Справа № 9101/142705/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"28" березня 2014 р.
справа № 2а-0805-5194/11
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Вільнянського
районного суду Запорізької області від
20 жовтня 2011 р., прийняту у порядку
скороченого провадження,

у справі № 2а-0805-5194/11

за позовом ОСОБА_1

до управління праці та
соціального захисту Вільнянської
районної державної адміністрації
Запорізької області

про визнання протиправною
бездіяльність та зобов'язання вчинити
певні дії,-

встановив:

У серпні 2011 року позивач
звернувся з позовом до суду першої
інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії
відповідача під час проведення
виплати одноразової щорічної допомоги
по ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»;

- зобов'язати відповідача
провести перерахунок та виплату
разової щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірі чотирьох
мінімальних заробітних плат за 2008-2011
роки з урахуванням раніше сплачених
сум.

Постановою Вільнянського
районного суду Запорізької області від
20 жовтня 2011 року позивачу відмовлено у
задоволенні позову в частині позовних
вимог за 2011 рік. Позов в частині вимог
за період з 2008 року по 2010 рік залишено
без розгляду.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач оскаржив її в
апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального. Зокрема,
позивач зазначив, що відповідно до
статті 76 Закону України "про
використання ядерної енергії та
радіаційну безпеку" право на надання
позову про відшкодування ядерної
шкоди, заподіяної життю та здоров'ю
особи, не обмежується строком давності.

Просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нову
постанову про задоволення позову.

Дослідивши докази, наявні в
матеріалах справи, перевіривши в межах
доводів апеляційної скарги дотримання
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
апеляційний суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач перебуває на обліку у
відповідача, як особа, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії, має інвалідність третьої
групи та, відповідно до ст. 48 Закону
України "Про соціальний статус
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", має право
на отримання щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірі 4 мінімальних
заробітних плат.

Позивач звернувся до суду першої
інстанції у серпні 2011 року та просив
задовольнити позовні вимоги за 2008-2011
рр.

З відповіді відповідача від 20.10.2011 року
№05/1953 вбачається, що щорічну допомогу
на оздоровлення за 2008-2010 рр. позивач
отримав у січні 2008, в липні 2009 року та
червні 2010 року.

Відповідно до ч.2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку.

Питання пов'язані зі строком звернення
до суду безпосередньо врегульовані ст.
99, 100 КАС України. Винятків з цього
загального правила інший закон по
відношенню до спірних правовідносин не
визначає.

Тому, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позов в частині вимог 2008-2010 року слід
залишити без зрозгляду.

Щорічна допомога на оздоровлення
позивачу виплачується відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№ 562 від 12 липня 2005 року "Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", якою
встановлено щорічну допомогу
інвалідам 3 групи у сумі 90 гривень.

Разом з тим, пунктом 6 частини 1 статті 92
Конституції України встановлено, що
виключно законами визначаються,
зокрема, основи соціального захисту.

Відповідно до статті 113 Конституції
України Кабінет Міністрів України у
своїй діяльності керується
Конституцією та законами України, а
також указами Президента України та
постановами Верховної Ради України,
прийнятими відповідно до Конституції
та законів України.

У 2011 році зміст статті 48 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" не
змінювався, а дія зазначеної статті не
призупинялася.

Відповідно до частини 4 статті 9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, постанова
Кабінету Міністрів України № 562 від 12
липня 2005 року, застосуванню не
підлягає.

На час розгляду справи судом
першої інстанції відповідач в
порушення ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" не здійснив
нарахування та виплату щорічної
допомоги на оздоровлення за 2011 рік в
розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат.

З урахуванням викладеного,
колегія суддів приходить до висновку
про задоволення позову в частині
позовних вимог за 2011 рік.

Відповідно до статті 202 КАС
України підставами для скасування
постанови суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
постанова суду підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202,
ст.205, ст.207 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Постанову Вільнянського
районного суду Запорізької області від
20 жовтня 2011 року у справі № 2а-0805-5194/11
скасувати.

Позов ОСОБА_1 в частині визнання
протиправною бездіяльність та
зобов'язання управління праці та
соціального захисту Вільнянської
районної державної адміністрації
Запорізької області здійснити
нарахування та виплату одноразової
щорічної допомоги на оздоровлення
відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за 2008-2010 рр.
- залишити без розгляду.

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати протиправною бездіяльність
управління праці та соціального
захисту Вільнянської районної
державної адміністрації Запорізької
області щодо нездійснення нарахування
ти виплати ОСОБА_1 одноразової
щорічної допомоги на оздоровлення
відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за 2011 рік.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту Вільнянської
районної державної адміністрації
Запорізької області здійснити
нарахування та виплату ОСОБА_1 щорічної
допомоги на оздоровлення за 2011 рік в
розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат відповідно до ст. 48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" з
урахуванням раніше здійснених виплат.

В задоволенні решти позовних
вимог - відмовити.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
ухвалення та оскарженню відповідно до
ч. 10 ст. 183-2 КАС України не підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун