Справа № 808/2868/14
Суддя: Недашківська Катерина Михайлівна
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

27 травня 2014 року 14 год. 55 хв. Справа №
808/2868/14 м.Запоріжжя Запорізький
окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Недашківської К.М.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом Державної податкової
інспекції у Комунарському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця,

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2014 року до Запорізького
окружного адміністративного суду
надійшов позов Державної податкової
інспекції у Комунарському районі м.
Запоріжжя Головного Управління
Міндоходів у Запорізькій області (далі
іменується - позивач) до фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 (далі іменується -
відповідач), в якому позивач просить
суд припинити підприємницьку
діяльність відповідача
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Ухвалою судді від 05.05.2014 відкрито
скорочене провадження в
адміністративній справі та зобов'язано
відповідача у десятиденний строк з дня
отримання ухвали подати до суду
письмові заперечення проти
адміністративного позову у разі
незгоди з позовними вимогами.

Зазначена ухвала відповідачем не
отримана, до суду повернувся поштовий
конверт з відміткою «за зазначеною
адресою не проживає».

За приписами частини 11 статті 35 КАС
України у разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Станом на 27.05.2014 до канцелярії суду не
подані письмові заперечення проти
адміністративного позову.

За приписами статті 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. Якщо особа, яка бере
участь у справі, без поважних причин не
надасть докази на пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона
посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем
обставини та наявні у справі докази у
їх сукупності, вирішив продовжити
розгляд справи в порядку скороченого
провадження і встановив наявність
достатніх підстав для вирішення спору
по суті.

Відповідач - фізична особа -
підприємець ОСОБА_1, пройшла процедуру
державної реєстрації, а відтак набула
правового статусу суб'єкта
господарювання в розумінні статті 4
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців від 15.05.2003 №755-IV (далі
іменується - Закон України №755-IV).

Частиною 1 статті 46 Закону України №755-IV
встановлено, що державна реєстрація
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця
проводиться у разі: прийняття фізичною
особою - підприємцем рішення про
припинення підприємницької
діяльності; смерті фізичної особи -
підприємця; постановлення судового
рішення про оголошення фізичної особи
померлою або визнання безвісно
відсутньою; постановлення судового
рішення про визнання фізичної особи,
яка є підприємцем, недієздатною або про
обмеження її цивільної дієздатності;
постановлення судового рішення про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця.

За приписами частини 2 статті 46 Закону
України №755-IV, підставами для
постановлення судового рішення про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця є: визнання
фізичної особи - підприємця банкрутом;
провадження нею підприємницької
діяльності, що заборонена законом;
неподання протягом року органам
доходів і зборів податкових
декларацій, документів фінансової
звітності відповідно до закону;
наявність в Єдиному державному реєстрі
запису про відсутність фізичної особи -
підприємця за зазначеним місцем
проживання.

Відповідно до частини 3 статті 46 Закону
України №755-IV, фізична особа
позбавляється статусу підприємця з
дати внесення до Єдиного державного
реєстру запису про державну реєстрацію
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця.

Підпунктом 49.18.5 пункту 49.18 статті 49
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№2755-VI (далі іменується - ПК України)
встановлено, що податкові декларації,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, подаються за базовий звітний
(податковий ) період, що дорівнює:
календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб -
підприємців - протягом 40 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року.

Надані суб'єктом владних повноважень
докази свідчать про те, що відповідач є
реально існуючим суб'єктом права,
статус фізичної особи - підприємця не
втратив, а відтак, згідно із законом був
обтяжений обов'язком у період часу
після 01.01.2011 щорічно подавати до
контролюючого органу декларації про
доходи.

Матеріалами справи підтверджено, що
вказаної вимоги закону відповідач не
дотримався і на протязі часу, котрий
перевищує рік, до контролюючого органу
декларацій про доходи не подавав, про
що свідчить Акт від 22.04.2014 (а.с. 5).
Відповідно до довідки від 22.04.2014 у
відповідача відсутня заборгованість
перед бюджетом (а.с. 4).

За приписами підпункту 20.1.37 пункту 20.1
статті 20 ПК України контролюючі органи
мають право звертатися до суду щодо
припинення юридичної особи та
припинення фізичною особою -
підприємцем підприємницької
діяльності та/або про визнання
недійсними установчих (засновницьких)
документів суб'єктів господарювання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною 4 статті 94 КАС України
у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Враховуючи наведене та керуючись
статтями 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-162, 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити
повністю.

Припинити підприємницьку діяльність
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1;
АДРЕСА_1).

Після набрання постановою законної
сили направити її Державному
реєстратору.

Постанову звернути до негайного
виконання.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
К.М. Недашківська