Справа № 607/5794/14-а
Суддя: Герчаківська О. Я.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2014 Справа №607/5794/14-а
Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючої
судді Герчаківської
О.Я.,

за участю
секретаря Мандзія В.П.,

позивача
ОСОБА_1,

його
представника
ОСОБА_2,

представника відповідача
ОСОБА_3,

третьої
особи
ОСОБА_4,

його представника
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Тернополі справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Державної інспекції сільського
господарства в Тернопільській області,
державного інспектора сільського
господарства в Тернопільській області
ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, –
ОСОБА_4, про скасування постанови №000034
від 04 квітня 2014 року про накладення
адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області з адміністративним позовом до
Державної інспекції сільського
господарства в Тернопільській області,
державного інспектора сільського
господарства в Тернопільській області
ОСОБА_6 про скасування постанови №000034
від 04 квітня 2014 року про накладення
адміністративного стягнення. В
обґрунтування заявленого позову
позивач зазначив, що постановою про
накладення адміністративного
стягнення від 04 квітня 2014 року,
винесеною державним інспектором
сільського господарства в
Тернопільській області ОСОБА_6, його
незаконно притягнуто до
адміністративної відповідальності за
адміністративне правопорушення,
передбачене ст.53-1 КУпАП, та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 340 грн. Відповідно до
ст.33 КУпАП при накладенні стягнення
враховуються характер вчиненого
правопорушення, особа порушника,
ступень його вини, майновий стан,
обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність. Але, як вбачається з
матеріалів, складених відповідачем, ці
обставини не враховувались. Дані про
особу, яка притягається до
адміністративної відповідальності не
досліджувалися. Крім того, вважає, що в
його діях відсутня вина у самовільному
зайнятті земельної ділянки, що
підтверджується наступним. Так,
частина земельної ділянки, що ніби-то
ним самовільно зайнята, входить до
прибудинкової території нежитлового
будинку, який розташований по вул.
Вербицького,2 у місті Тернополі. Отже,
використання частини земельної
ділянки площею 0,0178 га зумовлено
розташуванням нерухомого майна на
земельній ділянці та необхідність його
обслуговування. За вказаних обставин,
ОСОБА_1 просить скасувати постанову про
накладення адміністративного
стягнення від 04 квітня 2014 року за №000034,
винесену державним інспектором
сільського господарства в
Тернопільській області ОСОБА_6 про
притягнення останнього
адміністративної відповідальності за
ст.53-1 КУпАП та накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн.
Провадження у справі закрити за
відсутністю в діях позивача складу
адміністративного правопорушення
відповідальність за яке передбачена
ст. 53-1 КУпАП.

22 травня 2014 року у справу на стороні
відповідача, в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, вступив ОСОБА_4, який
вважає, що прийняте судом рішення в
даній справі вплине на його права,
свободи та інтереси, так як предмет
спору – правомірність використання
ОСОБА_1 земельної ділянки по
вул.Вербицького,2 в м.Тернополі,
стосується здійснення ним
підприємницької діяльності за
вказаною адресою.

В судовому засіданні позивач та його
представник заявлений позов
підтримали з підстав, викладених в
позовній заяві. Представник позивача
ОСОБА_2 додатково пояснив, що його
довіритель правомірно використовує
земельну ділянку площею 0,004 га по
вул.Вербицького,2 в м.Тернополі,
оскільки вона не сформована як об’єкт
цивільних прав, тобто її площа та межі
не внесені до Державного земельного
кадастру, проект землеустрою щодо
відведення вказаної земельної ділянки
не розроблявся, а тому, в розуміння ЗК
України, вона є частиною земної
поверхні. Крім того, останній зазначив,
що в діях позивача відсутня
суб’єктивна складова
адміністративного правопорушення,
оскільки він попередньо вживав заходів
щодо оформлення права користування
даною земельною ділянкою шляхом
укладення договору сервітуту, однак
Тернопільська міська рада його
клопотання відхилила.

Представник відповідача Державної
інспекції сільського господарства в
Тернопільській області заявлений
ОСОБА_1 адміністративний позов
заперечив, просив у задоволенні
позовних вимог відмовити. При цьому
додатково пояснив, що перевірка
правомірності використання позивачем
земельної ділянки проводилася
Інспекцією з дотриманням вимог чинного
законодавства та встановила, що
останній використовує самовільно
зайняту земельну ділянку площею 0,004 га
для обслуговування складського
приміщення в м.Тернополі по
вул.Вербицького,2.

Відповідач – державний інспектор
сільського господарства в
Тернопільській області ОСОБА_6 в судове
засідання не з’явився з невідомої суду
на те причини, хоча про день та час
розгляду справи був повідомлений
вчасно та належним чином, а тому
вбачається за можливе розглянути
справу у його відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, ОСОБА_4 та його
представник ОСОБА_5 просили відмовити
ОСОБА_1 у задоволенні його позовних
вимог, оскільки він використовує
земельну ділянку площею 0,004 га по
вул.Вербицького,2 в м.Тернополі без
належно оформленого
правовстановлюючого документу.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
не підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Постановою про накладення
адміністративного стягнення №0000343 від
04 квітня 2014 року, яка розглянута
Державним інспектором сільського
господарства в Тернопільській області
ОСОБА_6, встановлено, що ФОП ОСОБА_1
використовує земельну ділянку на
території м.Тернопіль по
вул.Вербицького,2, із категорії земель
житлової та громадської забудови,
загальною площею 0,0178 га, згідно
договору купівлі-продажу земельної
ділянки для здійснення
підприємницької діяльності від 12 липня
2011 року Серії №825276. Також встановлено,
що даний суб’єкт використовує
самовільно зайняту земельну ділянку
для обслуговування складського
приміщення на території м.Тернопіль по
ву..Вербицького,2, із категорії земель
житлової та громадської забудови,
загальною площею 0,004 га, чим порушено
ст.ст.125, 126 ЗК України. За вказаних
обставин ОСОБА_1 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ст.53-1 КУпАП, та
накладено на нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340
грн.

Відповідно до ст.8 КУпАП, особа, яка
вчинила адміністративне
правопорушення, підлягає
відповідальності на підставі закону,
що діє під час і за місцем вчинення
правопорушення.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом та інші.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП
України, орган (посадова особа) при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна особа в його
вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Крім цього, відповідно до п.3 ст.70 КАС
України обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Згідно ст.71 КАС України в
адміністративних справах, про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб’єкта владних
повноважень обов’язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Якщо особа,
яка бере участь у справі, без поважних
причин не надасть докази на пропозицію
суду для підтвердження обставин на які
вона посилається, суд, вирішує справу
на основі наявних доказів.

Як встановлено в судовому засіданні, за
результатами роботи комісії на
виконання розпорядження міського
голови від 10 грудня 2013 року №475
складено акт, яким комісія
рекомендувала ФОП ОСОБА_1 забезпечити
доступ гр. ОСОБА_4 до власного
приміщення та привести у відповідність
межі земельної ділянки відповідно до
кадастрового плану.

Листом виконавчого комітету
Тернопільської міської ради №2998/08 від
13 грудня 2013 року, на звернення ОСОБА_1
про укладення договору сервітуту
земельної ділянки для паркування
автотранспорту, інформовано, що згідно
зауваження управління правового
забезпечення до проекту рішення про
укладення договору сервітуту
земельної ділянки для паркування
автотранспорту відсутня згода
мешканців багатоквартирного житлового
будинку №2, а тому задовольнити
клопотання немає можливості.

За погодженням Державної інспекції
сільського господарства України від 20
березня 2014 року №1560/6-3/2-14, відповідно до
виданого посвідчення (направлення) на
проведення перевірки від 21 березня 2014
року №210, 25 березня 2014 року державним
інспектором сільського господарства в
Тернопільській області ОСОБА_6В було
здійснено позапланову перевірку
дотримання вимог земельного
законодавства ФОП ОСОБА_1 при
використанні земельної ділянки по вул.
Вербицького, 2 в м. Тернопіль.

Відповідно до ст.ст.9, 10 Закону України
«Про державний контроль за
використанням та охороною земель» від
19 червня 2003 року (надалі Закон),
державний контроль за використанням та
охороною земель, дотриманням вимог
законодавства України про охорону
земель і моніторинг ґрунтів
здійснюються шляхом проведення
перевірок, розгляду звернень юридичних
і фізичних осіб.

Законом встановлено, що державний
контроль за використанням та охороною
земель усіх категорій та форм
власності здійснює центральний орган
виконавчої влади, який забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі.

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету
Міністрів України №1300 «Про утворення
територіальних органів Державної
інспекції сільського господарства»
від 12 грудня 2011 року територіальні
органи Державної інспекції сільського
господарства України є
правонаступниками територіальних
органів Державного комітету із
земельних ресурсів, у частині
виконання такими територіальними
органами повноважень із здійснення
державного контролю за використанням
та охороною земель.

Положенням про Державну інспекцію
сільського господарства в
Тернопільській області затвердженого
Наказом Державної інспекції
сільського господарств України від 28
лютого 2012 року №118, Державна інспекція
сільського господарства в
Тернопільській області є
територіальним органом Державної
інспекції сільського господарства
України, їй підпорядковується,
організовує та здійснює державний
нагляд (контроль) у частині дотримання
земельного законодавства,
використання та охорони земель усіх
категорій та форм власності.

Підпунктом 4.1. пункту 4 даного Положення
визначено, що одним із основних завдань
Державної інспекції сільського
господарства в Тернопільській області
є здійснення державного контролю за
використанням та охороною земель
відповідно до Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель» та інших законів.

З урахуванням вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що позапланова
перевірка дотримання вимог земельного
законодавства ФОП ОСОБА_1, при
використанні земельної ділянки по
вул.Вербицького,2 в м. Тернопіль,
проводилась у встановленому законом
порядку, уповноваженим на те органом та
особою, за попереднім погодженням
Державної інспекції сільського
господарства України.

В ході перевірки встановлено, що ФОП
ОСОБА_1 використовує земельну ділянку
площею 0,0178 га по вул.Вербицького,2
м.Тернополя із категорії земель
житлової і громадської забудови на
підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки для здійснення
підприємницької діяльності від 12 липня
2011 року, прете самовільно зайняв
сусідню земельну ділянку площею 0,004 га
для потреб, пов’язаних з
обслуговуванням складського
приміщення, чим порушив ст.ст.125, 126 ЗК
України, за що передбачена
відповідальність ст.53-1 КУпАП.

25 березня 2014 року були складені акт
перевірки дотримання суб'єктами
господарювання вимог земельного
законодавства за №0124/з, акт обстеження
земельної ділянки за №000037, видано
припис про усунення виявленого
порушення за №000072 та протокол про
адміністративне правопорушення за
№000028, які в подальшому разом з
повідомленням про виклик для надання
пояснень у зв'язку з виявленими
порушеннями земельного законодавства
за №000029, розрахунком розміру шкоди
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки та
попередженням про необхідність сплати
шкоди, були надіслані на адресу
підприємця рекомендованим листом.

04 квітня 2014 року державним інспектором
сільського господарства в
Тернопільській області ОСОБА_6В, за
відсутності належним чином
повідомленого порушника, було винесено
постанову про накладення
адміністративного стягнення за №000034,
яка позивачем оскаржена до
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області.

Як встановлено в судовому засіданні,
виявлені під час перевірки порушення, а
саме самовільне зайняття земельної
ділянки площею 0,004 га по
вул.Вербицького,2 м.Тернополя, мало
місце, оскільки під час розгляду справи
позивач визнав, що на час складення
протоколу та в подальшому винесення
постанови про накладення
адміністративного стягнення, а також
станом на день розгляду поданого ним
адміністративного позову, в нього
відсутній документ, який посвідчує
право власності чи право постійного
користування спірною земельною
ділянкою.

Твердження ОСОБА_1 та його представника
про те, що в діях позивача відсутній
умисел на вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.53-1
КУпАП, суд до уваги не бере, оскільки
будь-яких доказів на підтвердження
своїх доводів, зокрема інформації про
звернення до органу місцевого
самоврядування з приводу оформлення
права власності чи права постійного
користування земельною ділянкою
площею 0,004 га по вул.Вербицького,2 в
м.Тернополі, останній суду не надав та в
судовому засіданні їх не здобуто. Лист
виконавчого комітету Тернопільської
міської ради від 13 грудня 2013 року, яким
ОСОБА_1 відмовлено в укладенні договору
сервітуту земельної ділянки для
паркування автотранспорту, не є
свідченням таких дій, оскільки з часу
його отримання і до моменту проведення
перевірки позивач не вжив заходів для
отримання правовстановлюючого
документу на земельну ділянку за
вищевказаною адресою, передбаченого
ст.ст.125, 126 ЗК України.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що
оскаржувана постанова №000034 від 04
квітня 2014 року про накладення
адміністративного стягнення на ОСОБА_1
винесена у відповідності до вимог
чинного законодавства, а заявлені
вимоги та викладені позивачем доводи є
безпідставними та необґрунтованими, а
тому в їх задоволенні позову слід
відмовити.

З урахуванням вищенаведеного,
керуючись Законом України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель» від 19 червня 2003 року (з
наступними змінами та доповненнями),
ст.ст.8, 245, 280 КУпАП України, ст.ст.11, 18, 70,
71, 86, 158, 163, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Державної інспекції
сільського господарства в
Тернопільській області, державного
інспектора сільського господарства в
Тернопільській області ОСОБА_6, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, – ОСОБА_4, про
скасування постанови №000034 від 04 квітня
2014 року про накладення
адміністративного стягнення –
відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуюча суддя

О.Герчаківська