Справа № 816/1143/14
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 р.Справа № 816/1143/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С., Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання
Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського
окружного адміністративного суду від 27
березня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до голови Київського районного
суду м. Полтави Шияна Володимира
Миколайовича про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити дії,

У с т а н о в и л а:

У березні 2014 року позивач, ОСОБА_1,
звернувся до суду з адміністративним
позовом до голови Київського районного
суду м. Полтави Шияна В.М. про визнання
бездіяльності відповідача
протиправною, яка порушує право
позивача на ефективний спосіб захисту
та зобов'язання відповідача передати
скаргу для внесення в автоматизовану
систему документообігу суду для
здійснення автоматичного розподілу
між суддями.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказує, що 07 лютого 2014 року він
звернувся до Київського районного суду
м. Полтави зі скаргою на бездіяльність
Київського районного відділу
Полтавського міського управління
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області
(далі - Київський РВ ПМУ УМВС України в
Полтавській області) щодо розгляду
заяви про виявлене кримінальне
правопорушення за фактом шахрайства.
Проте, цю скаргу для здійснення її
автоматичного розподілу передано не
було.

Натомість, 17.02.2014 року головою
Київського районного суду м. Полтави
Шияном В.М. була надана письмова
відповідь про розгляд скарги від 07.02.2014
року.

Таким чином, на думку позивача, такі дії
голови Київського районного суду м.
Полтави Шияна В.М. є порушенням його
права на судовий захист. У зв'язку з
вищезазначеним стверджує, що
відповідачем порушена процесуальна
процедура прийняття скарг та позовних
заяв від громадян судами України.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 27 березня
2014 року у відкритті провадження по
справі за позовом ОСОБА_1 до голови
Київського районного суду м. Полтави
Шияна В.М. про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
дії - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
позивач в апеляційній скарзі,
посилаючись на те, що оскаржуване
рішення суду першої інстанції прийняте
з порушенням чинного законодавства
України, просить скасувати ухвалу
Полтавського окружного
адміністративного суду від 27 березня
2014 року та направити матеріали справи
до суду першої інстанції для вирішення
питання про відкриття провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судом чинного
законодавства України, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів,
враховуючи межі апеляційної скарги,
дійшла висновку, що апеляційна скарга
відповідно до положень ст. 200 КАС
України задоволенню не підлягає, з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.02.2014 року
позивач звернувся до Київського
районного суду м. Полтави зі скаргою на
бездіяльність Київський РВ ПМУ УМВС
України в Полтавській області щодо
розгляду заяви про виявлене
кримінальне правопорушення за фактом
шахрайства.

17.02.2014 року Київським районним судом м.
Полтави за підписом голови суду, Шияном
В.М., надано лист із відповіддю про
розгляд скарги від 07.02.2014 року, в
порядку визначеному Законом України
"Про звернення громадян", в якому
зазначено, що така скарга була внесена
Київським РВ ПМУ УМВС України в
Полтавській області до єдиного обліку
заяв і повідомлень та їй присвоєно
порядковий номер - 8617, що було здійснено
відповідно до вимог Інструкції про
порядок ведення єдиного обліку в
органах і підрозділах внутрішніх справ
України заяв та повідомлень про
вчинені кримінальні правопорушення та
інші події, затвердженої наказом МВС
від 19.11.2012 року № 1050 (а.с. 10).

Позивач, не погодившись із такими діями
відповідача, подав до суду
адміністративний позов, яким просить
задовольнити позовні вимоги.

Погоджуючись із висновком суду першої
інстанції щодо того, що позовна заява, з
якою звернувся ОСОБА_1, не належить до
компетенції суду, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Як свідчать матеріали справи, позивач
оскаржує дії голови суду, якими, на його
думку, порушено процедуру прийняття
скарг та позовних заяв від громадян.

Згідно зі ст.ст. 126, 129 Конституції
України судді при здійсненні
правосуддя незалежні і підкоряються
лише закону. Вплив на суддів у будь-який
спосіб забороняється.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 12.06.2009 № 6 роз'яснено, що у
розумінні положень ч. 1 ст. 2, п.п. 1, 7 і 9
ст. 3, ст. 17, ч. 3 ст. 50 КАС України суди
та судді при розгляді ними цивільних,
господарських, кримінальних,
адміністративних справ та справ про
адміністративні правопорушення не є
суб'єктами владних повноважень, які
здійснюють владні управлінські
функції, і не можуть бути відповідачами
у справах про оскарження їх рішень, дій
чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з
розглядом судових справ.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що у судовому порядку можуть бути
оскаржені лише акти, дії, бездіяльність
посадових і службових осіб суду, якщо
такі акти, дії відносяться до сфери
управлінської діяльності.

Роз'ясненнями, наданими Конституційним
Судом України у Рішенні від 23.05.2001 року
№ 6-рп/2001, пунктом 4.2 якого визначено, що
відповідно до ч. 1 ст. 124 Конституції
України правосуддя в Україні
здійснюється виключно судами. При
здійсненні правосуддя судді незалежні
і підкоряються лише закону (ч. 1 ст. 129
Конституції України). Виключно
законами України визначаються
судоустрій і судочинство. Порядок
здійснення правосуддя регламентується
відповідним процесуальним
законодавством України. Процесуальні
акти і дії суддів, які стосуються
вирішення питань підвідомчості судам
спорів, порушення і відкриття справ,
підготовки їх до розгляду, судовий
розгляд справ у першій інстанції, в
касаційному і наглядовому порядку та
прийняття по них судових рішень
належать до сфери правосуддя і можуть
бути оскаржені лише в судовому порядку
відповідно до процесуального
законодавства України. Позасудовий
порядок оскарження актів і дій суддів,
які стосуються здійснення правосуддя,
неможливий.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що голова Київського
районного суду м. Полтави Шиян В.М. під
час розгляду скарг та позовних заяв не
здійснює функції суб'єкта владних
повноважень у розумінні положень
Кодексу адміністративного судочинства
України і ніким не може бути примушений
до вчинення процесуальних дій під час
провадження у справі, оскільки він є
суб'єктом відправлення правосуддя.

У зв'язку з цим, позов, з яким звернувся
позивач, не належить до компетенції
суду адміністративної юрисдикції.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
не вбачає підстав, передбачених ст. 202
КАС України для скасування судового
рішення та приходить до висновку про
необхідність залишення апеляційної
скарги без задоволення, а
оскаржуваного судового рішення,
відповідно до положень ст. 200 КАС
України, - без змін.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС
України фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Керуючись ст.ст. 41 ч. 1, 160, 167, 195, 196, 198, 200,
205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а ухвалу Полтавського
окружного адміністративного суду від 27
березня 2014 року по справі № 816/1143/14
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Мельнікова
Л.В.Судді(підпис) (підпис) Бартош Н.С.
Донець Л.О.

Повний текст ухвали виготовлений та
підписаний 26 травня 2014 року