Справа № 809/756/14
Суддя: Грицюк П.П.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"22" травня 2014
р.
Справа № 809/756/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Грицюка П.П.

при секретарі Ткачук І.М.

за участю представника
відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: товариства з
обмеженою відповідальністю
"САВ-ДІСТРИБЬЮШН"

до відповідача: Інспекції з питань
захисту прав споживачів в
Івано-Франківській області

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Міністерство
економічного розвитку і торгівлі
України

про визнання протиправними
та скасування наказу №257 від 12.11.2013
року, припису №0593 від 12.11.2013 року,
постанови №393 від 25.11.2013 року, визнання
незаконними дій щодо проведення
перевірки,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "САВ-ДІСТРИБЬЮШН"
(далі-позивач) звернулося в суд з
адміністративним позовом до Інспекції
з питань захисту прав споживачів в
Івано-Франківській області
(далі-відповідач) про визнання
протиправними та скасування наказу №257
від 12.11.2013 року, припису №0593 від 12.11.2013
року, постанови №393 від 25.11.2013 року,
визнання незаконними дій щодо
проведення перевірки.

Ухвалою Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 07.04.2014 року
залучено Міністерство економічного
розвитку і торгівлі України до справи,
як третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача (а.с. 85-86).

Позовні вимоги мотивовані тим, що в
порушення вимог ч. 1 ст. 6 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності", на підставі депутатського
звернення, відповідачем проведено
перевірку з питань дотримання
законодавства про захист прав
споживачів, за результатами якої
складено акт №0593 від 12.11.2013 року.
Порушення закону, на думку позивача,
полягає в тому, що відповідачем
проведено перевірку якості продукції,
додержання обов’язкових вимог щодо
безпеки продукції, а також додержання
правил торгівлі та надання послуг при
торгівлі непродовольчими товарами,
проте в депутатському зверненні, як
підстави проведення позапланової
перевірки, вказано на потребу
перевірки лише факту продажу
контрафактної продукції, що не входить
в межі компетенції відповідача, а також
товарів, які не сертифіковані
(заборонені для продажу) в Україні.
Встановлені відповідачем факти
відсутності доступної, достовірної та
своєчасної інформації на
підтвердження якості та безпеки щодо
окремих товарів, зазначені в акті
перевірки, до винесення оскаржуваної
постанови про накладення стягнень
позивачем усунуті, проте незважаючи на
вжиті позивачем заходи з метою
уникнення непорозумінь та конфліктних
ситуацій відповідачем застосовано
штраф в розмірі 14771,20 грн. Просить суд
визнати незаконним та скасувати наказ
про проведення перевірки від 12.11.2013
року за №257, визнати незаконними дії
відповідача щодо проведення перевірки
та складення акту №0593 від 12.11.2013 року,
визнати незаконним та скасувати припис
від 12.11.2013 року за №0593 та постанову про
накладення стягнень №393 від 25.11.2013 року
та визнати незаконними дії щодо
проведення перевірки в магазині
"Фокстрот", що знаходиться у м.
Івано-Франківську, вул. Мазепи, 168 б.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, направив на
адресу суду заяву, згідно якої просив
розгляд справи проводити за
відсутності представника позивача.
Позовні вимоги підтримує у повному
обсязі (а.с.121).

Представник відповідача проти позову
заперечила, в обґрунтування своїх
заперечень у судовому засіданні
пояснила, що посадовими особами
відповідача проведено перевірку на
предмет дотримання вимог чинного
законодавства України про захист прав
споживачів в межах компетенції з
дотриманням вимог Закону України, а
виконання позивачем оскаржуваного
припису шляхом усунення ним виявлених
порушень додатково підтверджує їх
наявність та не звільняє останнього
від відповідальності. Вважає позовні
вимоги не обгрунтованими та
безпідставними, просила у задоволенні
позову відмовити.

Представник Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України в судове
засідання не прибув, направив на адресу
суду письмові пояснення (а.с. 110-113). В
поясненнях представник третьої особи
зазначив, що відповідно до абзацу 2
підпункту 10 пункту 4 Положення про
Міністерство економічного розвитку і
торгівлі України, затвердженого Указом
Президента України від 31.05.2011 року
№634/2011, Мінекономрозвитку України
відповідно до покладених на нього
завдань: забезпечує формування
державної політики у сфері захисту
прав споживачів та здійснює контроль
за її реалізацією. В зв'язку із
зверненням позивача та на підставі
наказу від 21.03.2014 року №339 проводилась
перевірка щодо дотримання Державною
інспекцією України з питань захисту
прав споживачів вимог законодавства у
своїй діяльності, в тому числі з питань,
які є предметом розгляду в даній
адміністративній справі. За
результатами перевірки відповідно до
наказу №472 від 14.04.2014 року наказано
Державній інспекції України з питань
захисту прав споживачів до 24.04.2014 року
скасувати накази територіальних
органів Державної інспекції України з
питань захисту прав споживачів про
проведення перевірок торговельної
мережі магазинів побутової техніки
"Фокстрот" ТОВ "САВ-ДІСТРИБЬЮШН",
предмет перевірок яких виходить за
межі питань, поставлених у
депутатському зверненні Народного
депутата України ОСОБА_2

Розглянувши позовну заяву, вислухавши
пояснення представника відповідача,
дослідивши докази, судом встановлено
наступне.

11.10.2013 року народний депутат України
звернувся до Генерального прокурора
України з проханням вчинити заходи
реагування задля припинення порушення
прав споживачів та здійснити перевірку
торгової мережі магазинів побутової
техніки "Фокстрот" на факт продажу
контрафактної продукції та товарів,
які не сертифіковані (заборонені для
продажу) в Україні (а.с.18).

06.11.2013 року Державна інспекція з питань
захисту прав споживачів, листами за
№5114-2-7/7 та №03/7-1088-2013 доручила
територіальним органам
Держспоживінспекції України здійснити
позапланові заходи з перевірки
продукції побутової техніки "Фокстрот"
на дотримання вимог законодавства у
сфері здійснення державного ринкового
нагляду та захисту прав споживачів,
перевірити факти викладені у зверненні
народного депутата України в межах
компетенції (а.с. 48, 55).

12.11.2013 року посадовими особами
Інспекції з питань захисту прав
споживачів в Івано-Франківській
області відповідно до наказу від 12.11.2013
року № 257 (а.с. 57) та на підставі
направлення від 12.11.2013 року № 277 (а.с. 56)
проведено позапланову виїзну
перевірку з питань дотримання вимог
чинного законодавства у сфері
ринкового нагляду під час реалізації
ТОВ "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" продукції у
магазині "Фокстрот", який розташований
у м. Івано-Франківськ, вул. Мазепи, 168 б.

За результатами вказаної перевірки
складено акт перевірки характеристик
продукції за № 0553 від 12.11.2013 року
(а.с.49-50). Згідно з вказаним актом
встановлено порушення вимог
законодавства, а саме відсутність
необхідної, достовірної, доступної та
своєчасної інформації про продукцію та
реалізація товарів без документів, які
засвідчують їх якість та безпеку
(а.с.50-51). Продукція, яка не відповідає
вимогам законодавства про захист прав
споживачів, після проведення перевірки
вказана в зведених даних, сумарна
вартість яких становить 49237,32 грн.
(а.с.52).

На підставі виявлених порушень, 25.11.2013
року відповідачем винесено постанову
про накладення стягнень передбачених
статтею 23 Закону України "Про захист
прав споживачів" за №393, якою на
позивача накладено штраф в розмірі
14771,20 грн. (а.с. 69), що становить 30
відсотків від вартості продукції,
продаж якої здійснювалася з порушенням
Закону України "Про захист прав
споживачів".

Досліджуючи правомірність проведення
відповідачем перевірки ТОВ
"САВ-ДІСТРИБЬЮШН" з питань дотримання
вимог чинного законодавства у сфері
ринкового нагляду під час реалізації
продукції у магазині "Фокстрот", який
розташований у м. Івано-Франківськ, вул.
Мазепи, 168 б, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) врегульовано Законом
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності".

Так, частиною 1 статті 7 цього Закону
встановлено, що для здійснення
планового або позапланового заходу
орган державного нагляду (контролю)
видає наказ, який має містити
найменування суб'єкта господарювання,
щодо якого буде здійснюватися захід, та
предмет перевірки.

Частина 2 статті 7 цього Закону
передбачає, що на підставі наказу
оформляється посвідчення (направлення)
на проведення заходу, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу державного нагляду (контролю)
(із зазначенням прізвища, ім'я та по
батькові) і засвідчується печаткою.

Частиною 1 статті 6 даного Закону
визначено підстави, необхідні для
здійснення позапланових заходів,
однією з яких є звернення фізичних та
юридичних осіб про порушення суб'єктом
господарювання вимог законодавства.
Позаплановий захід у цьому разі
здійснюється тільки за наявності згоди
центрального органу виконавчої влади
на його проведення.

Відповідно до пунктів 1, 3 Положення про
Державну інспекцію України з питань
захисту прав споживачів, затвердженого
Указом Президента України від13.04.2011
року №465, Держспоживінспекції України
є спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади у
сфері державного контролю за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, основними завданнями
якої є реалізація державної політики у
сферах: 1) державного контролю за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів і рекламу в цій сфері, 2)
державного ринкового нагляду, 3)
державного нагляду за додержанням
технічних регламентів, стандартів,
норм і правил.

Згідно частини 1 статті 26 Закону
України "Про захист прав споживачів"
спеціально уповноважений центральний
орган виконавчої влади у сфері захисту
прав споживачів та його територіальні
органи в областях, містах Києві та
Севастополі, а на території Автономної
Республіки Крим - орган виконавчої
влади Автономної Республіки Крим у
сфері захисту прав споживачів
здійснюють державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, забезпечують
реалізацію державної політики щодо
захисту прав споживачів і мають право,
зокрема, перевіряти у суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, якість продукції,
додержання обов'язкових вимог щодо
безпеки продукції, а також додержання
правил торгівлі та надання послуг;
безперешкодно відвідувати та
обстежувати відповідно до
законодавства будь-які виробничі,
складські, торгівельні та інші
приміщення цих суб'єктів.

Правові та організаційні
засади здійснення державного
ринкового нагляду і контролю
нехарчової продукції врегульовано
Законом України "Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції", пункт 4 частини 1 статті 11
якого передбачено, що з метою
здійснення ринкового нагляду органи
ринкового нагляду в межах сфер їх
відповідальності проводять перевірки
характеристик продукції, в тому числі
відбирають зразки продукції та
забезпечують проведення їх експертизи
(випробування).

Відповідно до Переліку органів
державного ринкового нагляду та сфер
їх відповідальності, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 01.06.2011 року № 573,
Держспоживінспекція є органом
державного ринкового нагляду (сфера її
відповідальності - низьковольтне
електричне обладнання).

В судовому засіданні встановлено, що
підставою для проведення позапланової
перевірки відповідача слугувало
звернення народного депутата України
ОСОБА_3, яким у зв’язку із продажем у
великих торгових мережах
контрафактної продукції та товарів,
які не сертифіковані (заборонені для
продажу) в Україні, надіслано
Генеральному прокурору України
депутатське звернення від 11.10.2013 року
за № 216-к з проханням вжити заходів
реагування для припинення порушення
прав споживачів та здійснити перевірку
торгової мережі магазинів побутової
техніки "Фокстрот" на факт продажу
контрафактної продукції та товарів,
які не сертифіковані (заборонені для
продажу) в Україні (а.с.18).

Державною інспекцією України з питань
захисту прав споживачів з метою
недопущення потрапляння на споживчий
ринок України неякісної або
небезпечної продукції доручено
територіальним органам
Держспоживінспекції України здійснити
позапланові заходи з перевірки
продукції, яка реалізується у
територіальній мережі магазинів
побутової техніки "Фокстрот" на
дотримання вимог законодавства у сфері
здійснення державного ринкового
нагляду та захисту прав споживачів.
Зокрема, Держспоживінспекції в
Івано-Франківській області доручено
здійснити позапланові заходи з
перевірки продукції, яка реалізується
у територіальній мережі магазинів
побутової техніки "Фокстрот" (м.
Івано-Франківськ, вул. Мазепи, 168 б), що
належить ТОВ "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" (а.с.55).

Інспекцією з питань захисту прав
споживачів в Івано-Франківській
області на підставі згоди Державної
інспекції України з питань захисту
прав споживачів від 06.11.2013 року за №
03/7-1088-2013 видано наказ від 12.11.2013 року №
257 про направлення на проведення
позапланової перевірки магазину
"Фокстрот" ТОВ "САВ-ДІСТРИБЬЮШН", що
знаходиться за адресою: вул. Мазепи, 168
б, м. Івано-Франківськ,
Івано-Франківської області (а.с.57).

На виконання вказаного наказу
відповідачем виписано направлення № 277
від 12.11.2013 року на проведення перевірки
характеристик продукції, що
реалізується ТОВ "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" у
магазині "Фокстрот", розташованого вул.
Мазепи, 168 б, м. Івано-Франківськ,
Івано-Франківської області. Строком
проведення перевірки з 12.11.2013 року по
13.11.2013 року (а.с.56).

Судом встановлено, що відповідно до
акту перевірки характеристик
продукції за №0593 від 12.11.2013 року
вбачається, що уповноваженими особами
відповідача позапланову виїзну
перевірку магазину "Фокстрот", що
знаходиться за адресою: вул. Мазепи, 168
б, м. Івано-Франківськ, з питань
дотримання вимог законодавства у сфері
ринкового нагляду проведено
відповідно до наказу від 12.11.2013 року №
257, на підставі направлення від 12.11.2013
року № 277 та у визначений у направленні
на проведення перевірки строк.

Таким чином, суд зазначає, що
відповідач діяв у межах наданої
законом компетенції, з дотриманням
усіх встановлених вимог та за
наявності необхідних документів для
проведення позапланової перевірки
позивача, що підтверджуються наявними
в матеріалах справи письмовими
доказами.

За таких обставин, підстави для
визнання дій відповідача щодо
проведення перевірки незаконними, як і
для визнання протиправними та
скасування наказу № 257 від 12.11.2013 року,
відсутні.

Відносини між споживачами
товарів, робіт і послуг та виробниками
і продавцями товарів, виконавцями
робіт і надавачами послуг різних форм
власності, встановлення прав
споживачів, а також визначення
механізмів їх захисту та основи
реалізації державної політики у сфері
захисту прав споживачів регулюється
Законом України "Про захист прав
споживачів" № 1023-XII від 12.05.1991 року, зі
змінами та доповненнями (далі - Закон
№1023).

У відповідності до статті 15 Закону №1023,
споживач має право на одержання
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про продукцію,
що забезпечує можливість її свідомого
і компетентного вибору. Інформація
повинна бути надана споживачеві до
придбання ним товару чи замовлення
роботи (послуги). Інформація про
продукцію не вважається рекламою.

Згідно з приписами пункту 7 частини 1
статті 23 Закону №1023, передбачено
відповідальність за відсутність
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про продукцію - у
розмірі тридцяти відсотків вартості
одержаної для реалізації партії
товару, виконаної роботи, наданої
послуги, але не менше п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а у разі, коли відповідно до
закону суб'єкт господарської
діяльності не веде обов'язковий облік
доходів і витрат, - у розмірі п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян. Дане положення статті
дублюється абзацом 9 пункту 2 Положення
про порядок накладення та стягнення
штрафів за порушення законодавства про
захист прав споживачів, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 серпня 2002 р. № 1177.

Отже, встановлений відповідачем факт
відсутності необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію в магазині позивача, на
момент перевірки, передбачає
встановлену Законом відповідальність,
а усунення позивачем встановлених
порушень на виконання припису станом
на 25.11.2013 року, до винесення
оскаржуваної постанови про накладення
стягнень, у відповідності до вимог
чинного законодавства, не звільняє
позивача від відповідальності.

Частиною 1 статті 26 Закону
№1023 передбачено, що спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальні
органи в областях, містах Києві та
Севастополі, а на території Автономної
Республіки Крим - орган виконавчої
влади Автономної Республіки Крим у
сфері захисту прав споживачів
здійснюють державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, забезпечують
реалізацію державної політики щодо
захисту прав споживачів і мають право,
в тому числі: перевіряти у суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, якість продукції,
додержання обов'язкових вимог щодо
безпеки продукції, а також додержання
правил торгівлі та надання послуг;
безперешкодно відвідувати та
обстежувати відповідно до
законодавства будь-які виробничі,
складські, торговельні та інші
приміщення цих суб'єктів; забороняти
суб'єктам господарювання реалізацію
споживачам продукції, зокрема, на яку
відсутні документи, що засвідчують її
відповідність вимогам нормативних
документів, ввезеної на територію
України без документів, які
підтверджують її належну якість;
накладати на суб'єктів господарювання
сфери торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, стягнення,
передбачені статтею 23 цього Закону, в
порядку, що визначається Кабінетом
Міністрів України.

Частиною 2 статті 26 Закону №1023
встановлено, що результати перевірок
суб'єктів господарювання службовими
особами центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері державного контролю
за додержанням законодавства про
захист прав споживачів, оформлюються
відповідними актами.

Заборона реалізації продукції
оформляється у вигляду припису до акту
перевірки, що й було здійснено в
оскаржуваному акті (а.с.50).

Що стосується доводів позивача про
необхідність перевірки відповідачем
сертифікації продукції, а не іншої
інформації про товар, то слід зазначити
наступне.

Відповідно до пункту 7 "Правил
роздрібної торгівлі непродовольчими
товарами" №104, від 19.04.2007 року,
затверджених наказом Міністерства
економіки України та зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 8
листопада 2007 р., за №1257/14524 (далі -
Правила) суб'єкт господарювання
повинен реалізовувати непродовольчі
товари, які підлягають обов'язковій
сертифікації, за наявності в
документах на товари реєстраційних
номерів сертифіката відповідності чи
свідоцтва про визнання відповідності
та/або декларації про відповідність,
якщо це встановлено технічним
регламентом.

Пунктом 14 Правил передбачено, що у
торговельному (демонстраційному) залі
мають бути виставлені наявні в суб'єкта
господарювання товари або їх зразки в
повному асортименті. Забороняється
продаж товарів, що не мають
відповідного маркування, належного
товарного вигляду, на яких строк
придатності не зазначено або зазначено
з порушенням вимог нормативних
документів, строк придатності яких
минув, а також тих, що надійшли без
документів, передбачених
законодавством, зокрема, які
засвідчують їх якість та безпеку.

В статті 1 Закону України "Про
підтвердження відповідності" №2406-III
від 17.05.2001 року, в чинній редакції,
зазначено, що сертифікація - це
процедура, за допомогою якої визнаний в
установленому порядку орган
документально засвідчує відповідність
продукції, систем якості, систем
управління якістю, систем екологічного
управління, персоналу встановленим
законодавством вимогам.

Згідно із статтею 13 Декрету Кабінету
Міністрів України "Про стандартизацію
і сертифікацію" №46-93 від 10.05.1993 року, із
змінами та доповненнями, сертифікація
продукції в Україні поділяється на
обов'язкову та добровільну.

Як встановлено в судовому засіданні,
товари непродовольчої групи,
реалізацію яких здійснює позивач
(відповідно до Переліку продукції, що
підлягає обов'язковій сертифікації в
Україні) не підлягають обов'язковій
сертифікації, а їх якісні та безпечні
характеристики підтверджуються
декларацією про відповідність.

Так, статтею 1 Закону України "Про
підтвердження відповідності"
передбачено, що декларація про
відповідність - це документально
оформлена в установленому порядку
заява виробника, де дається гарантія
відповідності продукції вимогам,
встановленим законодавством.

Статтею 13 цього Закону вказується,
зокрема, що обов'язки виробників та
постачальників продукції, яка підлягає
підтвердженню відповідності в
законодавчо регульованій сфері
наносити на продукцію національний
знак відповідності в законодавчо
регульованій сфері; супроводжувати
продукцію декларацією про
відповідність, якщо це встановлено
технічним регламентом на відповідний
вид продукції; надавати на вмотивовану
вимогу органів, яким відповідно до
законів України належать повноваження
щодо перевірки якості та безпеки
продукції, завірені виробником або
імпортером копії декларації про
відповідність, якщо її наявність у
виробника передбачена технічним
регламентом на відповідний вид
продукції.

Водночас постачальник зобов'язаний
припиняти реалізацію продукції, якщо
вона не відповідає вимогам нормативних
документів, зазначеним у декларації
про відповідність або у сертифікаті
відповідності чи свідоцтві про
визнання відповідності.

З огляду на вищенаведене та вказані
правові норми позапланова перевірка
проведена у строгій відповідності до
підстав проведення позапланових
заходів, передбачених статею 6 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" №877-V від
05.04.2007 року, із змінами та доповненнями.

Факт вчинення порушень, встановлених
перевіркою не заперечується позивачем,
окрім того на момент розгляду даної
адміністративної справи порушення
вимог законодавства про захист прав
споживачів вже усунуті, що
підтверджується листом від 25.11.2013 року
(а.с.58-68), проте даний факт, як вже
зазначалося судом, не звільняє
позивача від відповідальності та
обов’язку сплатити штраф.

Також, судом встановлено, що
відповідачем проведено перевірку в
межах його компетенції за
розпорядженням Держспоживінспекції
України на підставі звернення
народного депутата України. Питання
контрафактності продукції не входить
до компетенції відповідача та останнім
не перевірялося.

З приводу тверджень позивача щодо
проведеної перевірки Міністерством
економічного розвитку і торгівлі
України, як на підставу задоволення
позовних вимог, судом встановлено
наступне.

Так, відповідно до абзацу 2 підпункту 10
пункту 4 Положення про Міністерство
економічного розвитку і торгівлі
України, затвердженого Указом
Президента України від 31.05.2011 року
№634/2011, Мінекономрозвитку України
відповідно до покладених на нього
завдань: забезпечує формування
державної політики у сфері захисту
прав споживачів та здійснює контроль
за її реалізацією.

В зв'язку із зверненням позивача та на
підставі наказу від 21.03.2014 року №339
Міністерством економічного розвитку і
торгівлі України проводилась
перевірка щодо дотримання Державною
інспекцією України з питань захисту
прав споживачів вимог законодавства у
своїй діяльності.

За результатами перевірки відповідно
до наказу №472 від 14.04.2014 року наказано
Державній інспекції України з питань
захисту прав споживачів до 24.04.2014 року
скасувати накази територіальних
органів Державної інспекції України з
питань захисту прав споживачів про
проведення перевірок торговельної
мережі магазинів побутової техніки
"Фокстрот" ТОВ "САВ-ДІСТРИБЬЮШН",
предмет перевірок яких виходить за
межі питань, поставлених у
депутатському зверненні Народного
депутата України ОСОБА_2

Однак, як встановлено судом попередньо,
при проведенні перевірки ТОВ
"САВ-ДІСТРИБЬЮШН" у магазині "Фокстрот",
який розташований у м.
Івано-Франківськ, вул. Мазепи, 168 б,
відповідач діяв у межах наданої
законом компетенції, з дотриманням
усіх встановлених вимог та за
наявності необхідних документів для
проведення позапланової перевірки
позивача, що підтверджуються наявними
в матеріалах справи письмовими
доказами.

При цьому, вимоги наказу Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України №472 від 14.04.2014 року про
скасування наказів Державної
інспекції України з питань захисту
прав споживачів про проведення
перевірок торговельної мережі
магазинів побутової техніки "Фокстрот"
ТОВ "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" не
конкретизовані, а стосуються тільки
тих наказів, предмет перевірок яких
виходить за межі питань, поставлених у
депутатському зверненні Народного
депутата України ОСОБА_2 Таких порушень
з боку відповідача в ході розгляду
адміністративної справи не
встановлено.

Крім того, вимоги наказу Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України №472 від 14.04.2014 року підлягали
виконанню Державною інспекцією
України з питань захисту прав
споживачів до 24.04.2014 року. Проте, як
встановлено судом та не спростовано
представниками сторін, станом на 22.05.2014
року наказ Інспекції з питань захисту
прав споживачів в Івано-Франківській
області від 12.11.2013 року № 257 не
скасовано, як і не скасовані винесені
відповідачем припис №0593 від 12.11.2013 року
та постанова №393 від 25.11.2013 року.

Щодо інформації, викладеної в акті
перевірки, суд зазначає, що порушення,
викладені в акті перевірки,
встановлені судом обставини справи,
підтверджуються належними доказами, а
тому в суду не виникає сумнівів в
реальності порушень позивачем вимог
законодавства про захист прав
споживачів, відображених в акті
перевірки .

В даному випадку слід зазначити, що
згідно вимог до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2
статті 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб’єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи вищевикладене,
суд дійшов висновку про те, що порушень
з боку відповідача щодо підстав
проведення перевірки, під час її
проведення, як і не встановлено
порушень за наслідками перевірки та
при застосуванні штрафних санкції за
постановою №393 від 25.11.2013 року не
встановлено.

За таких обставин, в задоволенні позову
слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб’єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України. Частиною 3
даної статті передбачено, що якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Правові засади справляння судового
збору, платників, об'єкти та розміри
ставок судового збору, порядок сплати,
звільнення від сплати та повернення
судового збору визначається Законом
України "Про судовий збір".

Частиною 2 статті 4 Закону України "Про
судовий збір" визначено, що за подання
до адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру встановлюється ставка
судового збору в розмірі 2 відсотки
розміру майнових вимог, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня календарного року, в якому
відповідна заява або скарга подається
до суду. Частина 3 даної статті
встановлює, що під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Таким чином, враховуючи попередню
сплату позивачем 10 відсотків розміру
ставки судового збору в сумі 183,00 та 222,00
грн. (а.с. 3-4), розмір судового збору, який
слід стягнути з позивача на користь
Державного бюджету України складає
1315,50 грн.

На підставі ст. 124
Конституції України, керуючись ст. ст.
158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову
відмовити.

Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю
"САВ-ДІСТРИБЬЮШН" (04119, вул.
Дорогожицька, 1, м. Київ, )
в користь Державного бюджету України
судовий збір в сумі 1315 (одна тисяча
триста п'ятнадцять) гривень 50 копійок.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної
сили в порядку та строки встановлені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
/підпис/
ОСОБА_4

Постанова складена в
повному обсязі 27.05.2014 року.