Справа № 9101/79780/2011
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2012-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2012 рокусправа № 2а-0870/2226/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Пасічник Т.В.

за участю представників:

позивача: - Грушко А.С. дов від
03.01.2012 №5

Легкоступ Н.В. дов від 04.01.2012

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Василівському
районі Запорізької області

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 26 травня 2011
року

у справі № 2а-0870/2226/11

за позовом приватного малого
виробничо-комерційного підприємства
«Ассоль»

до Державної податкової інспекції у
Василівському районі Запорізької
області

про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення,-

встановила:

Приватне мале виробничо-комерційне
підприємство «Ассоль» звернулося до
суду з позовом до Державної податкової
інспекції у Василівському районі
Запорізької області, в якому просило
визнати нечинним податкове
повідомлення-рішення від 21.02.2007 №
/0, яким визначено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість за основним платежем в сумі
212301 грн. та штрафними (фінансовими)
санкціями в сумі 106150,50 грн.

Позов обґрунтовано неправомірністю
висновків відповідача щодо
безпідставного включення
підприємством до складу податкового
кредиту сум ПДВ за операціями з ТОВ
«Пепела» та ПП «Едельвейс-2004»,
свідоцтва платників ПДВ яких
анульовані органом державної
податкової служби. Також позивач
посилається на вирок
Орджонікідзевського районного суду
м.Запоріжжя від 16.05.2007 відносно
директора ПП «Едельвейс-2004», яким
встановлено, що останній не укладав
фіктивні угоди з позивачем, та на
відсутність будь-яких судових рішень
про скасування державної реєстрації
ТОВ «Пепела», про що зазначено в акті
перевірки.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 26 травня 2011
року адміністративний позов
задоволено.

Постанову суду мотивовано тим, що за
відсутності встановлених фактів
наявності умислу позивача на несплату
(ухилення від сплати) податків у
спірних операціях, ПМ ВКП «Ассоль» не
має відповідати за допущені з боку його
контрагентів, порушення вимог
законодавства. Самим же позивачем
дотримані вимоги податкового
законодавства щодо відображення
податкового кредиту по спірним
операціям в обліку підприємства.

Не погодившись із постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу (т.2
а. с. 252), в якій просить скасувати
постанову суду та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову. Відповідач, зазначає, що суд не
врахував того, що до закінчення
розгляду справи підприємством знищені
господарські договори, первинні
прибутково-видаткові документи,
вантажні митні декларації, акти
взаємозаліку, книга валових доходів та
витрат, подорожні листи,
товарно-транспортні накладні та інші
документи за період 2004-2007 роки, що
дозволяє зробити висновок, що таких
документів не існувало взагалі і
відповідно податковий кредит
сформований підприємством незаконно.

ПМВКП «Ассоль» проти задоволення
апеляційної скарги заперечує, вважає
оскаржжуану постанову суду першої
інстанції цілком обґрунтованою і
законною, зазначаючи, що податкові
органи не можуть нараховувати податок
на додану вартість та накладати
штрафні санкції на покупця при
несплаті цього податку продавцем,
оскільки чинне законодавство не
встановлює підстав для такого
нарахування та накладення штрафних
санкцій.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, у період з 01.02.2007 по
07.02.2007 Державною податковою інспекцією
у Василівському районі Запорізької
області проведено невиїзну
документальну перевірку приватного
малого виробничо-комерційного
підприємства "Ассоль" з питань
правильності нарахування податку на
прибуток та податку на додану вартість
за період 01.06.2005 по 30.09.2006, за
результатами якої складено акт від
14.02.2007 № 18/23/20470908.

Перевіркою встановлені порушення пп.
7.7.1 п. 7.7, пп 7.2.3, 7.2.4 п. 7.2, пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість», внаслідок чого занижено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 212301 грн., у
тому числі по періодах: червень 2005 року
- 11095 грн., липень 2005 року - 13693, серпень 2005
року 7889 грн., вересень 2005 року - 21143 грн.,
жовтень 2005 року - 15720 грн., листопад 2005
року - 9253 грн., грудень 2005 року - 19372 грн.,
січень 2006 року - 18823 грн., лютий 2006 року -
22013 грн., березень 2006 року - 25141 грн.,
квітнень 2006 року - 27303 грн., серпень 2006
року - 19010 грн., вересень 2006 грн. 1855 грн.

Висновки акту перевірки про заниження
податку на додану вартість в розмірі
212301 грн. по взаємовідносинах позивача
з ПП «Едельвейс-2004» та ТОВ «Пепела»
обґрунтовані тим, що позивач не мав
права включати до податкового кредиту
суму податку сплаченого ПП
«Едельвейс-2004» та ТОВ «Пепела»,
відносно яких є судові рішення про
визнання нечинними записів про
проведення державної реєстрації з
моменту державної реєстрації
відповідно з 15.03.2005 та 06.05.2006, визнання
нечинними свідоцтв платників ПДВ і
всіх первинних бухгалтерських та
фінансових документів з моменту
державної реєстрації, оскільки
складені ПП «Едельвейс-2004» та ТОВ
«Пепела» податкові накладні є
недійсними.

За результатами проведеною Державною
податковою інспекцією у Василівському
районі Запорізької області прийнято
податкове повідомлення-рішення від
21.02.2007 № /0, яким позивачу
визначені податкові зобов'язання з
податку на додану вартість за основним
платежем в сумі 212301 грн. та штрафними
(фінансовими) санкціями в сумі 106150,5 грн.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції.

Спірним є питання щодо висновків
відповідача про неправомірність
формування Підприємством податкового
кредиту з ПДВ, сплаченого в ціні
придбання товарів (робіт, послуг)
згідно правочинів, укладених з
контрагентами ПП «Едельвейс-2004» та ТОВ
«Пепела».

Позиція податкового органу щодо
порушення позивачем приписів Закону
України «Про податок на додану
вартість», ґрунтується на судових
рішеннях, а саме:

- на рішенні Василівського районного
суду Запорізької області від 21.07.2006,
яким визнано нечинним Статут ТОВ
"Пепела" з моменту реєстрації 06.05.2006,
визнано нечинним запис про проведення
державної реєстрації ТОВ "Пепела" з
моменту реєстрації - 06.05.2006, визнано
нечинним Свідоцтво платника податку на
додану вартість ТОВ "Пепела" з моменту
реєстрації - 06.05.2006, визнано нечинним
всі первинні бухгалтерські і фінансові
документи ТОВ "Пепела" з моменту
реєстрації - 06.05.2006.

- на рішенні Заводського районного суду
м.Запоріжжя від 19.05.2006, яким визнано
нечинним другу реєстрацію Статуту ПП
"Едельвейс-2004" з моменту перереєстрації
з 15.03.2005, визнано нечинним запис про
проведення державної перереєстрації -
з 15.03.2005, визнати нечинним свідоцтво
платника ПДВ ПП "Едельвейс-2004" - з 15.03.2005,
визнано нечинним всі первинні
бухгалтерські та фінансові
документами з реквізитами ПП
"Едельвейс-2004" з моменту реєстрації -
15.03.2005.

При цьому в акті перевірки від 14.02.2007
зазначено, що ДПІ у Василівському
районі було надано письмовий запит до
ПМВКП "Ассоль" про підтвердження
взаємовідносин, надання пояснень та
підтверджуючих документів (вих. № 551/10/23
від 30.11.2006 ).

ПМВКП "Ассоль" надало пояснення та
ксерокопії первинних документів
(договорів поставки, специфікацій до
договорів, видаткових накладних,
податкових накладних та платіжних
доручень) за 2005-2006 р.р., які
підтверджують наявність
взаємовідносин ТОВ "Пепела" та ПП
«Едельвейс-2004».

Також в акті перевірки наведені
таблиці накладних, платіжних доручень
та податкових накладних, наданих
підприємством, що підтверджують
взаємовідносини позивача з ТОВ "Пепела"
та з ПП «Едельвейс-2004» з поставки
(купівлі-продажу) товарів.

У розділі 2 Порядку оформлення
результатів невиїзних документальних,
виїзних планових та позапланових
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого Наказом
ДПА України від 10.08.2005 № 327,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 25.08.2005 р. за № 925/11205,
визначено, що акт невиїзної
документальної, виїзної планової чи
позапланової перевірок складається з
чотирьох частин: вступної, загальних
положень, описової частини та
висновку.

Так, згідно положень п.п.2.3.2 п.2.3 Порядку
№ 327 описова частина акта невиїзної
документальної, виїзної планової чи
позапланової перевірок складається
таким чином:

за кожним відображеним в акті
фактом порушення податкового
законодавства необхідно:

висвітлити показники, які
відображаються суб'єктом
господарювання у податковій та іншій
звітності, та фактичні показники,
виявлені у ході перевірки на підставі
первинних документів податкового та
бухгалтерського обліку суб'єкта
господарювання у розрізі періодів у
грошових одиницях, передбачених
звітністю;

зазначити первинний документ, на
підставі якого вчинено записи у
податковому та бухгалтерському
обліку (навести кореспонденцію
рахунків операцій), та інші докази, що
достовірно підтверджують наявність
факту порушення;

у разі відсутності первинних
документів або ненадання для
перевірки первинних та інших
документів, що підтверджують факт
порушення, зазначити перелік цих
документів. При цьому до акта
перевірки додаються пояснення
посадових осіб або інших працівників
суб'єкта господарювання (у межах їх
компетенції), що перевіряється, щодо
відсутності первинних та інших
документів.

Згідно п.п.2.3.5 п.2.3 Порядку № 327 у
випадках відсутності податкового
обліку або порушення порядку його
ведення даний факт фіксується в
описовій частині акта.

При цьому, колегія суддів звертає
увагу, що в акті перевірки від 14.02.2007
податковим органом не досліджувались
первинні документи, надані до
перевірки підприємством; зазначено
лише про їх наявність, що свідчить про
порушення податкових органом порядку
оформлення вказаного акту перевірки.

Крім того, наведене свідчить про
безпідставність посилань скаржника на
те, що до закінчення розгляду справи
підприємством знищені господарські
договори, первинні
прибутково-видаткові документи,
вантажні митні декларації, акти
взаємозаліку, книга валових доходів та
витрат, подорожні листи,
товарно-транспортні накладні та інші
документи за період 2004-2007 роки, що, на
думку відповідача, дозволяє зробити
висновок, що таких документів не
існувало взагалі і відповідно
податковий кредит сформований
підприємством незаконно.

Щодо суті виявленого порушення, то
згідно п.5.1 ст.5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
від 28.12.94 № 334/94-ВР валові витрати
виробництва та обігу (далі - валові
витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону №
334/94-ВР не належать до складу валових
витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Згідно п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість» від
03.04.97 № 168/97 податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Якщо у подальшому такі товари (послуги)
починають використовуватися в
операціях, які не є об'єктом
оподаткування згідно зі статтею 3 цього
Закону або звільняються від
оподаткування згідно зі статтею 5 цього
Закону, чи основні фонди переводяться
до складу невиробничих фондів, то з
метою оподаткування такі товари
(послуги), основні фонди вважаються
проданими за їх звичайною ціною у
податковому періоді, на який припадає
початок такого використання або
переведення, але не нижче ціни їх
придбання (виготовлення, будівництва,
спорудження).

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону
№ 168/97 встановлено заборону на
включення до податкового кредиту
будь-яких витрат по сплаті податку, що
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями.

Системний аналіз правових норм
свідчить про те, що податкова накладна
як звітний податковий документ, що є
підставою для включення покупцем у
податковому обліку до податкового
кредиту сум податку на додану вартість,
сплачених (нарахованих) у зв'язку з
придбанням товарів (робіт, послуг), що
підлягають використанню в його
господарській діяльності, має таке
юридичне значення при обов'язковій
умові нарахування податку та
виписування податкової накладної
особою, яка зареєстрована як платник
податку на додану вартість у порядку,
встановленому ст.9 Закону № 168.

Наявність податкових накладних,
підтверджуючих господарські операції
Підприємства з ТОВ «Пепела» та ПП
«Едельвейс-2004» та надання цих
накладних позивачем відповідачу під
час проведення перевірки зафіксована в
самому акті перевірки від 14.02.2007.

При цьому, будь-яких зауважень щодо
порушення порядку складання цих
податкових накладних або встановлення
їх недійсності акт перевірки не
містить.

Також в акті перевірки від 14.02.2007
відсутні посилання на порушення
відображення підприємством
вищевказаних господарських операцій в
бухгалтерському та податковому обліку
позивача, що свідчить про
правомірність відображення
господарських операцій з придбання
товарів (робіт, послуг) в
бухгалтерському та податковому обліку
позивача і спричинення реальних змін
майнового стану платника податків.

Згідно пунктами 9.4, 9.5, 9.6, 9.8 цієї статті
Закону № 168/97 про реєстрацію особи
платником податку на додану вартість
їй органом державної служби надається
свідоцтво про реєстрацію як платника
податку. Свідоцтво про реєстрацію діє
до дати його анулювання.

Докази, які б свідчили про відсутність
у контрагентів позивача статусу
платника ПДВ на момент здійснення
господарської операції, відповідачем
суду не надані.

Наявні ж в матеріалах справи акти про
анулювання реєстрації платників
податку на додану вартість ТОВ
«Пепела» та ПП «Едельвейс-2004» - акти №
277 та № 276 відповідно, складені 30.11.2006, а
остання господарська операція з ПП
"Едельвейс-2004" була проведена у квітні
2006 року, з ТОВ "Пепела" - вересні 2006 року.

Щодо визнання вищевказаними судовими
рішення нечинними всіх первинних
бухгалтерських та фінансових
документів з реквізитами ПП
"Едельвейс-2004" та ТОВ "Пепела", визнання
нечинним запису про проведення
державної реєстрації ПП "Едельвейс-2004"
та ТОВ "Пепела" з моменту реєстрації
тощо, то статтею 18 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців»
передбачено, що якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то вони вважаються достовірними
і можуть бути використані у спорі з
третьою особою, доки до них не внесено
відповідних змін.

Тобто визнання недійсними установчих
документів юридичної особи та подальше
анулювання свідоцтва платника ПДВ самі
по собі не призвели до недійсності всіх
угод, укладених з моменту державної
реєстрації такої особи до моменту
виключення її з державного реєстру та
не позбавило правового значення видані
за цими господарськими операціями
податкові накладні.

Стосовно посилань податкового органу
на судові рішення колегія суддів
зазначає наступне:

Стаття 72 КАС України визначає підстави
для звільнення від доказування, згідно
ч.1 якого обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З матеріалів справи вбачається, що:

- постанова Василівського районного
суду Запорізької області від 21.07.2006,
якою позов ДПА у Запорізькій області до
ОСОБА_3, третя особа - державний
реєстратор виконавчого комітету
Запорізької міської ради про визнання
нечинним статуту, запису про
проведення державної реєстрації,
свідоцтва платника ПДВ, первинних
бухгалтерських та фінансових
документів ТОВ «Пепела» задоволений та
визнано нечинним статут ТОВ «Пепела»,
запис про проведення державної
реєстрації ТОВ «Пепела», свідоцтво
платника ПДВ ТОВ «Пепела», всі первинні
бухгалтерських і фінансові документи
ТОВ «Пепела» з моменту реєстрації
06.05.2006, скасована ухвалою апеляційного
суду Запорізької області від 16.05.2007,
провадження у справі закрито, тобто
вказана постанова не набрала законої
сили (т.1, а. с.52, 53).

- постанова Заводського районного суду
м.Запоріжжя у справі № 2-а-27/06 за позовом
ДПА у Запорізькій області до ОСОБА_4,
третя особа - державний реєстратор
Запорізької міської ради, відповідно
до якої визнано нечинним другу
реєстрацію статуту ПП «Едельвейс-2004» з
моменту перереєстрації 15.03.2005, визнано
нечинним запис про проведення
державної перереєстрації ПП
«Едельвейс-2004» з моменту
перереєстрації 15.03.2005, визнано
нечинним свідоцтво платника ПДВ ПП
«Едельвейс-2004» № 11853590 з моменту
перереєстрації ПП «Едельвейс-2004» -
15.03.2005, визнані нечинними всі первинні
бухгалтерські та фінансові
документами з реквізитами ПП
«Едельвейс-2004» з моменту
перереєстрації 15.03.2005, ухвалена 19.05.2006
та набрала законної сили 29.05.2006, тобто
після здійснення господарських
операцій між позивачем та ПП
«Едельвейс-2004», які мали місце в червні
2005 року, квітні 2006 року і не
приймаються колегією суддів до уваги з
наведених вище підстав (т.1, а. с.77 78).

Згідно приписів ч.4 ст.72 КАС України
підставою для звільнення від
доказування є вирок суду в
кримінальній справі або постанова суду
у справі про адміністративний
проступок, які набрали законної сили.

При цьому обов'язковими такий вирок
суду для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду, є
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою.

Колегія суддів зауважує, що
відповідачем не надано вироків суду по
кримінальних справах щодо посадових
осіб контрагента позивача - ТОВ
«Пепела». Матеріали ж кримінальних
справ (зокрема, пояснення) не є вироком
суду.

Щодо контрагента позивача - ПП
«Едельвейс-2004» колегія суддів звертає
увагу, що вже після проведення
перевірки мав місце вирок
Орджонікідзевського районного суду
м.Запоріжжя від 16.05.2007, яким ОСОБА_4 -
директора ПП «Едельвейс-2004» засуджено
за ч.2 ст.205, ч.3 ст.209, ч.2 ст.366 КК України,
останній визнаний винним, зокрема, за
придбання суб'єкта підприємницької
діяльності з метою прикриття
незаконної діяльності, що заподіяло
велику матеріальну шкоду державі.

Даним вироком встановлено, що в період
часу з 15.02.2005 по 01.09.2006 директор ПП
«Едельвейс-2004» ОСОБА_4 уклав з
суб'єктами підприємницької діяльності
ТОВ «Днепровест», ТОВ «Траст-КП», ТОВ
«СВВ ЛТД», ТОВ «Стек», ТОВ «Віас груп»
фіктивні угоди на поставку
різноманітних товарів, робіт та послуг,
зобов'язання за якими не виконувались.

Вироком суду не встановлено факт
укладення фіктивних угод між ПП
«Едельвейс-2004» та позивачем, у зв'язку з
чим, враховуючи вищенаведені положення
ч.4 ст.72 КАС України, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
кримінальні дії ОСОБА_4 не мають
відношення до позивача та не впливають
на право ПМВКП «Ассоль» по формуванню
податкового кредиту по
взаємовідносинам з ПП «Едельвейс-2004»
за наслідками здійснених реальних
господарських операцій.

При цьому, колегія суддів звертає
увагу, що статтею 61 Конституції України
встановлений індивідуальний характер
відповідальності юридичної особи.

Отже, з огляду на викладене, колегія
суддів вважає правомірним задоволення
судом першої інстанції позовних вимог
про скасування податкового
повідомлення-рішення ДПІ у
Василівському районі № /0 від
21.07.2007, яким підприємству безпідставно
донараховане податкове зобов'язання з
податку на додану вартість на загальну
суму 318 451,50 грн., у т. ч. 212 301 грн. - за
основним платежем, 106 150,50 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції під час
розгляду даної справи об'єктивно,
повно, всебічно дослідив обставини, які
мають суттєве значення для вирішення
справи, дав їм правильну юридичну
оцінку, застосував до правовідносин, як
виникли між сторонами по справі норми
права, які регулюють саме ці
правовідносини і зробив обґрунтований
висновок про задоволення позовних
вимог.

Передбачених статтею 202 КАС України
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нового
судового рішення не вбачається, у
зв'язку з чим колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Василівському
районі Запорізької області залишити
без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 26 травня 2011
року у справі № 2а-0870/2226/11 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко