Справа № 821/755/13-а
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/755/13-а

Категорія: 8.3.5 Головуючий в 1 інстанції:
Бездрабко О.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду в складі:

Судді доповідача - Потапчука
В.О.

суддів -
Шляхтицького О.І.

- Семенюка Г.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Головного управління
Міндоходів у Херсонській області на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2013
року по справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
захист порушеного конституційного
права та законних прав людини,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулася із
адміністративним позовом до
відповідача , в якому просить захистити
порушені права, визначені ст.ст.55, 57, 58
Конституції України, шляхом скасування
рішення про застосування фінансових
санкцій від 01.02.2013 р. № -21.

Свої вимоги мотивує протиправністю
рішення про застосування фінансових
санкцій, оскільки перевіряючих не було
допущено до перевірки, а саме рішення
від 01.02.2013 р. № -21 прийнято не
уповноваженою особою.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2013
року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано
рішення Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів у Херсонській
області Державної податкової служби
України про застосування фінансових
санкцій від 01.02.2013 р. № -21.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідачем подано
апеляційну скаргу у якій зазначено, що
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
у зв'язку з чим апелянт просить
скасувати оскаржувану постанову та
ухвалити нову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог позивача.

Сторони були сповіщені належним
чином про час і місце судового
засідання, що підтверджується
письмовими доказами наявними в
матеріалах справи, сторони до суду не
прибули.

Відповідно до ч 4 ст.196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Колегія суддів, з огляду на зазначене, а
також враховуючи те що в матеріалах
справи достатньо доказів для вирішення
справи, - дійшла висновку про
можливість розгляду справи за
відсутністю сторін по справі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, який
доповів зміст рішення, яке оскаржено,
доводи апеляційної скарги, межі, в яких
повинні здійснюватися перевірка
рішення, встановлюватися обставини і
досліджуватися докази, вислухавши
думку учасників процесу, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу відхилити з наступних підстав.

Згідно ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що 10.12.2012 р. посадовими
особами РУ Департаменту САТ ДПС
України у Херсонській області Мигирич
О.М., Горовою О.Р. проведено фактичну
перевірку ФОП ОСОБА_3 у кафе
"ІНФОРМАЦІЯ_1", яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1.

Перевірка проведена на підставі наказу
РУ Департаменту САТ ДПС України у
Херсонській області № 166-п від 03.12.2012 р.
"Про проведення фактичної перевірки
ФОП ОСОБА_3.".

На підставі наказу ревізорам було
виписано направлення на фактичну
перевірку від 10.12.2012 р. № 166.

Під час перевірки встановлено
порушення ФОП ОСОБА_3 ст.15 Закону
України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995
р. № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР), а
саме: реалізація алкогольних напоїв
без ліцензії.

За результатами перевірки начальником
РУ Департаменту САТ ДПС України у
Херсонській області винесено рішення
про застосування фінансових санкцій
від 01.02.2013 р. № -21 у розмірі 3640 грн.
за порушення ст.15 Закону № 481/95-ВР.

При вирішенні питання суд першої
інстанції дійшов до висновку щодо
дотримання відповідачем вимог щодо
порядку проведення фактичної
перевірки та протиправності
застосування до позивача фінансової
санкції у розмірі 3640 грн. за здійснення
торгівлі алкогольними напоями без
ліцензії

Колегія суддів вважає правильним такий
висновок суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Положеннями пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України
передбачено, що органи державної
податкової служби мають право
проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому цим
Кодексом.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України
органи державної податкової служби
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК
України визначено, що фактичною
вважається перевірка, що здійснюється
за місцем фактичного провадження
платником податків діяльності,
розташування господарських або інших
об'єктів права власності такого
платника. Така перевірка здійснюється
органом державної податкової служби
щодо дотримання норм законодавства з
питань регулювання обігу готівки,
порядку здійснення платниками
податків розрахункових операцій,
ведення касових операцій, наявності
ліцензій, патентів, свідоцтв, у
тому числі про виробництво та обіг
підакцизних товарів, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами).

Відповідно до пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК
України фактична перевірка може
проводитися на підставі рішення
керівника органу податкової служби,
оформленого наказом, копія якого
вручається платнику податків або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції, під розписку до
початку проведення такої перевірки, та
за наявності хоча б однієї з таких
обставин: отримання в установленому
законодавством порядку інформації про
порушення вимог законодавства в
частині виробництва, обліку,
зберігання та транспортування спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів та цільового використання
спирту платниками податків, а також
здійснення функцій, визначених
законодавством у сфері виробництва і
обігу спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів.

Згідно п.80.1 ст.80 ПК України фактична
перевірка здійснюється без
попередження платника податків (особи).
Допуск посадових осіб органів
податкової служби до проведення
фактичної перевірки здійснюється
згідно зі статтею 81 ПК України.

Відповідно п.81.1 ст. 81 ПК України,
посадові особи органу державної
податкової служби мають право
приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів: копії
наказу та направлення про
проведення перевірки. Непред'явлення
або ненадіслання у випадках,
визначених цим Кодексом, платнику
податків (його посадовим (службовим)
особам або його уповноваженому
представнику, або особам, які фактично
проводять розрахункові операції) цих
документів або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб органу державної
податкової служби до проведення
документальної виїзної або фактичної
перевірки. Відмова платника податків
та/або посадових (службових) осіб
платника податків (його представників
або осіб, які фактично проводять
розрахункові операції) від допуску до
перевірки на інших підставах, ніж
визначені в абзаці п'ятому цього
пункту, не дозволяється.

У разі відмови платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) розписатися у направленні на
перевірку посадовими (службовими)
особами органу державної податкової
служби складається акт, який засвідчує
факт відмови. У такому випадку акт про
відмову від підпису у направленні на
перевірку є підставою для початку
проведення такої перевірки.

З матеріалів справи колегія суддів
вбачає, що ревізори ознайомили
позивача з направленням та наказом на
перевірку. Позивач особисто отримала
по одному примірнику направлення та
наказу на проведення перевірки, про що
свідчить розписка № 166, в якій стоїть
підпис позивача.

Перевірка проведена в присутності
позивача, яка відмовилася від
підписання та отримання акта
перевірки, про що складено акти від
10.12.2012 р. № 14, тому другий примірник акту
був направлений позивачу поштою.

Таким чином колегія суддів
погоджується з позицією суду першої
інстанції, що відповідач дотримався
вимог щодо порядку проведення
фактичної перевірки.

З питання протиправності застосування
до позивача фінансових санкції колегія
суддів зазначає наступне.

З акту перевірки від 10.12.2012 р. №
41/21/01/НОМЕР_1, колегія суддів вбачає, що
під час перевірки було виявлено
порушення вимог ст.15 Закону України
"Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів", а саме: реалізація
алкогольних напоїв без ліцензії на
право здійснення роздрібної торгівлі
алкогольними напоями.

Рішенням начальника РУ Департаменту
САТ ДПА України у Херсонській області
від 01.02.2013 р. № -21 за порушення ст.15
Закону № 481/95-ВР до позивача
застосовано фінансові санкції у
розмірі 3640 грн.

Порядок та умови реалізації
алкогольних напоїв регулюється
Законом № 481/95-ВР.

Відповідно до ст.15 Закону № 481/95
забороняється реалізація алкогольних
напоїв без ліцензії.

Статтею 1 Закону № 481/95-ВР передбачено,
що роздрібна торгівля - діяльність по
продажу товарів безпосередньо
громадянам та іншим кінцевим
споживачам для їх особистого
некомерційного використання незалежно
від форми розрахунків, у тому числі на
розлив у ресторанах, кафе, барах, інших
суб'єктах господарювання громадського
харчування; місце торгівлі - місце
реалізації товарів, у тому числі на
розлив, в одному торговому приміщенні
(будівлі) за місцем його фактичного
розташування, для тютюнових виробів -
без обмеження площі, для алкогольних
напоїв - торговельною площею не менше 20
кв. м, обладнане електронними
контрольно-касовими апаратами
(незалежно від їх кількості) або де є
товарно-касові книги (незалежно від їх
кількості), в яких фіксується виручка
від продажу алкогольних напоїв та
тютюнових виробів незалежно від того,
чи оформляється через них продаж інших
товарів.

У судовому засіданні суду першої
інстанції позивач пояснила, що позивач
здійснює господарську діяльність у
барі в приміщенні ресторану
"ІНФОРМАЦІЯ_1". Бар у приміщенні
ресторану "ІНФОРМАЦІЯ_1" позивачем
орендується відповідно до договору
оренди нежитлового приміщення від
01.01.2012 р., укладеного між ПП ОСОБА_6 та
ФОП ОСОБА_3 У ресторані "ІНФОРМАЦІЯ_1"
здійснює господарську діяльність ПП
ОСОБА_7

Тобто, місцем торгівлі позивача є не
весь ресторан "ІНФОРМАЦІЯ_1", а лише
орендований у ПП ОСОБА_6 бар у
приміщенні цього ресторану.

У своїй діяльності ФОП ОСОБА_3
застосовує реєстратор розрахункових
операцій МІ № 1-500.02 МЕ заводський номер
ПБ 57127768 та веде книгу обліку
розрахункових операцій.

З матеріалів справи вбачається, що з
чека наданого відповідачем - 2 чека від
10.12.2012 р. слідує, що 100 г коньяку
"Борисфен" було придбано у ресторані
"ІНФОРМАЦІЯ_1", а не у барі, який
знаходиться у приміщенні ресторану
"ІНФОРМАЦІЯ_1" та орендується позивачем.
Тобто, алкогольний напій "Борисфен"
реалізовано у торговому місці ПП
ОСОБА_6 - ресторані "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Також, з матеріалів справи колегія
суддів вбачає, що з 09.12.2012 р. по 13.12.2012 р.
включно бар не працював. Це
підтверджується денними Z-звітами:
останній № 1312 від 08.12.2012 р., наступний №
1313 від 14.12.2012 р.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що 10.12.2012 р. бар у приміщенні
"ІНФОРМАЦІЯ_1", що орендується
позивачем, не працював, чек від 10.12.2012 р.
щодо реалізації алкогольного напою
видано іншим суб'єктом господарювання,
до господарської діяльності якого
позивач не має жодного відношення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті
оскаржуваної постанови суд першої
інстанції дійшов вірних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 206 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області - залишити без задоволення, а
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2013
року по справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
захист порушеного конституційного
права та законних прав людини, - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили судовим
рішенням апеляційного суду.

Суддя-доповідач:
Потапчук В.О.

Судді:
Шляхтицький О.І.

Семенюк Г.В.