Справа № 2а-0370/961/11
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 р.
Справа № 40541/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Обрізко І.М.

суддів
Онишкевича Т.В., Сапіги В.П

за участю секретаря судового засідання
Коцур В.К.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу головного управління
Пенсійного фонду України у Волинській
області на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 15
квітня 2011 року по справі за позовом
головного управління Пенсійного фонду
України у Волинській області до
відділу державної виконавчої служби
головного управління юстиції у
Волинській області про визнання дій
неправомірними, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Пенсійного фонду
України у Волинській області
звернулося в суд з адміністративним
позовом до відділу державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у Волинській
області про визнання дій
неправомірними, скасування постанови
про накладення штрафу в розмірі 680 грн.
та зупинення стягнення штрафу з
позивача на підставі постанови про
накладення штрафу від 10.03.2011 року до
вирішення справи в суді.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що при винесенні
постанови про накладення штрафу не
враховано факту виконання рішення, а
саме - розпорядження - рахунок від 31.01.2011
року, а також зазначає, що державний
виконавець безпідставно не
скористався правом на звернення до
суду з заявою про роз'яснення рішення.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2011
року відмовлено в задоволенні позовних
вимог, оскільки рішення суду не
виконано позивачем, а оскаржувана
постанова відповідає Закону України
«Про виконавче провадження».

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, позивачем подано апеляційну
скаргу, з якої із-за порушення норм
матеріального та процесуального права,
невідповідності висновків суду
обставинам справи, просить його
скасувати та постановити рішення, яким
задоволити позовні вимоги.

Покликання маються на те, що позивач
вчинив певні дії на виконання рішення
суду, зокрема, прийнято розпорядження -
рахунок від 31.01.2011 року. А тому, на думку
апелянта, зобов'язання виконано, так як
з судового рішення не вбачається, що
перерахунок має бути іншим, ніж
зроблений раніше.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення учасників
розгляду, перевіривши матеріали справи
і обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає за необхідне її
відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що 10.03.2011 року
відповідачем винесено постанову про
накладення штрафу в розмірі 680 грн. за
невиконання постанови Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 4 липня 2007 року.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права у
точній відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян і
юридичних осіб.

Відповідно до ст. 76 Закону України «Про
виконавче провадження», після
відкриття виконавчого провадження по
виконавчому документу, який зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець відповідно до статті 24
цього Закону визначає йому строк
добровільного виконання рішення.

У разі невиконання без поважних причин
цих вимог державний виконавець
застосовує до боржника штрафні санкції
чи інші заходи, передбачені
законодавством, і призначає новий
строк виконання.

Відповідач 13 січня 2011 року звернувся до
головного управління Пенсійного фонду
України у Волинській області з вимогою
за №4/92.

Головне управління Пенсійного фонду
України у Волинській області 31 січня 2011
року винесло розпорядження-розрахунок
пенсії за вислугу років по пенсійній
справі №16937.

Однак, 9 березня 2011 року старшим
державним виконавцем підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби головного
управління юстиції у Волинській
області Турчинським В.Є. складено акт
про не виконання рішення суду з
посиланням на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 27
січня 2009 року по справі №2a-14191/09/0370. Крім
того, як вбачається із акту державного
виконавця розпорядження-розрахунок
від 31 січня 2011 року є аналогічним з
розпорядженням-розрахунком від 4
березня 2008 року.

Частиною 1 статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 27 січня 2009
року по справі №2a-14191/09/0370 за позовом
ОСОБА_2 до підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у Волинській
області та старшого державного
виконавця підрозділу виконання рішень
відділу державної виконавчої служби
головного управління юстиції у
Волинської області Турчинського В.Є.
про визнання протиправним рішення
суб'єкта владних повноважень про
закриття виконавчого провадження,
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження та стягнення
моральної шкоди встановлено наступне.

За заявою позивача відповідачем 24
січня 2008 року було відкрите виконавче
провадження. За скаргами позивача з
огляду на відсутність можливості
повороту виконання рішення у цій
справі, начальником головного
управління було двічі зобов'язано
старшого державного виконавця
Турчинського В.Є. звернутися до суду за
роз'ясненням постанови і виконавчого
листа. Постанови про відкриття
виконавчого провадження двічі
скасовувалися, а 28.02.2008 року старшим
державним виконавцем знову було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження у даній
справі, яка була направлена для
виконання в головне управління
Пенсійного фонду України у Волинській
області.

5 березня 2008 року старшим державним
виконавцем підрозділу виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
Волинській області Турчинським В.Є.
було складено акт про те, що рішення
суду про перерахунок пенсії ОСОБА_2
виконано, відповідно до
розпорядження-розрахунку пенсійного
фонду від 04.03.2008 року та на підставі
складеного акту і розпорядження від
06.03.2008 року було винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження.

Згідно розпорядження-розрахунку від
04.03.2008 року при проведенні перерахунку
пенсії ОСОБА_2 не було враховано
щомісячних 40% та 50% надбавок від окладу
грошового утримання з 01.12.1996 року

Відповідно до статті 129 Конституції
України однією з основних засад
судочинства є обов'язковість рішень
суду.

Обов'язковість виконання ухвал,
постанов адміністративного суду
віднесено також до принципів
організації і діяльності названого
суду. Статтями 14 та 255 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що постанова або ухвала
суду підлягають обов'язковому
виконанню органами, підприємствами,
установами та організаціями,
посадовими чи службовими особами.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання вимог постанов та ухвал
адміністративних судів тягне за собою
відповідальність, встановлену
законами України.

Статтею 87 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
у разі невиконання без поважних причин
у встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, які можуть бути
виконані лише боржником, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника фізичну
особу в розмірі від двох до десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, на посадових осіб від десяти
до двадцяти неоподатковуваних
мінімумів громадян і на боржника
юридичну особу - від двадцяти до
тридцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян та призначає новий
строк для виконання.

Даний порядок накладення штрафу
передбачений пунктом 10.2 Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України № 74/5 від 15 грудня 1999
року.

Оскільки постановою Волинського
окружного адміністративного суду від 27
січня 2009 року по справі №2a-14191/09/0370
встановлено, що
розпорядженням-розрахунком від 4
березня 2008 року рішення Луцького
міськрайонного суду про перерахунок
пенсії ОСОБА_2 не виконано, а
розпорядження-розрахунок від 31 січня
2011 року є аналогічним із
розпорядженням-розрахунком від 4
березня 2008 року, тому колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що головним управлінням
Пенсійного фонду України у Волинській
області повторно не виконано рішення
суду.

З огляду на наведене, доводи
апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а також відсутня
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, Львівський апеляційний
адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу головного
управління Пенсійного фонду України у
Волинській області залишити без
задоволення, постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 15
квітня 2011 року по справі № 2а/0370/961/11 -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня
виготовлення ухвали в повному обсязі,
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
І.М. Обрізко

Судді
Т.В. Онишкевич

В.П. Сапіга

Повний текст виготовлено 19.05.2014 року.