Справа № 2а-0370/2368/12
Суддя: Запотічний І.І.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 р.

Справа № 153337/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів :

головуючого судді:

Запотічного І.І.,

суддів:

Довгої
О.І., Ліщинського А.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Луцької об’єднаної державної
податкової інспекції Волинської
області Державної податкової служби на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 23.08.2012 року
у справі № 2а/0370/2368/12 за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1
Модернізації» до Луцької об’єднаної
державної податкової інспекції
Волинської області Державної
податкової служби про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

24.07.2012 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОСОБА_1
Модернізації» звернулося в суд з
позовом до Луцької об’єднаної
державної податкової інспекції
Волинської області Державної
податкової служби про визнання
протиправним та скасування податкових
повідомлень-рішень № НОМЕР_1 та №
НОМЕР_2 від 13.06.2012 року.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 23.08.2012 року
позовні вимоги ТзОВ «ОСОБА_1
Модернізації» задоволено повністю,
визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення
Луцької об’єднаної державної
податкової інспекції Волинської
області Державної податкової служби №
НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 13.06.2012
року.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції Луцька об’єднана
державна податкова інспекція
Волинської області Державної
податкової служби оскаржила її подавши
до Львівського апеляційного
адміністративного суду апеляційну
скаргу, та з наведених в ній підстав з
посиланням на порушення судом першої
інстанції, при прийнятті оскаржуваного
рішення, норм матеріального права та
неповне з’ясування всіх обставин
справи просить скасувати постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 23.08.2012 року
та прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позову ТзОВ «ОСОБА_1
Модернізації» відмовити.

Сторони, будучи повідомленими про час
та місце розгляду справи,явки
представників в судове засідання не
забезпечили, а тому спір вирішено
відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України в
письмовому провадженні за наявними
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, вивчивши
доводи апеляційної скарги, суд
апеляційної інстанції не знаходить
підстав для її задоволення виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, в період з 15.05.2012 року по
21.05.2012 року працівниками Луцької ОДПІ
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ТзОВ "ОСОБА_1
Модернізації" з питань здійснення
фінансово-господарських операцій з
ТзОВ "Медео-Захід" за період
серпень-вересень 2011 року.

В ході перевірки податковим органом
встановлено порушення позивачем вимог
ч.1 ст.203, ст.215, ст.228, ст.662, ст.655, ст.628,
ст.638, ст.664 Цивільного кодексу України в
частині недодержання вимог вказаних
статей в момент вчинення правочинів з
ТзОВ "Медео-Захід", які не спрямовані на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ними; порушення ст.186,
п.198.1, п.198.6 ст.198, п.200.2 ст.200 Податкового
Кодексу України, що полягало у
завищенні податкового кредиту на
загальну суму 15 752 грн., в тому числі за
серпень 2011 року на суму 10 242 грн. та за
вересень 2011 року на суму 5 510 грн.;
порушення пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1, п.135.2
ст.135 Податкового кодексу України, що
полягало у заниженні податку на
прибуток за звітний (податковий) період
на 18 115 грн., в тому числі за III квартал 2011
року - на 18 115 грн., про що складено акт
від 28.05.2012 року № 1415/22-1/37441998.

На підставі вказаного акту перевірки,
Луцькою ОДПІ Волинської області ДПС
прийнято податкові
повідомлення-рішення № від 13.06.2012
року, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток підприємств на суму 18 115 грн.
та податкове повідомлення-рішення
№ від 13.06.2012 року, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в розмірі
15 752 грн. та застосовані штрафні санкції
в розмірі 3 938 грн.

Згідно положень п.185.1 ст.185 Податкового
кодексу України, об'єктом
оподаткування є операції платників
податку з: а) постачання товарів, місце
постачання яких розташоване на митній
території України, відповідно до
статті 186 цього Кодексу, у тому числі
операції з передачі права власності на
об'єкти застави позичальнику
(кредитору), на товари, що передаються
на умовах товарного кредиту, а також з
передачі об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю; б)
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу; в) ввезення товарів на митну
територію України; г) вивезення товарів
за межі митної території України; е)
постачання послуг з міжнародних
перевезень пасажирів і багажу та
вантажів залізничним, автомобільним,
морським і річковим та авіаційним
транспортом.

Правові підстави віднесення сум
податку на додану вартість до
податкового кредиту визначено статтею
198 Податкового кодексу України, пунктом
198.1 якої визначено, що право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 198.2. та 198.3 статті
198 ПК України, датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше; дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3. ст. 198 Податкового
кодексу України, податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно п.198.6 ПК України, не відносяться
до податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У
разі коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, попередньо
включені до складу податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу. У разі
якщо платник податку не включив у
відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Об'єкт оподаткування податком на
прибуток та порядок визначення доходів
передбачений ст.134 та ст.135 Податкового
кодексу України, з положень яких
вбачається, що прибуток із джерелом
походження з України та за її межами,
який визначається шляхом зменшення
суми доходів звітного періоду,
визначених згідно зі статтями 135-137
цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138-143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи -
податковий кредит та витрати, пов'язані
із здійсненням господарської
діяльності ТзОВ «ОСОБА_1 Модернізації»
сформовані на підставі податкової
накладної від 05.08.2011 року №23 на
загальну суму 60 663,60 грн., в т.ч. ПДВ 10 110,60
грн., податкової накладної №25 від 05.08.2011
року на суму 787 грн., в т.ч. ПДВ 131,17 грн.,
податкової накладної №95 від 23.09.2011 року
на суму 33 060,58 грн., в т.ч. ПДВ 5 510,10 грн.,
видаткової накладної №РН-0050800 від
05.08.2011р. на загальну суму 60 663,60 грн., в
т.ч. ПДВ 10 110,60 грн., видаткової накладної
№ РН-0050804 від 05.08.2011р. на суму 787 грн., в
т.ч. ПДВ 131,17 грн., видаткової накладної
№ РН-0230902 від 23.09.2011 року на суму 33 060,58
грн., в т.ч. ПДВ 5 510,10 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
вказані податкові накладні
відображені в реєстрі отриманих
податкових накладних від ТзОВ
"Медео-Захід" в додатках до податкових
декларацій з податку на додану
вартість за серпень 2011 року та вересень
2011 року.

ТзОВ "ОСОБА_1 Модернізації"
розрахувався за придбаний у ТзОВ
"Медео-Захід" товар, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
платіжними дорученнями.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, товар придбаний у ТзОВ
"Медео-Захід", зокрема стрічку
конвеєрну 4П-650-2ТК200, стрічку конвеєрну
2Л-ТК-200, підшипники, теплообмінник
ПВ-159х2, клапан СМДК-50, ТзОВ "ОСОБА_1
Модернізації" в подальшому реалізувало
ПП "Прем'єр Моторспорт-01", ТзОВ
"Харківське Фармацевтичне
підприємство "Здоров'я народу", ТзОВ
"Мар'їнський укрпромзбут", Фермерському
господарству "Волиньагрохолдинг", КСП
"Тепличний комбінат" що
підтверджується видатковими
накладними.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновком суду першої
інстанції та вважає з урахуванням
наявних у справі податкових та
видаткових накладних, платіжних
доручень, що суд першої інстанції
дійшов висновку про правомірність
формування позивачем правомірно
сформовано податковий кредит з податку
на додану вартість у серпні та вересні
2011 року та витрати при визначенні
об'єкту оподаткування з податку на
прибуток за ІІ-ІІІ квартали 2011 року.

Разом з тим, відповідачем не надано
суду доказів, що угода укладена між
ТзОВ "ОСОБА_1 Модернізації" та ТзОВ
"Медео-Захід" визнана недійсною,
неукладеною чи розірваною.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо необґрунтованості та
безпідставності тверджень податкового
органу про відсутність реального
виконання господарських операцій між
позивачем та ТзОВ "Медео-Захід", а
відтак податкові повідомлення-рішення
відповідача № НОМЕР_1 та
№ НОМЕР_2 від 13.06.2012 року судом першої
інстанції правомірно визнано
протиправними та скасовано.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку, що доводи апеляційної скарги
Луцької ОДПІ Волинської області ДПС
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи, а тому апеляційну
скаргу Луцької ОДПІ Волинської області
ДПС слід залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Луцької об’єднаної
державної податкової інспекції
Волинської області Державної
податкової служби залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
23.08.2012 року у справі № 2а/0370/2368/12 – без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
І.І. Запотічний

Судді
О.І.Довга

ОСОБА_2