Справа № 9101/69750/2011
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2012-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"18" грудня 2012 р. справа №
2а-10390/10/0470

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Мамалат І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Державного підприємства
«Придніпровська залізниця»,

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
17.01.2011 р. у справі № 2а-10390/10/0470,

за позовом Державного підприємства
«Придніпровська залізниця»,

до Контрольно-ревізійного управління в
Дніпропетровській області,

про визнання незаконною вимоги, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому з
урахуванням уточнень до позову, просив
визнати незаконною вимогу
Контрольно-ревізійного управління в
Дніпропетровській області від 06.05.2008
року №2-15/866, за якою позивача було
зобов'язано:

- вжити заходів щодо надходження
від ПП «Топаз-96» недоотриманих доходів
внаслідок заниження тарифу за
зберігання вантажу шляхом
перерахування на розрахунковий
рахунок Криворізької дирекції
залізничних перевезень коштів у сумі
41951,82 грн. (п. 1 вимоги);

- зменшити кредиторську
заборгованість Криворізької дирекції
залізничних перевезень при подальших
розрахунках з Криворізькою лінійною
санітарно-епідеміологічною станцією
на суму зайво сплачених коштів за
послуги з дератизації та дезінсекції в
сумі 5133,21 грн. (п. 3 вимоги);

- зобов'язати вжити заходів по
відшкодуванню орендарями (ДП
"Укртрансфомація", ПП ОСОБА_1, ПП
ОСОБА_2) компенсації податку на землю
шляхом перерахування орендарями на
розрахунковий рахунок Криворізької
дирекції залізничних перевезень
коштів у сумі 14924,04 грн. (п. 5 вимоги);

- вжити заходи щодо погашення
нестачі товарно-матеріальних
цінностей шляхом внесення грошових
коштів до каси підприємства за рахунок
винних осіб на суму 2864,48 грн. (п. 9
вимоги);

- Збільшити вартості основних
засобів на суму виконаних робіт з
поліпшення основних засобів по ст.
Апостолове на суму 145405грн. (п.п. 4 п. 10
вимоги).

Постановою суду першої інстанції
у задоволенні позовних вимог позивачу
відмовлено в повному обсязі.

Постанова суду вмотивована тим,
що позивачем в частині правильності
нарахування збору за зберігання
вантажу, порушено вимоги п. 2.4 розділу 2
«Збори за додаткові операції, пов'язані
з перевезенням вантажів» Збірника
тарифів на перевезення вантажів
залізничним транспортом України
Тарифне керівництво №1, затвердженого
наказом Міністерства транспорту
України від 15.11.1999 року №551, в частині
нарахування орендарям компенсації
витрат на сплату податку на землю за
період з 01.07.2006 року по 31.12.2007 року
порушено вимоги ст. 797 Цивільного
кодексу України від 16.01.2003 № 436-1V та п. 11
Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду
державного майна, затвердженого
постановою КМУ від 04.10.1995 № 786, в частині
законності та достовірності
формування витрат на дератизацію,
завищено площі будівель станцій, в
частині нестачі товарно-матеріальних
цінностей порушено п. 11.4 Інструкції з
інвентаризації основних засобів,
нематеріальних активів,
товарно-матеріальних цінностей,
грошових коштів, документів і
розрахунків, затвердженої наказом
Міністерства фінансів України від
11.08.1994 року №69 та п. 1, 5 ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» від
16.07.1999 року №996-ХІV, в частині збільшення
вартості основних засобів на суму
виконаних робіт з поліпшення основних
засобів по ст. Апостолове порушено
вимоги п. 31 Методичних рекомендацій з
бухгалтерського обліку основних
засобів, затверджених наказом
Міністерства фінансів України №561 від
30.09.203 року, п. 1 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» №996 від 16.07.1999
року, п. 14 П(С)БО №7 «Основні засоби»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України №92 від 27.04.2000 року, п. 8
П(С)БО №16 «Витрати», затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
№318 від 31.12.1999 року.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач оскаржив її в
апеляційному порядку, посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права, неповне з'ясування судом
обставин справи.

Просить скасувати постанову суду
та ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити повністю.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав доводи апеляційної
скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував та просив залишити рішення
суду без змін.

Вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, перевіривши в межах
доводів апеляційної скарги дотримання
судом норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в період з
09.01.2008 року по 18.03.2008 року
Контрольно-ревізійним відділом в м.
Кривому Розі проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
відокремленого структурного
підрозділу Криворізька дирекція
залізничних перевезень державного
підприємства «Придніпровська
залізниця» за період з 01.07.2006 року по
31.12.2007 року, за результатами якої
виявлено порушення
фінансово-господарської діяльності на
суму 218 117,80 грн. (довідка ревізії від
18.03.2008 року б/н).

По результатам ревізії
підприємству було направлено,
обов'язкову для виконання, вимогу
Контрольно-ревізійного відділу в м.
Кривому Розі №2-15/866 від 06.05.2008 року, яка
є предметом розгляду оскарження в
даній справі.

Перевіривши законність
зазначених вимог, колегія суддів
зазначає наступне.

Щодо недоотримання доходів
внаслідок заниження тарифу за
зберігання вантажу у сумі 41951,82 грн. (по
п. 1 вимоги).

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
заниження отриманих доходів внаслідок
невірного застосування тарифу за
збереження вантажів (металобрухту),
який завозився на територію станції
Апостолове ПП «Топаз - 96» та ТОВ «Метал -
Інвест» для подальшого відправлення,
нараховувався збір за кожну добу його
збереження за тарифом 0,9 грн. за 1 тону,
що передбачено для вантажів, які
прибули на станцію призначення і
вивантажені на місцях загального
користування, а необхідно було
нараховувати за тарифом 1,5 грн. за 1
тону, як для вантажів, що завезені на
місця загального користування
частинами для відправлення, чим
порушено вимоги п. 2.4 розділу 2 «Збори за
додаткові операції, пов'язані з
перевезенням вантажів» Збірника
тарифів на перевезення вантажів
залізничним транспортом України
Тарифне керівництво №1, затвердженого
наказом Міністерства транспорту
України №551 від 15.11.1999 року, яким
передбачено: «якщо вантаж для
відправлення завозився на місця
загального користування частинами і в
день пред'явлення перевізних
документів не був зданий повністю, то
збір за зберігання визначається в
розмірі 1,5 грн. за добу з однієї тони за
загальну масу», що призвело до
недоотримання доходів ДП
Придніпровська залізниця за 2007 рік в
сумі 41951,82 грн. (з ПДВ), чим порушено п. 1
ст. 3 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» №996-ХІV від 16.07.1999
року, п. 21 П(С)БО №15 «Доходи»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України №87 від 31.03.1999 року, та
п. 4, 16 П(С)БО №1 «Загальні вимоги до
фінансової звітності», затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
№87 від 31.03.1999 року.

Отже, на думку колегії суддів в
цій частині апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, постанова
суду має бути залишена без змін

Щодо правильності та повноти
нарахування орендарям компенсації
витрат на сплату податку на землю (по п.
5 вимоги).

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
нарахування орендарям ПП ОСОБА_2
(договір №12/02-2898-ОД від 01.01.2007 року
оренди магазину за адресою: АДРЕСА_3), ДП
«Укратрансформація» (договір
№12/02-2196-ОД від 01.02.2006 року оренди
приміщення крамниці №15 за адресою: м.
Кривий Ріг, вул. Кириленко, 16), СПД
ОСОБА_3 (договір №12/02-2953-ОД від 01.08.2007
року оренди приміщення крамниці
АДРЕСА_1) компенсації податку за землю
не в повному обсязі.

Так, по СПД ОСОБА_1, яка згідно
договору від 01.06.2005 року №12/02-1563-ОД
орендує нерухоме майно, за адресою:
АДРЕСА_2 під розміщення крамниці НОМЕР_1
(тимчасова довідка про користування
землею 586/3) площа земельної ділянки 947
кв. м. Відповідно до розрахунку
земельного податку, в 2007 році за
земельну ділянку сплачено податку на
землю в сумі 6082,87 грн. Пред'явлено
орендарю за 2007 рік до сплати згідно
виставлених рахунків на суму 1926,0 грн.
Різниця складає 4987,81 грн.

Аналогічно по орендарям ПП ОСОБА_2
(договір від 01.01.2007 року №12/02-2898-ОД
оренди будівлі магазину за адресою:
АДРЕСА_3), ДП «Укртрансформація»
(договір від 01.02.2006 року №12/02-2196-ОД
оренди приміщення крамниці №15 за
адресою: м. Кривий Ріг, вул. Кириленко,
16), СПД ОСОБА_3 (договір від 01.08.2007 року
№12/02-2953-ОД оренди приміщення крамниці
АДРЕСА_1)

В порушення ст. 797 Цивільного
кодексу України та п. 11 Методики
розрахунку і порядку використання
плати за оренду державного майна,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України «Про методику
розрахунку орендної плати за державне
майно та пропорції її розподілу» №786
від 04.10.1995 року, якою передбачено, що
витрати на утримання нерухомого майна,
зданого в оренду одночасно кільком
підприємствам, організаціям, і
прибудинкової території,
розподіляється між ними. Нарахування
орендарям компенсації податку за землю
не в повному обсязі призвело до
покриття витрат сторонніх юридичних
осіб за період з 01.07.2006 року по 01.12.2007
року на загальну суму 14924,02 грн. (за ІІ
півріччя 2006 року 5374, 16 грн., за 2007 рік -
9549,86 грн.)

Отже, на думку колегії суддів в
цій частині апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, постанова
суду має бути залишена без змін

Щодо розрахунків з Криворізькою
лінійною санітарно-епідеміологічною
станцією за послуги з дератизації та
дезінсекції (по п. 3 вимоги).

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції з наступних підстав.

Згідно п. 5 Розділу І «Методичних
вказівок», затверджених Головним
санітарним інспектором та узгоджених з
головним врачебно-санітарним
управлінням Міністерства шляхів
сполучення №310259 від 14.11.1950 року заходи
по боротьбі з мишовидними гризунами
повинні проводитися як у будівлі, так і
на незабудованій території, яка їх
оточує.

Згідно п. 1.7 Розділу І «Методичних
вказівок по боротьбі з гризунами в
населених пунктах», затверджених
заступником начальника Головного
Управління карантинних інфекцій від
06.10.1981 року №28-6/5 при укладенні
договорів на обслуговування з
дератизації враховується площа усіх
споруд та поверхів, включаючи підвали
та горища, і площа підсобних
споруджень. Будівлі площею до 100 кв. м.
враховуються в договорах за 100 кв. м.

Таким чином до загальної площі, що
підлягає дератизації, згідно договору
з Криворізькою лінійною
санітарно-епідеміологічною станцією
на Придніпровській залізниці
№ПР/ДН-2-06153/НЮ від 31.12.2006 року,
правомірно включено площі платформ та
перонів.

За таких обставин колегія суддів
погоджується з доводами апеляційної
скарги щодо правильності включення
площ платформ та перонів відповідно до
договору з Криворізькою лінійною
санітарно-епідеміологічною станцією
на Придніпровській залізниці
№ПР/ДН-2-06153/НЮ від 31.12.2006 року, а тому в
цій части апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції - скасуванню, з ухваленням
нового рішення про задоволення позову
в цій частині.

Щодо нестачі
товарно-матеріальних цінностей на суму
2864,48 грн. (по п. 9 вимоги).

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
нестачі у складі №62
товарно-матеріальних цінностей, а саме
піддонів, ящиків, контейнерів для
сміття, тросів, ременів, подушок
автомобільних, клапанів, замків, лопат,
відер, вагів товарних, драбини, сейфу на
загальну суму 2736,29 грн.

Дане порушення виникло внаслідок
недотримання п. 11.4 Інструкції з
інвентаризації основних засобів,
нематеріальних активів,
товарно-матеріальних цінностей,
грошових коштів, документів і
розрахунків, затвердженої наказом
Міністерства фінансів України №69 від
11.08.1994 року та п. 1, 5 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» №996-ХІУ від 16.07.1999
року.

Також відповідно до п. 2 Порядку
визначення розміру збитків від
розкрадання, нестачі, знищення
(псування) матеріальних цінностей,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №116 від 22.01.1999 року,
виходячи з облікової вартості з
застосуванням індексів інфляції
збиток від недостачі по складу №62
складає 7001,10 грн.

Доводи апеляційної скарги, щодо
відмови інспектора
Контрольно-ревізійного управління в
Дніпропетровській області в
проведенні перевірки на іншому складі,
не спростовують висновків викладених
за результатами перевірки та висновків
суду першої інстанції.

Отже, на думку колегії суддів в
цій частині апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, постанова
суду має бути залишена без змін

Щодо збільшення вартості
основних засобів на суму виконаних
робіт з поліпшення основних засобів по
ст. Апостолове (по п.п. п. 10 вимоги).

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
правомірності вимоги по збільшенню
вартості основних засобів на суму
виконаних робіт з поліпшення основних
засобів по ст. Апостолове виходячи з
наступного.

В ході ревізії правильності
віднесення витрат до собівартості
встановлено, що при виконанні
капітального ремонту
адміністративно-службових приміщень
станції Апостолове було проведено
роботи по улаштуванню металочерепиці
«Монтерей», а саме змінено форми
покрівлі. Так, за даними картки обліку
основних засобів покрівля на
адміністративно-службових приміщеннях
станції Апостолове мала скатну форму з
шиферних матеріалів. Згідно актів
виконаних робіт встановлено, що форму
покрівлі було змінено на шатрову та
проведено улаштування покрівлі з
метало черепиці, що призвело до
збільшення майбутніх економічних
вигод: гарантійний строк експлуатації
шиферної покрівлі складав - 10 років, а з
металочерепиці до 25 років.

Згідно розпорядження по
Криворізькій дирекції залізничних
перевезень від 29.09.2006 №555ТО-Ю38 вартість
робіт по капітальному ремонту покрівлі
по ремонту адміністративно-службових
приміщень станції Апостолове на суму
145405,0 грн. в бухгалтерському обліку
віднесено до складу адміністративних
витрат, що не відповідає вимогам п. 14
П(С)БО №7 «Основні засоби»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України №92 від 27.04.2000 року,
яким передбачено, що первісна вартість
основних засобів збільшується на суму
витрат, пов'язаних з поліпшенням
об'єкту (модернізації, модифікації,
добудови, дообладнання, реконструкції
та інше), що призводить до збільшення
майбутніх економічних вигод.

Таким чином, було збільшено
витрати та занижено вартість основних
засобів на суму 145405,0 грн., що є
порушенням п. 31 Методичних
рекомендацій з бухгалтерського обліку
основних засобів, затверджених наказом
Міністерства фінансів України №61 від
30.09.2003 року, п. 1 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» №996 ХІV від 30.09.1999,
п. 14 П(С)БО №7 «Основні засоби»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України №318 від 31.12.1999 року.

Отже, на думку колегії суддів в
цій частині апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, постанова
суду має бути залишена без змін

За таких обставин колегія суддів
доходить висновку, що суд першої
інстанції неповно з'ясував обставин,
що мають значення для справи в частині
скасування п. 3 вимоги
Контрольно-ревізійного управління в
Дніпропетровській області від 06.05.2008
року №2-15/866, що є підставою для
скасування постанови суду з ухваленням
нового рішення відповідно до ст. 202 КАС
України в цій частині. В решті
постанова прийнята з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
обставин що мають значення для справи,
суд першої інстанції об'єктивно, повно,
всебічно дослідив обставини, які мають
суттєве значення для вирішення справи,
та ухвалив судове рішення без
порушення норм матеріального і
процесуального права, тому в решті
постанову суду першої інстанції слід
залишити без змін.

Керуючись ст. 196, 198, 202 Кодексу
адміністративного судочинства,
апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця» - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
січня 2011 року по справі № 2а-10390/10/0470
скасувати в частині відмови в
задоволенні позовних вимог про
скасування п. 3 вимоги
Контрольно-ревізійного управління в
Дніпропетровській області від 06.05.2008
року №2-15/866 та задовольнити позов в цій
частині, а саме - визнати протиправним
та скасувати п. 3 вимоги
Контрольно-ревізійного управління в
Дніпропетровській області від 06.05.2008
року №2-15/866.

В решті постанову суду залишити
без змін.

Постанова апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун