Справа № 34805/10
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2012-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 жовтня 2012 рокусправа № 2а-3551/10/0870

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів: Семененка
Я.В. Бишевської Н.А.

за участю секретаря судового
засідання: Пасічник Т.В.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «ЛУЧ-СТ»

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 21 жовтня 2010
року

у справі № 2а-3551/10/0870

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «ЛУЧ-СТ»»

до Державної податкової інспекції у
Заводському районі м. Запоріжжя

про скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових
санкцій № від 01.02.10 та рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій № від 01.02.10,-

встановила:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ЛУЧ-СТ» звернулося
до суду з позовом до Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Запоріжжя, в якому просило
скасувати в повному обсязі рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 01.02.2010 № та від 01.02.2010
№.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
перевірка, за результатами якої
складено оскаржувані рішення,
проведена без наявності підстав та з
недотриманням порядку її проведення, а
відтак акт перевірки, який до того ж
отриманий з порушенням закону, не є
належним доказом здійснення позивачем
відповідних порушень, отже і
застосування штрафних (фінансових)
санкцій є неправомірним. Позивач також
зазначає, що відображені в акті
перевірки порушення фактично не мають
місця.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 21.10.2010 у
задоволенні адміністративного позову
відмовлено. Постанову суду мотивовано
тим, що перевірку здійснено відповідно
до законодавства - на підставі наказу
про проведення позапланової перевірки
та направлень на перевірку. Виявлені в
ході перевірки порушення підтверджені
наявними в матеріалах справи доказами.

Не погодившись із постановою суду,
позивач подав апеляційну скаргу (а.с.102),
в якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
суду від 21.10.2010 та прийняти нову
постанову суду, якою скасувати в
повному обсязі рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 01.02.2010 № та №.
Апеляційна скарга фактично мотивована
доводами, викладеними в позовній заяві.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені судом належним
чином.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, підставі наказу
ДПІ у Заводському районі від 28 грудня
2009 року №684 «Про проведення перевірок
суб'єктів господарської діяльності
сфери грального бізнесу, надання
послуг, торгівлі та громадського
харчування» та направлень на перевірку
від 20 січня 2010 року №24, №25 посадовими
особами ДПІ у Заводському районі м.
Запоріжжя 20 січня 2010 року проведено
перевірку за дотриманням суб'єктами
господарювання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій
господарської одиниці - кафе-бару,
розташованого за адресою: м Запоріжжя,
вул. Лізи Чайкіної, 74, в якому здійснює
господарську діяльність суб'єкт
господарської діяльності - ТОВ
«Луч-СТ».

Перед початком проведення перевірки
директор ТОВ «Луч-СТ» Подлужний В.Ф.
ознайомлений з наказом та направленням
на проведення перевірки, та отримав їх
під розписку.

Перевірка проведена в присутності
директора ТОВ «Луч-СТ» та бармена.

За результатами перевірки
відповідачем складений акт від 21.01.2010,
яким зафіксовані наступні порушення:

- проведення підприємством
розрахункової операцій через
реєстратор розрахункових операцій на
неповну суму вартості проданих
товарів, а саме: за придбаний товар
кегове пиво «Чернігівське» світле 1,5 л
та кільця кальмара на суму 17,25 грн.;
горілка «Благоф» 0,5 л та напій «Фанта»
апельсин 0,5 л на суму 36 грн.
розрахунковий документ
роздруковуваний та виданий лише на 36
грн., що є порушенням п.1, п.2 ст.3 Закону
України №265/95-ВР від 06.07.1995 «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг»;

- незабезпечення щоденного
друкування фіскальних звітних чеків, а
саме: за 23.11.2009 фіскальний чек
роздрукований 24.11.2009 об 11:54; за 28.10.2009
фіскальний чек роздрукований 29.10.2009 о
00:54 год., що є порушенням п.9 ст.3 Закону
№265/95-ВР;

- ведення з порушенням
встановленого порядку обліку товарів
за місцем їх реалізації та зберігання,
а саме: згідно фактичних залишків
запасів (ТМЦ) на суму 3104,5 грн., які
вибірково знято та зазначено у
відомості №1 та №2, на момент перевірки
не надані прибуткові накладні на товар,
що є порушенням п.12 ст.3 Закону №265/95-ВР;

- невідповідність суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків
сумі коштів, яка зазначена в денному
звіті РРО у розмірі 681,25 грн. (сума
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків склала 799,65 грн. (з
урахуванням покупки), сума, яка
зазначена в денному звіті РРО склала
101,15 грн.), що є порушенням п. 13 ст.3 Закону
№265/95-ВР;

- неоприбуткування готівкових
коштів у повній сумі їх фактичних
надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
фіскальних звітних чеків у сумі 2664,13
грн. з 16.01.2010 по 19.01.2010 згідно повного
звіту фіскальної пам'яті, знятого на
РРО 20.01.2010 о 17:37:03, що є порушенням п.п.2.2 -
2.6 Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято:

рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій № від 01.02.2010,
яким до позивача застосовано суму
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі
13320,65 грн. за порушення п.п.2.2 - 2.6
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні;

рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій № від 01.02.2010,
яким до позивача застосовано суму
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі
5899,70 грн. за порушення п.1, п.2, 9, 12, 13 ст.3
Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
не погоджується з судом першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позову.

Щодо дотримання відповідачем порядку
проведення перевірки колегія суддів
зазначає наступне.

Згідно із ст. 11№ Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»
до позапланових перевірок віднесені
перевірки в межах повноважень
податкових органів, визначених
законами України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», які не є Законами про
оподаткування.

Законом України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» передбачено
здійснення контролю за додержанням
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги).

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» вказані перевірки здійснюють
органи державної податкової служби
України шляхом проведення планових чи
позапланових перевірок згідно із
законодавством України.

Поняття планових або позапланових
перевірок, визначені у п.1 ч.1 ст.11 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні», не поширюється на перевірки
по дотриманню вимог вказаних вище
Законі, оскільки такі перевірки
здійснюються відповідно до п.2 ч.1 ст.11
Закону України «Про державну податкову
службу в Україні», де зазначено, що
органи державної податкової служби у
випадках, в межах компетенції та у
порядку, встановлених законами
України, мають право здійснювати
контроль за додержанням порядку
проведення готівкових розрахунків за
товари (послуги) у встановленому
законом порядку.

За положенням статті 16 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» планова перевірка
здійснюється органами, уповноваженими
законом нараховувати або стягувати
податки і збори (обов'язкові платежі) з
осіб, що використовують спрощену
систему оподаткування згідно з
пунктами 5 - 9 статті 9 цього Закону. Така
перевірка здійснюється не частіше
одного разу за наслідками звітного
календарного року, але не раніше
строків, визначених законодавством для
подання річного податкового звіту
(декларації) такими особами з такого
податку. Будь-яке податкове або
адміністративне нарахування,
здійснене з порушенням цього правила,
вважається незаконним та не підлягає
виконанню.

Відповідно до ст.11-2 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»
посадові особи органу державної
податкової служби вправі приступити до
проведення планової або позапланової
виїзної перевірки за наявності підстав
для їх проведення, визначених цим та
іншими законами України, та за умови
надання платнику податків під
розписку:

1) направлення на перевірку, в якому
зазначаються дата його видачі, назва
органу державної податкової служби,
мета, вид (планова або позапланова),
підстави, дата початку та дата
закінчення перевірки, посади, звання та
прізвища посадових осіб органу
державної податкової служби, які
проводитимуть перевірку. Направлення
на перевірку є дійсним за умови
наявності підпису керівника органу
державної податкової служби,
скріпленого печаткою органу державної
податкової служби;

2) копії наказу керівника податкового
органу про проведення позапланової
виїзної перевірки, в якому
зазначаються підстави проведення
позапланової виїзної перевірки, дата
її початку та дата закінчення.

Як вбачається з матеріалів справи,
перевірка позивача здійснена на
підставі наказу Державної податкової
інспекції у Заводському районі
м.Запоріжжя №684 від 28.12.2009 «Про
проведення перевірок суб'єктів
господарської діяльності сфери
грального бізнесу, торгівлі та
громадського харчування». Позивачу до
початку проведення перевірки - 20.01.2010
вручено під розписку направлення на
проведення перевірки №24 та №25 від
20.01.2010, про що свідчить підпис
представника позивача на
вищезазначених направленнях.

Отже умови допуску до перевірки
посадових осіб органів Державної
податкової служби, визначені Законом
України «Про державну податкову службу
в Україні», відповідачем дотримані,
внаслідок чого колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції,
що відповідач під час перевірки
позивача діяв у межах наданих
повноважень та згідно чинного
законодавства України.

Стосовно виявлених під час перевірки
порушень норм Закону України №265/95-ВР
від 06.07.1995 «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» та Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
НБУ України від 15.12.2004 № 637, колегія
суддів зазначає наступне.

Згідно п.1 та п.2 ст.3 Закону №265/95-ВР
суб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок;
видавати особі, яка отримує або
повертає товар, отримує послугу або
відмовляється від неї, розрахунковий
документ встановленої форми на повну
суму проведеної операції.

Як встановлено відповідачем в ході
перевірки, проведення розрахункової
операцій через реєстратор
розрахункових операцій здійснено на
неповну суму вартості проданих
товарів, а саме розрахунковий документ
був роздрукований та виданий лише на 36
грн., в той час як на суму покупки в
розмірі 17,25 грн. розрахунковий документ
не видавався.

Вказані обставини підтверджені
наявними в матеріалах справи доказами,
позивачем в установленому порядку не
спростовані, відповідно ст.17 Закону
№265/95-ВР є підставою для застосування
до позивача штрафних санкцій в розмірі,
встановленому пунктом 1 вказаної
статті.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про
правомірність застосування
відповідачем штрафної санкції в
розмірі 86,25 грн.

Відповідно до п.9 ст.3 Закону №265/95-ВР
суб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій.

Згідно з пунктом 4 статті 17 Закону
№265/95-ВР за порушення вимог цього
Закону до суб'єктів підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції за товари
(послуги), за рішенням відповідних
органів державної податкової служби
України застосовуються фінансові
санкції у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян - у разі невиконання щоденного
друку фіскального звітного чеку або
його незберігання в книзі обліку
розрахункових операцій.

Вказані норми вказують на необхідність
забезпечення позивачем зберігання в
книзі обліку розрахункових операцій
таких звітів за кожний робочий день і
невиконання цих вимог призводить до
застосування штрафних санкцій за кожен
такий випадок.

Відповідно до п.2 Вимог щодо реалізації
фіскальних функцій реєстраторами
розрахункових операцій для різних сфер
застосування, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 18.02.2002 №
199, Z-звіт виконується суб'єктом
підприємницької діяльності в кінці
дня.

Встановлені в ході перевірки факти
нероздрукування фіскального звітного
чеку за 23.11.2009 (був роздрукований 24.11.2009
о 11:54 год.) та за 28.10.2009 (був
роздрукований 29.10.2009 о 00:54 год.),
позивачем також не заперечуються,
свідчать про недотримання пливаче
наведених вище правових норм, отже
застосування відповідачем штрафних
(фінансових) санкцій за порушення в
розмірі 680,00 грн. є правомірним.

Пунктом 12 статті 3 Закону №265/95-ВР
передбачено, що суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Як вбачається з матеріалів справи, суть
виявленого порушення полягає в тому, що
при проведенні перевірки були зняті
фактичні залишки запасів на загальну
суму 3104,50 грн., при цьому первинні
документи (накладні) на товар, який
знаходився на реалізації, не були
надані під час перевірки. Під час
перевірки складені відомості № 1 та № 2
про результати перевірки щодо повноти
оприбуткування, реалізації та
фактичних залишків запасів (ТМЦ).

За поясненнями представника позивача
(а.с.57) видаткові накладні на товар в
ході перевірки надати неможливо,
оскільки вказані документи
знаходяться у бухгалтера, будуть
надані 21.01.2010.

З огляду на фактичні обставини справи,
колегія суддів не погоджується з судом
першої інстанції про правомірність
застосування до позивача штрафної
санкції з вказаного порушення в
розмірі 1727,20 грн. (863,60 грн. х 2).

Згідно ст. 21 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» до суб'єктів підприємницької
діяльності, що не ведуть або ведуть з
порушенням встановленого порядку
облік товарів за місцем реалізації та
зберігання, застосовується фінансова
санкція у розмірі подвійної вартості
не облікованих товарів за цінами
реалізації, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Статтею 6 Закону №265/95-ВР встановлено,
що облік товарних запасів фізичною
особою - суб'єктом підприємницької
діяльності ведеться у порядку,
визначеному чинним законодавством, а
юридичною особою (її філією,
відділенням, іншим відокремленим
підрозділом) - у порядку, визначеному
відповідним національним положенням
(стандартом) бухгалтерського обліку.
Облік ведеться з урахуванням
особливостей, встановлених для
суб'єктів малого підприємництва.
Обов'язок із ведення обліку товарних
запасів не застосовується до осіб, які
відповідно до законодавства
оподатковуються за правилами, що не
передбачають ведення обліку придбаних
або проданих товарів.

Згідно ст.1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» бухгалтерський
облік - процес виявлення, вимірювання,
реєстрації, накопичення, узагальнення,
зберігання та передачі інформації про
діяльність підприємства зовнішнім та
внутрішнім користувачам для прийняття
рішень.

Відповідно до Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 9 «Запаси»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України № 246 від 20.10.1999,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 02.11.1999 за N 751/4044, яке
визначає методологічні засади
формування у бухгалтерському обліку
інформації про запаси і розкриття її у
фінансовій звітності, розроблена
методологія та порядок визнання та
первісної оцінки запасів, оцінки
запасів на дату балансу та розкриття
інформації про запаси в примітках до
фінансової звітності.

Вказане Положення (стандарт) визначає
що запаси - це активи, які, зокрема, і
утримуються для подальшого продажу за
умов звичайної господарської
діяльності. Придбані (отримані) або
вироблені запаси зараховуються на
баланс підприємства за первісною
вартістю.

Разом з тим цим Положенням (стандартом)
безпосередньо не регламентовано
порядок організації та обліку запасів.

Згідно ст. 8 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» питання
організації бухгалтерського обліку на
підприємстві належать до компетенції
його власника (власників) або
уповноваженого органу (посадової
особи) відповідно до законодавства та
установчих документів.

Підприємство самостійно визначає за
погодженням з власником (власниками)
або уповноваженим ним органом
(посадовою особою) відповідно до
установчих документів облікову
політику підприємства; обирає форму
бухгалтерського обліку як певну
систему регістрів обліку, порядку і
способу реєстрації та узагальнення
інформації в них з додержанням єдиних
засад, встановлених цим Законом, та з
урахуванням особливостей своєї
діяльності і технології обробки
облікових даних; затверджує правила
документообороту і технологію обробки
облікової інформації, додаткову
систему рахунків і регістрів
аналітичного обліку; може виділяти на
окремий баланс філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи, які зобов'язані вести
бухгалтерський облік, з наступним
включенням їх показників до фінансової
звітності підприємства.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Інформація, що міститься у прийнятих до
обліку первинних документах,
систематизується на рахунках
бухгалтерського обліку в регістрах
синтетичного та аналітичного обліку
шляхом подвійного запису їх на
взаємопов'язаних рахунках
бухгалтерського обліку. Дані
аналітичних рахунків повинні бути
тотожні відповідним рахункам
синтетичного обліку на перше число
кожного місяця. При цьому самі
господарські операції повинні бути
відображені в облікових регістрах у
тому звітному періоді, в якому вони
були здійснені.

В контексті спірних правовідносин на
законодавчому рівні встановлений
обов'язок суб'єктів господарювання
вести облік товарних запасів за місцем
їх реалізації, проте виконання цього
обов'язку не можна пов'язувати з
наявністю за місцем реалізації товару
тих чи інших первинних документів.
Закон не визначає обов'язку особи
зберігати документи первинного обліку
(накладні) саме за місцезнаходженням
товару, оскільки їх наявність чи
відсутність жодним чином не свідчить
про ведення підприємством обліку
товарних запасів за місцем їх продажу.

Як вбачається з матеріалів справи, факт
ведення позивачем обліку товарів з
порушенням Положень (стандартів)
бухгалтерського обліку в Україні під
час перевірки податковим органом не
встановлений, а твердження відповідача
щодо відсутності у позивач товарних
накладних на товар, перелічений у
Відомості про результати перевірки
щодо повноти оприбуткування,
реалізації та фактичних залишків
запасів, спростовується наявними в
матеріалах справи доказами.

Отже колегія суддів вважає
безпідставним застосування
відповідачем до позивача штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 1727,20 грн.

Стосовно виявленого податковим
органом порушення позивачем п.13 ст.3
Закону 265/95-ВР колегія суддів також
погоджується з судом першої інстанції
про правомірність застосування
штрафної санкції в розмірі 3406,25 грн.

Згідно п.13 ст.3 Закону №265/95-ВР суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку
використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня.

Відповідно до звіту денного від 20.01.2010
сума грошових коштів в реєстраторі
розрахункових операцій становила 101,15
грн.

В той же час, як вбачається з матеріалів
справи, сума готівкових коштів на місці
проведення розрахунків склала 799,65 грн.
(каса кафе-бару - 532,55 грн., каса з місця
реалізації розливного пива - 267,10 грн.).

За поясненнями бармену від 20.01.2010 (а.с.55),
різниця в касі в сумі 431,40 грн. виникла у
зв'язку з тим, що грошові кошти були
відкладені для розрахунку з
постачальниками за придбаний товар.
Розбіжності в сумі 267,10 грн. виникли у
зв'язку з тим, що на місці проведення
розрахунків касовий апарат відсутній,
оскільки знаходиться в сусідньому
приміщенні (письмові пояснення
продавця від 20.01.2010 - а.с.56).

Наведені в поясненнях обставини не
можуть бути прийняті в якості підстави,
яка б звільняла позивача від
відповідальності за недотримання
наведеної вище норми.

Відповідно до ст.2 Закону №265/95-ВР місце
проведення розрахунків, це місце, де
здійснюються розрахунки із покупцем за
продані товари (надані послуги) та
зберігаються отримані за реалізовані
товари (надані послуги) готівкові
кошти, а також місце отримання покупцем
попередньо оплачених товарів (послуг)
із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо.

Відповідно до п.1.2 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого Постановою Правління
Національного банку України від 15.12.04 №
637, каса - це приміщення або місце
здійснення готівкових розрахунків, а
також приймання, видачі, зберігання
готівкових коштів, інших цінностей,
касових документів.

Згідно п.4.1 того ж Положення з метою
забезпечення здійснення розрахунків
готівкою підприємства повинні мати
касу, а їх керівники мають забезпечити
належне облаштування цієї каси та
надійне зберігання готівкових коштів у
ній. Якщо з вини керівників не були
створені належні умови для
забезпечення схоронності коштів під
час їх зберігання і транспортування, то
вони несуть за це відповідальність у
встановленому законодавством України
порядку.

Зберігання в касі готівки та інших
цінностей, що не належать цьому
підприємству, забороняється.

Відповідно до затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 15.06.06 № 833 Порядку провадження
торговельної діяльності та правил
торговельного обслуговування
населення забороняється зберігання на
місці проведення розрахунку (в касі,
грошовому ящику, сейфі тощо) готівки, що
не належить суб'єкту господарювання, а
також особистих речей касира чи інших
працівників.

Виходячи з наведених вище правових
норм, фактичних обставин справи,
твердження позивача, що частина коштів
не є коштами, прийнятими при здійсненні
розрахункових операцій, колегія суддів
не приймає, як недоведене у
встановленому порядку. Матеріали
справи не спростовують факту
невідповідності суми грошових коштів
на суму 681,25 грн. та не підтверджують
тієї обставини, що грошові кошти, які
знаходились під час перевірки, мали
іншу правову природу і які за правилами
повинні бути відокремлені від
загальної маси грошових коштів, що
знаходяться на місці проведення
розрахункової операції.

Отже, зважаючи на викладене, колегія
суддів приходить до висновку щодо
правомірного застосування
відповідачем штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 3406,25 грн.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій № від 01.02.2010 є
протиправним та підлягає скасуванню в
частині застосування суми штрафних
санкцій в загальному розмірі 1727,20 грн.

Згідно з пунктом 1.2 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15
грудня 2004 р. № 637, оприбуткування
готівки - це проведення підприємствами
і підприємцями обліку готівки в касі на
повну суму її фактичних надходжень у
касовій книзі, книзі обліку доходів і
витрат, книзі обліку розрахункових
операцій.

Касова книга - документ установленої
форми, що застосовується для
здійснення первинного обліку готівки в
касі.

Книга обліку розрахункових операцій
(КОРО) - прошнурована і належним чином
зареєстрована в органах державної
податкової служби України книга, що
містить щоденні звіти, які складаються
па підставі відповідних розрахункових
документів щодо руху готівкових
коштів, товарів (послуг).

Відповідно до пункту 2.6 Положення уся
готівка, що надходить до кас, має
своєчасно (у день одержання готівкових
коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися.

У разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням
реєстратора розрахункових операцій
або використанням розрахункової
книжки оприбуткуванням готівки є
здійснення обліку готівкових коштів у
повній сумі їх фактичних надходжень у
книзі обліку розрахункових операцій на
підставі фіскальних звітних чеків
реєстратора розрахункових операцій
(даних розрахункової книжки).

Суми готівки, що оприбутковуються,
мають відповідати сумам, визначеним у
відповідних касових (розрахункових)
документах.

Розроблений на виконання Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» Порядок
реєстрації та ведення книг обліку
розрахункових операцій і
розрахункових книжок, затверджений
наказом Державної податкової
адміністрації України № 614 від 01.12.2000,
передбачає при використанні книги ОРО,
зареєстрованої на РРО, підклеювання
фіскальних звітних чеків на
відповідних сторінках книги ОРО;
щоденне виконання записів про рух
готівки та суми розрахунків, при цьому
дані за сумами, отриманими від покупців
(клієнтів), та дані за сумами, виданими
покупцям (клієнтам), записуються окремо
(п.7.5 Порядку).

Виходячи з наведених норм вбачається,
що процедура оприбуткування готівки в
касах полягає в роздрукуванні
фіскального звітного чеку та у
здійсненні запису в книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
відповідного Z-звіту.

Фіскальний звітний чек - документ
встановленої форми, надрукований
реєстратором розрахункових операцій,
що містить дані денного звіту, під час
друкування якого інформація про обсяг
виконаних розрахункових операцій
заноситься до фіскальної пам'яті (ст.2
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг»).

Денний звіт - документ встановленої
форми, надрукований реєстратором
розрахункових операцій, що містить
інформацію про денні підсумки
розрахункових операцій, проведених з
його застосуванням (ст.2 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг»).

Відповідно до п.2 Вимог щодо реалізації
фіскальних функцій реєстраторами
розрахункових операцій для різних сфер
застосування, затверджених Постановою
Kабінетом Міністрів України №199 від
18.02.2002, Z-звіт - це денний звіт з
обнулінням інформації в оперативній
пам'яті та занесенням її до фіскальної
пам'яті реєстратора.

З матеріалів справи вбачається, не
заперечується сторонами, що позивачем
проведення розрахунків здійснювалося
із застосуванням реєстратора
розрахункових операцій із
роздрукуванням Z-звітів, які у
подальшому вклеювались у КОРО, проте до
книги ОРО позивачем не внесено записи
про облік руху готівки у період з 16.01.2010
по 20.01.2010 на загальну суму 2664,13 грн.

При цьому вбачається, що повним звітом
фіскальної пам'яті, знятого на РРО
20.01.2010 о 17:37:03 год., зафіксовано
проведення позивачем розрахунків з
використання РРО.

Виходячи з наведеного вище, колегія
суддів вважає, що позивачем здійснено
певні дії по оприбуткуванню готівки.
Сума готівкових коштів у розмірі 2664,13
грн. проведена позивачем через
зареєстрований та опломбований у
встановленому законом порядку
реєстратор розрахункових операцій
відповідно до вимог Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

Роздрукування касових чеків при
проведенні розрахункової операції, а в
кінці дня виконання Z-звіту не може
свідчити про не оприбуткування
готівки, оскільки відповідна сума
готівки залишена у фіскальній пам'яті
реєстратора розрахункових операцій,
відображена у роздрукованих
фіскальних звітних чеках, які були
підклеєні до відповідного розділу
книги обліку розрахункових операцій.

Жодна норма законодавства не визначає,
що незаповнення окремого розділу КОРО
(в даному випадку граф 1-5 на сторінці 7) є
беззаперечним доказом
неоприбуткування готівки.

Відповідно до абз. 3 ст. 1 Указу
Президента України «Про застосування
штрафних санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки» №436/95 від
12.06.1995 за неоприбуткування, неповне
та/або несвоєчасне оприбуткування у
касах готівки передбачено штраф у
п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми.

Відповідальність за порушення порядку
оприбуткування готівки та порядку
ведення книги обліку розрахункових
операцій, зокрема, нездійснення
(несвоєчасне здійснення) запису до КОРО
в разі наявності в ній роздрукованого
Z-звіту не встановлена.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
дійшла висновку, що підстави для
застосування до позивача штрафних
санкцій, передбачених п.1 Указу
Президента України «Про застосування
штрафних санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки» від 12.06.1995
№ 436/95, відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що постанова суду
першої інстанції від 21.10.2010 підлягає
частковому скасуванню, а апеляційна
скарга позивача - частковому
задоволенню, оскільки доводи
апеляційної скарги спростовують
досліджені у справі докази, а отже є
підставою для скасування постанови
суду.

Керуючись ст.ст.198, 202, 205, 207 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «ЛУЧ-СТ»
задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 21.10.2010 у
справі № 2а-3551/10/0870 скасувати.

Позов задовольнити частково.

Скасувати рішення Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Запоріжжя про застосування
штрафних (фінансових) санкцій №
від 01.02.2010.

Скасувати рішення Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Запоріжжя про застосування
штрафних (фінансових) санкцій №
від 01.02.2010 в частині застосування до
товариства з обмеженою
відповідальністю «ЛУЧ-СТ» штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 1727,20 грн.

В решті позову відмовити.

Постанова апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко

Суддя:
Н.А. Бишевська