Справа № 812/3148/14
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 травня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/3148/14

Суддя Луганського окружного
адміністративного суду Чиркін С.М.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом управління Пенсійного фонду
України в м.Лисичанську Луганської
області до Публічного акціонерного
товариства «Лисичанський склозавод
«Пролетарій» про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій на суму 3 125
315,79 грн., -

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2014 року на адресу Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
управління Пенсійного фонду України в
м.Лисичанську Луганської області до
Публічного акціонерного товариства
«Лисичанський склозавод «Пролетарій»
про стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
на суму 3 125 315,79 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що ПАТ «Лисичанський
склозавод «Пролетарій» є платником
страхових внесків та зборів до УПФУ в
м.Лисичанську Луганської області.

Відповідно до п.1,2 ст.1, абзацу 4 ст.2 ЗУ
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» від 26.06.1997 року,
п.2 Прикінцевих положень ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року №1058 та п.6
Інструкції «Про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України» від 16.01.2004 №64 підприємства,
незалежно від форм власності та
господарювання , з коштів, призначених
на оплату праці, на підставі
повідомлень, зобов'язані
відшкодовувати органам Пенсійного
фонду витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до пункту «б» ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
до досягнення працівниками пенсійного
віку, встановленого ст.26 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Заборгованість зазначеного
підприємства по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за списком
№2 за період з 01.09.2012 року по 31.03.2014 року
на користь Пенсійного фонду становить :
3 125 315,79 грн., що підтверджується
розрахунком суми боргу по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій та карткою
особового рахунку.

До цього часу в добровільному порядку
сума боргу є несплаченою.

Ухвалою суду від 26 травня 2014 року
вирішено розглядати справу в порядку
письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи,
розглянувши справу в межах позовних
вимог і наданих сторонами доказів,
оцінивши докази відповідно до вимог
ст.69-72 КАС України, суд прийшов до
наступного.

Постановою Правління пенсійного фонду
України N 8-2 від 30.04.2002 затверджено
Положення про управління Пенсійного
фонду в районах, містах, районах у
містах, а також у містах та районах
(далі - Постанова № 8-2).

Згідно із Положенням № 8-2, управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах, районах у містах, а також у
містах та районах є органами Фонду,
підвідомчими відповідно головним
управлінням Фонду в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі - регіональні
управління), що разом з цими
управліннями утворюють систему
територіальних органів Фонду.

Як зазначено в п.1 ч.1 ст.3 КАС України
справа адміністративного суду
публічно-правовий спір у якому хоча б
однією із сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства.

Пенсійний фонд України та його органи,
у розумінні пункту 7 частини першої
статті 3 КАС України, є суб'єктами
владних повноважень, а спори за участю
цих органів є публічно -правовими
,оскільки виникають за участю суб'єкта
владних повноважень, що реалізує у
спірних правовідносинах надані йому
чинним законодавством владні
управлінські функції, та відповідають
визначенню "адміністративної справи ".

Відповідач - Публічне акціонерне
товариство «Лисичанський склозавод
«Пролетарій», і.к.31380846, правовий статус
- юридична особа ( а.с.5,6).

Перебуває на обліку як платник внесків
в УПФУ в м.Лисичанську Луганської
області згідно повідомлення від 30.08.2013 (
а.с.7).

Відповідно до частини 2 Розділу XV
"Прикінцеві положення " Закону України
від 09 липня 2003 року № 1058-І "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування " пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
від 05 листопада 1991 року № 1788-ХП "Про
пенсійне забезпечення ".

У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 цього
Закону.

При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Пунктом 1 ст. 2 Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування " передбачено , що для
платників збору, визначених пунктами 1
та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом
оподаткування є також фактичні витрати
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів "б"
-"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення " до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення " за ставкою
100 % оподаткування.

Таким чином, необхідність
відшкодування відповідачем позивачу
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах, передбачена діючим
законодавством.

Зазначене свідчить, про обов'язок
відповідача відшкодовувати позивачу
витрати на виплату і доставку
пільгових пенсій за рахунок
підприємства.

Порядок відшкодування підприємствами
витрат Пенсійного фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
врегулювано розділом 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 19 грудня 2003 року №21-1 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 16 січня 2004 року за № 64/8663.

Згідно із п. 6.1 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, відшкодуванню підлягають
витрати Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій в таких розмірах :

- для платників, зазначених у підпункті
2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих,
які є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку), -
також 100 відсотків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
Прикінцевих положень Закону
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

Згідно п. 6.5. Інструкції №21-1 від 19.12.2003,
розрахунки складаються на підставі
відомостей відділів з призначення
пенсій органів Пенсійного фонду
України, які подаються згідно з
додатком 8 та додатком 8а до 1 січня
поточного року та протягом 10 днів з дня
прийняття рішення про призначення
нової пенсії.

Відповідно до п 6.4. та 6.8 Інструкції
№21-1 від 19.12.2003, розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 "Прикінцевих
положень" Закону (згідно з додатками 6
та 7), які надсилаються підприємствам до
20-го січня поточного року та протягом 10
днів з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Судом встановлено, що позивач
сплачував та доставляв пенсіонерам
відповідача пільгові пенсії.

На адресу відповідача направлялися
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених
відповідно до прикінцевих положень ЗУ
№1058 в частині пенсій призначених
відповідно до п. "б"-"з"ст.13 ЗУ "Про
пенсійне забезпечення " за період з
01.09.2012 року по 31.03.2014 ( а.с.10-57).

Таким чином, отримавши розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України від 09 липня 2003
року № 1058-1 "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування " в
частині пенсій, призначених відповідно
до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України
від 05 листопада 1991 року № 1788-ХП "Про
пенсійне забезпечення», не надавши до
позивача заперечень та не оскарживши
їх в суді, відповідач фактично узгодив
такі розрахунки.

В порушення вимог п.2 Прикінцевих
положень Закону України №1058 та
Інструкції №21-1 від 19.12.2003, відповідач
своєчасно не сплачує нараховані суми
по відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій за
списком №2 до управління Пенсійного
фонду України в м.Лисичанську
Луганської області , у зв'язку з чим
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за списком
№2 за період з 01.09.2012 року по 31.03.2014
складає 3 125 315,79 грн., що підтверджується
серед іншого вищезазначеним
розрахунком фактичних витрат, карткою
особового рахунку страхувальника
(а.с.4).

Заборгованість відповідача по
відшкодуванню фактичних витрат по
теперішній час не відшкодована.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги позивача документально
обґрунтовані, підтверджені
матеріалами справи, відповідають
чинному законодавству та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 2, 17, 87, 94, 98, ст. ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в
м.Лисичанську Луганської області до
Публічного акціонерного товариства
«Лисичанський склозавод «Пролетарій»
про стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
на суму 3 125 315,79 грн. задовольнити в
повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Лисичанський склозавод
«Пролетарій» ( і.к.31380846) на користь
управління Пенсійного фонду України в
м.Лисичанську Луганської області ( 93113,
м.Лисичанськ, вул.Свердлова,б.347, р/р
3 в ЛОУ ВАТ «Державний Ощадний
банк України», МФО 304665, код 21792407)
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за списком
№2 за період з 01.09.2012 по 31.03.2014 на
загальну суму 3 125 315,79 грн. ( три мільйона
сто двадцять п'ять тисяч триста
п'ятнадцять гривень 79 коп.).

Постанова суду може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Суддя
С.М. Чиркін