Справа № 822/1169/14
Суддя: Ковальчук А.М.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1169/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року 12:50м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКовальчук
А.М. при секретаріБачку А.М. за
участі:представників
сторінрозглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
приватного акціонерного товариства
спеціальне науково-реставраційне
проектно-будівельно-виробниче
акціонерне товариство закритого типу
"Кам'янець-Подільськ-Реставрація" до
Кам'янець-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Хмельницької області про визнання
дій протиправними та скасування вимоги
№ 145 від 24.02.2012 року., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Кам'янець-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Хмельницької області, у якому просить,
з урахуванням зміни підстав позову,
визнати дії відповідача, щодо
нарахування пені за несвоєчасну сплату
сум податку з доходів фізичних осіб за
період з 30.01.2008 року по 30.01.2009 року
протиправними та скасувати податкову
вимогу № 145 від 24.02.2012 року про сплату
180082 грн. 40 коп. пені. Судові витрати у
відповідності до ст.94 КАС України
стягнути з державного бюджету України.

В обґрунтування позовних вимог вказує,
що 30.01.2012 року Кам'янець-Подільською
ОДПІ за результатами позапланової
виїзної документальної перевірки з
питань своєчасності нарахування та
перерахування до бюджету сум податку з
доходів фізичних осіб
проектно-будівельно-виробничого
акціонерного товариства закритого
типу "Кам'янець-Подільськ-Реставрація"
за період з 01.01.2009 року по 31.12.2011 року
складено акт за №8424. За
результатами перевірки відповідачем
зроблено висновок, що в порушення
п.п.8.1.2 п.8.1 ст.8, п.п. "а" п.19.2 ст.19 Закону
України "Про податок з доходів фізичних
осіб" від 22.05.2003 року за №889-IV із змінами
та доповненнями, п.п.168.1.2 п.168.1 ст.168
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року за №2755-IV із змінами та
доповненнями, позивач несвоєчасно
перерахував до бюджету утримані суми
податку на доходи фізичних осіб,
внаслідок чого за період з 30.01.2008 року
по 30.12.2009 року нараховано пеню в розмірі
180082 грн. 40 коп.

Зазначає, що 17.02.2012 року позивачем
подано заперечення на акт перевірки.

23.02.2012 року відповідачем відмовлено в
задоволені поданого позивачем
заперечення та направлено податкову
вимогу №145 від 24.02.2012 року про сплату
178355 грн. 73 коп. пені.

Вказує, що відповідачем податкова
вимога винесена неправомірно,
оскільки у позивача відсутній
податковий борг за узгодженими
грошовими зобов'язаннями у вигляді
пені. Тому просив дану податкову вимогу
скасувати, а дії відповідача щодо
прийняття податкової вимоги визнати
протиправними.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив задоволити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив подав
письмове заперечення в якому вказує, що
пеня в сумі 180082 грн. 40 коп. нарахована
згідно проведеної перевірки від 30.01.2012
року (№338/173/21338424), то з цього часу з
урахуванням вищенаведеного, інспекція
набула права на її стягнення.

Зазначає, що станом на 23.02.2012 року,
згідно облікової картки платника, була
наявна переплата у сумі 1726 грн. 67 коп.
сума податкового боргу платника
податків складала 178 355 грн. 73 коп.

Вказує, що 24.02.2012 року інспекцією
сформовано податкову вимогу форми „Ю"
за №145 на загальну суму 178355 грн. 73 коп.,
яку вручено 28.02.2012 року голові
правління ПАТ СНРПБВАТЗТ
«Кам'янець-Подільськ-Реставрація».
Просить в задоволенні позову відмовити
у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що з 23.01.2012 року по
27.01.2012 року Кам'янець-Подільською ОДПІ
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку позивача з
питань своєчасності нарахування та
перерахування до бюджету сум податку з
доходів фізичних осіб за період з
01.01.2009 року по 31.12.2011 року, про що
складено акт № 8424 від 30.01.2012 року.

З висновку акту перевірки вбачається,
що на думку відповідача у період, що
перевірявся, позивачем утримані суми
податку на доходи фізичних осіб
перераховувались до бюджету
несвоєчасно та не в повному обсязі,
зважаючи на що даним актом перевірки
нарахована пеня у розмірі 180 082,40 грн.

17.02.2012 року позивачем подане
заперечення на акт перевірки, на яке
23.02.2012 року відповідачем надана
відповідь про відмову у задоволенні
заяви платника податків.

24.02.2012 року відповідачем прийнята
податкова вимога № 145, якою позивача
повідомлено про необхідність сплати
податкового боргу за узгодженими
грошовими зобов'язаннями по пені в
сумі 178 355 грн. 73 коп.

Оцінюючи підстави для прийняття
оскаржуваної податкової вимоги, суд
виходить з наступного.

Відповідно до п. 14.1.153. Податкового
кодексу України податкова вимога - це
письмова вимога органу державної
податкової служби до платника податків
щодо погашення суми податкового боргу,
а податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання (п. 14.1.175.
Податкового кодексу України).

У разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення (п.59.1. статті 59
Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 102.1 статті 102
Податкового кодексу України
контролюючий орган має право
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань платника податків у
випадках, визначених цим Кодексом, не
пізніше закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання. Якщо
протягом зазначеного строку
контролюючий орган не визначає суму
грошових зобов'язань, платник податків
вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
порядку.

Суд звертає увагу на те, що грошове
зобов'язання позивача зі сплати пені
було визначене податковим органом на
підставі акту перевірки від 30.01.2012
року. Будь-які податкові
повідомлення-рішення на суму пені не
приймались.

Суд погоджується з твердженнями
податкового органу про те, що
розрахунок сум податку з доходів
фізичних осіб, який подавався
платником податків - позивачем
протягом попередніх років вважається
(вважався) податковою декларацією у
розумінні вимог чинного на той час
законодавства.

Оскільки як встановлено судом,
несвоєчасна сплата податку з доходів
фізичних осіб з боку позивача мала
місце починаючи з грудня 2007 року (що
випливає з акту перевірки), порядок
узгодження податкового зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб
визначався відповідно до вимог Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами».

У пункті 1.11 статті 1 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
визначено, що під терміном «податкова
декларація», «розрахунок» розуміється
документ, що подається платником
податків до контролюючого органу у
строки, встановлені законодавством, на
підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податку,
збору (обов'язкового платежу).

Аналіз положень пунктів 2.1 та 3.1 Порядку
заповнення та подання податковими
агентами податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податків, і сум
утриманого з них податку,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від 29
вересня 2003 року № 451, свідчить, що
розрахунок сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них податку
(форма № 1ДФ), подається податковими
агентами до податкового органу в
строки, передбачені у Законі України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» для
подачі податкової декларації за
календарний квартал, і цей розрахунок
містить в собі дані про нарахований і
утриманий податок та суму, яка фактично
підлягає сплаті до бюджету.

Отже, розрахунок сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку (форма № 1ДФ), за своє суттю
є податковою декларацією у розумінні
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами». Дану позицію поділяє і Вищий
адміністративний суд України (справа
9991/84467/11, номер рішення у ЄДРСРУ 21538726).

Відповідно до абз. 2 пункту 5.1 статті 5
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» податкове зобов'язання,
самостійно визначене платником
податків у податковій декларації,
вважається узгодженим з дня подання
такої податкової декларації. Отже, суми
податку з доходів фізичних осіб були
узгоджені з моменту подання розрахунку
(декларації).

Згідно з п.п.16.1.1 п.16.1 ст.16 даного Закону
пеня нараховується після закінчення
встановлених строків погашення
узгодженого податкового зобов'язання
на суму податкового боргу.

Відповідно до п. п. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону
узгоджена сума податкового
зобов'язання, не сплачена платником у
строки, визначені цією статтею,
визнається сумою податкового боргу
платника податків. Підпунктом 6.2.1 п. 6.2
ст. 6 Закону визначено, що в разі коли
платник податків не сплачує узгоджену
суму податкового зобов'язання в
установлені строки, податковий орган
надсилає такому платнику податків
податкові вимоги.

Однак, як видно з таблиці № 4,
викладеної у акті перевірки від 30.01.2012
року, у колонці 1 зазначається місяць
та рік подання платником податку
розрахунку (декларації), зокрема
починаючи з 01.12.2007 року (дата
виникнення боргу - 30.01.2008, дата
погашення боргу - 05.01.2009 року). Загальна
сума пені, нарахована актом складає 180
082,40 грн.

Як видно з картки особового рахунку,
сума пені була зменшена до 178 355, 73 грн.

На вимогу суду представник відповідача
надав детальний розрахунок пені в сумі
180082 грн. 40 коп. в розрізі періоду її
нарахування.

Суд звертає увагу на те, що оскільки
пеня була нарахована податковим
органом саме актом перевірки від 30.01.2012
року, правомірним у даному випадку може
вважатись включення до податкової
вимоги тих сум пені, які визначені
податковим органом в межах строку 1095
днів, обчислення якого, виходячи з
вимог статті 102 Податкового кодексу
України, повинне починатись з
наступного дня після спливу останнього
дня граничного строку подання
податкової декларації, однак оскільки
йдеться про нарахування пені - з
моменту виникнення податкового боргу.

Решта коштів, нарахованих як пеня ( за
періоди, перебіг у часі яких відбувся
раніше), та які не охоплюються 1095 -
строком давності, протягом яких
контролюючий орган не визначив суму
грошових зобов'язань, не можуть бути
включені до розрахунку грошового
зобов'язання зі сплати пені, і як
наслідок не повинні включатись до
податкової вимоги.

Отже, як видно з розрахунку сум пені, до
суми, яка визначена актом перевірки, а
згодом виставлена у податковій вимозі,
увійшла пеня, нарахована податковим
органом в межах і поза межами строку
давності, який визначається для
визначення грошового зобов'язання, що
свідчить про те, що податковим органом
не у повній мірі були дотримані вимоги
податкового законодавства в частині
строків нарахування податкового
зобов'язання.

Пункт 2 ст. 19 Конституції України
визначає, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно зі ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З врахуванням наведеного, суд
приходить до висновку, що сума грошових
зобов'язань за період з 01.12.2007 року по
01.12.2008 року в розмірі 173379 грн. 09 коп. не
можуть бути включені до розрахунку
грошового зобов'язання зі сплати пені,
і як наслідок не повинні включатись до
податкової вимоги. В зв'язку з цим
податкова вимога № 145 від 24 лютого 2012
року може бути скасована частково,
оскільки податковим органом наданий
детальний розрахунок суми пені (в
контексті періодів її нарахування), яка
увійшла в суму податкового боргу по
оскаржуваній вимозі, а тому позовні
вимоги слід задоволити частково.

Відповідно до ч.3 ст. 94 КАС України якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. ст. 71, 94, 158-163 КАС України,
ст.ст. 59, 102 Податкового кодексу України,
ст. 19 Конституції України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

позов приватного акціонерного
товариства спеціальне
науково-реставраційне
проектно-будівельно-виробниче
акціонерне товариство закритого типу
"Кам'янець-Подільськ-Реставрація"
задоволити частково.

Визнати дії відповідача, щодо
винесення податкової вимоги №145 від
24.02.2012 року протиправними.

Скасувати податкову вимогу
Кам'янець-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Хмельницької області №145 від 24.02.2012
року в частині 173379 (сто сімдесят три
тисячі триста сімдесят дев'ять) грн. 09
коп. пені.

Стягнути із Державного бюджету України
на користь приватного акціонерного
товариства спеціальне
науково-реставраційне
проектно-будівельно-виробниче
акціонерне товариство закритого типу
"Кам'янець-Подільськ-Реставрація", , судові витрати по справі у
сумі 892 (вісімсот дев'яносто дві) грн. 00
коп. шляхом їх безспірного списання із
рахунку Кам'янець-Подільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Хмельницької області.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 27
травня 2014 року

Суддя/підпис/ "Згідно з оригіналом"
Суддя А.М. Ковальчук