Справа № 2а-10562/11
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Закаблук О.В.
Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого-судді
Мєзєнцева Є.І., суддів: Старової Н.Е.,
Чаку Є.В., розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України у Кагарлицькому районі
Київської області на постанову
Кагарлицького районного суду
Київської області від "09" серпня 2011 р. у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у Кагарлицькому районі
Київської області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату соціальних
виплат,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2011 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просив суд визнати протиправними
дії відповідача, зобов'язати
відповідача провести перерахунок та
виплату доплати до пенсії за
проживання на території зони
посиленого радіоекологічного контролю
у розмірі однієї мінімальної
заробітної плати відповідно до ст. 39
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
пенсії, встановивши її розмір на рівні 8
мінімальних пенсій за віком, та
додаткової пенсії, встановивши її
розмір на рівні 75% від мінімальної
пенсії за віком у відповідності до
ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Постановою Кагарлицького районного
суду Київської області від "09" серпня 2011
р. позов задоволено, визнані
протиправними дії відповідача,
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплату доплати до
пенсії за проживання на території зони
посиленого радіоекологічного контролю
у розмірі однієї мінімальної
заробітної плати відповідно до ст. 39
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком відповідно до ст. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірі 75% від мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст. 50
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" з
19.01.2011 року, з подальшим перерахунком
та виплатою.

Не погоджуючись із вказаною постановою
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу з підстав
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції, прийняти нове рішення про
відмову в задоволені позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 1832.

З доповіді судді-доповідача
вбачається, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, особиста участь сторін не
обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів
визнала можливим розглянути справу в
порядку письмового провадження, як це
передбачено ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що позивач має право на
отримання доплати до пенсії у розмірі,
встановленому ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та на
основну та додаткову пенсію відповідно
до ст. ст. 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів частково погоджується
із зазначеним висновком суду першої
інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії, інвалідом ІІ групи
захворювання, пов'язаного з впливом
аварії на ЧАЕС. Також, позивач постійно
проживає на території зони посиленого
радіоекологічного контролю та є
непрацюючим пенсіонером, який отримує
щомісячну доплату до пенсії.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на території зони
посиленого радіоекологічного контролю
підвищуються у розмірі однієї
мінімальної заробітної плати.

Статтею 54 цього Закону визначено, що в
усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів ІІ групи, щодо яких
установлено зв'язок із Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими
восьми мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 зазначеного Закону
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема, інвалідам ІІ групи-у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений у абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».
Будь-яким іншим законом, мінімальний
розмір пенсії не встановлений.

Всупереч вказаним нормам, відповідач
при визначенні позивачу розміру
державної та додаткової пенсії
керувався постановою Кабінету
Міністрів України, що є неправомірним,
оскільки виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами
Закон України має вищу юридичну силу,
та є пріоритетним у застосуванні.

Положення зазначених статей Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" містить
пряму вказівку, що під час визначення
розміру такого підвищення за основу її
обчислення як розрахункова величина
береться мінімальна пенсія за віком та
мінімальна заробітна плата.

Проте, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції повинен був зазначити
дату до якої необхідно проводити такий
перерахунок, виходячи з наступних
підстав.

Так, 14 червня 2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України №3491-VI
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011
рік".

Пунктом 7 частини I зазначеного Закону
Прикінцеві положення Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
доповнено пунктом 4, яким встановлено,
що у 2011 році норми і положення статей 50,
54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Із аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

Під час вирішення питання, яка з
однопредметних законодавчих норм
рівної ієрархії, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, перевагу слід надавати тій з
них, що прийнята пізніше. У
розглядуваному випадку пізніше
прийняті норми Закону України від 14
червня 2011 року №3491-VI "Про внесення змін
до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік".

На реалізацію наведеного положення
Закону України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" Кабінетом Міністрів
України 06 липня 2011 прийнята Постанова
№ 745 "Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету".

Отже, колегія суддів приходить до
висновку про правомірність дій
відповідача щодо виплати позивачу
державної та додаткової пенсії у
відповідному розмірі з 23.07.2011 року-дати
набрання наведеною постановою уряду
законної сили.

Таким чином, правові підстави для
здійснення перерахунку пенсії та її
виплати позивачу відповідно до Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з 23.07.2011
року відсутні.

За таких обставин, суд першої інстанції
повинен був прийти до висновку, що
позовні вимоги про зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
державної та додаткової пенсії
відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" підлягають
задоволенню по 22.07.2011 року.

Підставою для скасування судового
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, відповідно
до п. 4, ст. 202 Кодексу адміністративного
судочинства України, є порушення норм
процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції при
ухваленні постанови порушено норми
матеріального права, в зв'язку з чим
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням нової
постанови про часткове задоволення
позову.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Кагарлицькому районі Київської
області задовольнити частково.

Постанову Кагарлицького районного
суду Київської області від "09" серпня 2011
р. скасувати та ухвалити нову
постанову, якою позов задовольнити
частково.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України у Кагарлицькому районі
Київської області щодо невиплати
позивачу доплати до пенсії за
проживання на території зони
посиленого радіоекологічного контролю
у розмірі однієї мінімальної
заробітної плати відповідно до ст. 39
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
пенсії, встановивши її розмір на рівні 8
мінімальних пенсій за віком, та
додаткової пенсії, встановивши її
розмір на рівні 75% від мінімальної
пенсії за віком у відповідності до
ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період з 19.01.2011 року по
22.07.2011 року - неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Кагарлицькому районі
Київської області провести
перерахунок та виплату позивачу
щомісячної доплати до пенсії за
проживання на території зони
посиленого радіоекологічного контролю
у розмірі однієї мінімальної
заробітної плати відповідно до ст. 39
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
пенсії, встановивши її розмір на рівні 8
мінімальних пенсій за віком, та
додаткової пенсії, встановивши її
розмір на рівні 75% від мінімальної
пенсії за віком у відповідності до
ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період з 19.01.2011 року по
22.07.2011 року.

В інший частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту ухвалення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Є.І. Мєзєнцев

Суддя:
Н.Е. Старова

Суддя:
Є.В. Чаку

Головуючий суддя

Мєзєнцев Є.І.

Судді:

Старова Н.Е.