносно
голови Калачковецької сільської ради
ОСОБА_3 не відповідають закону та
матеріально-правовим способам захисту
порушеного права, визначених законом.
Вимога про постановлення окремої
ухвали не є матеріальною та не
відноситься до вимог зобов'язального
характеру стосовно вчинення
відповідачем певних дій, за якими
настануть певні правові наслідки.

Крім того, питання щодо постановлення
окремої ухвали є прерогативою суду і
висновок про необхідність її винесення
має робити виключно суд в провадженні
якого знаходиться відповідна справа.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198,
статті 200 КАС України, суд апеляційної
інстанції залишає скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права і прийшов до
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються висновками суду першої
інстанції та матеріалами справи.

За таких обставин, колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду дійшла
висновку, що судом першої інстанції
правильно були застосовані норми
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції і не можуть бути підставою
для скасування чи зміни судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від 13
березня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
26 травня 2014 року .

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Граб Л.С.

Сапальова Т.В.