Справа № 373/2906/13-а
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 373/2906/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Рева О.І.,
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

30 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Бабенка К.А.,
суддів: Кучми А. Ю., Мацедонської В. Е.,
розглянувши адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в м.
Переяслав-Хмельницькому та
Переяслав-Хмельницькому районі
Київської області на Постанову
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 04 листопада 2013 року за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Переяслав-Хмельницькому та
Переяслав-Хмельницькому районі
Київської області про визнання рішення
протиправним та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Главою 6 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено
особливості провадження окремих
категорій адміністративних справ.
Зокрема, частиною першою ст.183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, яка є імперативною нормою
встановлюється перелік
адміністративних справ щодо яких
обов'язково застосовується скорочене
провадження. Проте, частиною другою
цієї статті, передбачається можливість
розгляду в скороченому провадженні за
умови, що вимоги не стосуються прав,
свобод, інтересів та обов'язків третіх
осіб. Тобто, лише у випадку залучення до
участі у справі третіх осіб
адміністративна справа не може бути
розглянута в скороченому провадженні.

Крім того, зазначені у частині першій
ст.183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України адміністративні
справи щодо яких застосовується
скорочене провадження, можуть бути
розглянуті не у скороченому
провадженні у випадку, передбаченому
частиною четвертою ст.183-2 цього Кодексу
з обов'язковим постановленням
відповідної ухвали.

При відкритті провадження в
адміністративних справах за позовними
вимогами, зазначеними у частині першій
ст.183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суди першої
інстанції мають зазначати, що саме
скорочене провадження відкривається в
адміністративній справі, а постанови
суду першої інстанції за результатом
розгляду таких справ мають містити
виключно відомості, зазначені у
частині шостої цієї статті.

Тому, порушення судом першої інстанції
особливості провадження справи, а саме
розгляд її не у скороченому
провадженні, не є перешкодою для
апеляційного її розгляду в порядку
письмового провадження, в зв'язку з чим
і оскарження постанови суду першої
інстанції здійснюється в порядку,
передбаченому частинами
восьмою-десятою ст.183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Проте, зазначені порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права не призвели до неправильного
вирішення справи.

Постановою Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 04 листопада 2013 року позов
задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, Відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове судове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог відмовити.

Як зазначено Позивачем у позовній
заяві, у січні 2013 року він звернувся до
Відповідача із Заявою про призначення
йому пенсії на пільгових умовах із
зниженням пенсійного віку відповідно
до п. д) ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» 05.11.1991 року №
1788-XII (далі - Закон № 1788-XII). 18 січня 2013
року Відповідачем призначено йому
відповідну пенсію та видано пенсійне
посвідчення серії НОМЕР_1, копія якого
наявна в матеріалах справи (а.с. 9).

Проте, 19 квітня 2013 року Відповідачем
проведено зустрічну перевірку
документів про стаж роботи та
заробітну плату Позивача, які дають
право на пільгове пенсійне
забезпечення, про що складено Акт №35,
копія якого також наявна в матеріалах
справи (а.с. 22-24).

Перевіркою встановлено, зокрема,
відсутність документів щодо виконання
встановлених норм обслуговування
тварин з 01.01.1993 року по 30.08.2008 року.

Рішенням Відповідача від 22 квітня 2013
року №1351/03 (далі - Рішення №1351/03), копія
якого наявна в матеріалах справи (а.с. 5),
Позивачу відмовлено в призначенні
пенсії із зниженням пенсійного віку
відповідно до п. д) ст. 13 Закону № 1788-XII у
зв'язку з відсутністю документів щодо
підтвердження періодів роботи дояркою,
що дають право на призначення пенсії на
пільгових умовах та прийнято Рішення
від 10 липня 2013 року №2350/08, копія якого
також наявна в матеріалах справи (а.с. 6),
яким зобов'язано Позивача добровільно
повернути надміру сплачену пенсію.

Відповідно до п. д) частини першої ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» 05.11.1991 року № 1788-XII, на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи жінки, які працюють доярками
(операторами машинного доїння),
свинарками-операторами в колгоспах,
радгоспах, інших підприємствах
сільського господарства, - після
досягнення 50 років і при стажі
зазначеної роботи не менше 20 років за
умови виконання встановлених норм
обслуговування. Норми обслуговування
для цих цілей встановлюються в порядку,
що визначається Кабінетом Міністрів
України.

Як вбачається з Трудової книжки
Позивача серії НОМЕР_2, копія якої
наявна в матеріалах справи (а.с. 7-8), 01
січня 1993 року його переведено з посади
повара в колгоспі «Прогрес»
Переяслав-Хмельницького району
Київської області на посаду доярки.
Запис щодо його звільнення або
переведення на іншу посаду в
подальшому у зазначеній Трудовій
книжці відсутній, тобто, Позивач з 01
січня 1993 року по дату його звернення до
Відповідача із заявою про призначення
йому пенсії на пільгових умовах із
зниженням пенсійного віку працював
дояркою, в зв'язку з чим, його трудовий
стаж на відповідній посаді складає
більш ніж 20 років.

Посилання Відповідача в його Рішенні
№1351/03 та апеляційній скарзі на
відсутність документів, які
підтверджують виконання Позивачем
встановлених норм обслуговування
тварин за період з 01.01.1993 року по 30.08.2008
року є необґрунтованими, оскільки,
зазначені норми обслуговування ,
чинним законодавством України не
встановлено. Однак, як зазначено у
пільговійї довідці №5 від 15.01.2013 року,
виданої СВК «Горбані», в якому Позивач
працював дояркою в колгоспі «Прогрес»,
ним виконувалися встановлені норми
обслуговування тварин, на основі
діючих типових норм і нормативів часу
на обслуговування великої рогатої
худоби, затверджених Міністерством
агропромислового комплексу України та
положенням про оплату праці
господарства, в зв'язку з чим,
підприємством, на якому працював
Позивач, фактично визнано виконання
ним необхідних нормативів
обслуговування тварин.

Згідно із частиною другою ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, вимоги якої
Відповідачем не виконано.

В зв'язку з вищенаведеним, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що Рішення
Відповідача про припинення виплати
Позивачу пенсії на пільгових умовах є
протиправним.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно із частиною десятою ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі оскарження в
апеляційному порядку постанови,
прийнятої у скороченому провадженні,
ухвала суду апеляційної інстанції по
такій справі є остаточною і оскарженню
не підлягає.

Судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
за таких підстав, апеляційна скарга
залишається без задоволення, а
Постанова суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Переяслав-Хмельницькому та
Переяслав-Хмельницькому районі
Київської області залишити без
задоволення, а Постанову
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 04 листопада 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Бабенко
К.А.

Судді:
Кучма А. Ю.

Мацедонська
В. Е.

.

Головуючий суддя
Бабенко К.А

Судді:
Кучма А.Ю.

Мацедонська В.Е.