Справа № 2а-1315/11
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 травня 2014 року Справа № 63326/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та
Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Чортківському районі
Тернопільської обл. на постанову
Чортківського районного суду
Тернопільської обл. від 15.02.2011р. в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Чортківському районі
Тернопільської обл. про визнання дій
протиправними, зобов'язання провести
перерахунок додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, та доплати до
пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

31.01.2011р. ОСОБА_1 (надалі - позивач)
звернувся до суду із адміністративним
позовом, у якому просив зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
обл. (надалі - відповідач, пенсійний
орган) здійснити нарахування та
виплату додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоровўю в розмірі 15
відсотків мінімальної пенсії за віком,
відповідно до положень ст. 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
та доплати до пенсії за проживання на
території радіоекологічного
забруднення у розмірі 1 мінімальної
заробітної плати, відповідно до
положень ст. 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», із
дотриманням вимог ч.3ст.67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
з часу призначення пенсії.

Постановою Чортківського районного
суду Тернопільської обл. від 15.02.2011р.
позов задоволено частково; зобов'язано
відповідача нарахувати та виплатити
позивачу додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоровўю, у розмірі 15
процентів мінімальної пенсії за віком,
передбаченої ч.2 ст.51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», починаючи
з 31.07.2010р. до виникнення обставин, з
якими закон повўязує виникнення, зміну
чи припинення спірних правовідносин,
із врахуванням ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум;
позовні вимоги в частині виплати
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоровўю за період з 18.06.1993р. по 30.07.2010р.
залишено без розгляду; постанову суду
допущено до негайного виконання; в
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач, який покликаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить у поданій апеляційній скарзі
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове рішення,
яким у задоволенні заявленого позову
відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що положення ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» щодо
мінімального розміру пенсії за віком
не застосовуються при призначенні
пенсії за Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; також фінансування
витрат, пов'язаних з реалізацією Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
здійснюється за рахунок державного
бюджету, а не ПФ України.

Законодавцем не вносилися відповідні
зміни до законів України про Державний
бюджет на відповідні роки, через що
нарахування і виплата додаткової
пенсії правомірно здійснювалися із
врахуванням вимог, передбачених
постановою КМ України № 530 від 28.05.2008р.

На підставі ст.197 КАС України розгляд
наведеної справи проводиться в порядку
письмового провадження, оскільки
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
до часткового задоволення, з наступних
підстав.

Приймаючи рішення по справі, судом
першої інстанції не наведено в
судовому рішенні мотивів часткового
задоволення позову, хоча в останньому
вказуються норми права, які, на думку
суду, регулюють спірні правовідносини.

Між тим, на думку колегії суддів, таке
рішення суду лише частково відповідає
вимогам чинного законодавства, з
наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, позивач
віднесений до четвертої категорії
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується копією відповідного
посвідчення.

Позивачу, відповідно до ст.51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
як постраждалому 4 категорії з 18.06.1993р.
виплачується додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю, розмір якої
визначався відповідно до постанов КМ
України та Законів України про
Державний бюджет України на
відповідний рік.

У вересні 2010р. позивач звернувся до
відповідача із заявою про проведення
перерахунку спірних додаткової пенсії
та доплати до пенсії відповідно до
вимог ст.ст. 39, 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», на яку
останній надав відповідь № 7256/09 від
28.09.2010р. про відсутність підстав для
перерахунку додаткової пенсії,
встановленої відповідно до
вищеназваного Закону та зазначив, що
доплата до пенсії за проживання на
території радіоактивного забруднення
позивачу не встановлювалася.

Згідно ст.51 «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
особам, віднесеним до категорії 4,
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 15
процентів мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, вихідним критерієм
обрахунку розглядуваної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
особі, віднесеної до 4 категорії є
мінімальна пенсія за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком
згідно до ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Розрахунок спірної додаткової пенсії
позивачу проведено відповідачем на
підставі постанов КМ України № 1 від
03.01.2002р., та № 654 від 16.07.2008р., що не
ґрунтується на законі.

При розрахунку додаткової пенсії,
передбаченої ст.51 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
в законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Із врахуванням загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, вирішуючи даний
спір колегія суддів прийшла до
обґрунтованого висновку, що при
розрахунку спірної додаткової пенсії
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
в законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Положення ч.3 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

При цьому колегія суддів враховує
вимоги ч.3 ст. 67 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
передбачає, що у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, визначеної відповідно
до ст. 51 цього Закону. Перерахунок
пенсії здійснюється з дня встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму.

Водночас, нормами п.7 ч.1 Закону України
від 14.06.2011р. «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» Прикінцеві
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
доповнено пунктом 4, яким установлено,
що у 2011 році норми і положення ст.ст.39, 50,
51, 52, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених КМ України,
виходячи з наявного фінансового
ресурсу бюджету Пенсійного фонду
України на 2011 рік.

З аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
указаним категоріям громадян
делеговано КМ України.

Вирішуючи питання про те, яка з
однопредметних законодавчих норм
однакової юридичної сили, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню для
вирішення спорів зазначеної категорії,
судам необхідно надавати перевагу тій
із них, що прийнята пізніше. У цих
правовідносинах така норма міститься у
Законі України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік».

На виконання вимог цього Закону КМ
України прийнято постанову № 745 від
06.07.2011р. «Про встановлення деяких
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету», яка
набрала чинності 23.07.2011р.

Таким чином, до набрання чинності
зазначеною постановою КМ України,
тобто до 23.07.2011р., застосуванню
підлягають норми ст.ст.39, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Разом з тим, позивачем пропущено
шестимісячний строк звернення до суду,
передбачений ст.99 КАС України,
останньою під час розгляду справи не
наведено поважних причин його
пропуску, також обґрунтовані підстави
для поновлення вказаного строку не
наведені судом першої інстанції у
судовому рішенні.

Відповідно до ст.100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене,
приймаючи до уваги дату звернення
позивача до суду із розглядуваним
позовом, відсутність обґрунтованого
клопотання про поновлення пропущеного
строку звернення до суду із
розглядуваним позовом, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
лише за період з 31.07.2010р. до 22.07.2011р.
включно.

При цьому, позовні вимоги про визнання
дій протиправними, зобов'язання
провести перерахунок та виплату
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, за період з 18.06.1993р. по 30.07.2010р.
включно належить залишити без розгляду
у зв'язку з пропуском строку звернення
до суду.

З огляду на положення ст.ст.21, 105, 162 КАС
України адміністративний позов може
містити вимоги щодо визнання
незаконними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання його вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконними рішенням, дією або
бездіяльністю. Встановивши, що
відповідач порушив норми права, які
регулюють спірні правовідносини,
адміністративний суд повинен був
визнати такі дії незаконними і
зобов'язати відповідача провести
нарахування та виплату належних сум
відповідно до закону.

Таким чином, колегія суддів приходить
до переконливого висновку про часткове
задоволення позовних вимог, із
залишенням частини позовних вимог без
розгляду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
оскаржуване рішення суду не містить
описової та мотивувальної частини;
також ч.6 ст.183-2 КАС України передбачає
обов'язкові вимоги до судового рішення
за наслідками розгляду справи в
скороченому провадженні та не звільняє
від обов'язку щодо складення тексту
постанови суду у відповідності до
вимог ст.163 КАС України, яка носить
імперативний характер.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, через що постанова суду
підлягає скасуванню з прийняттям
нового рішення з вищевикладених
мотивів.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 183-2, 195-197, п.п.3, 4
ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ч.1 ст.203, ч.2 ст.205,
ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
обл. задоволити частково.

Постанову Чортківського районного
суду Тернопільської обл. від 15.02.2011р.
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати бездіяльність управління
Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
обл. щодо відмови в перерахунку на
користь ОСОБА_1 додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 15
відсотків мінімальної пенсії за віком
за період з 31.07.2010р. до 22.07.2011р. включно, -
протиправною.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Чортківському районі
Тернопільської обл. провести
перерахунок та виплатити на користь
ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 15
відсотків мінімальної пенсії за віком,
з урахуванням положень до ч.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 31.07.2010р. до
22.07.2011р. включно, а також із урахуванням
виплачених сум.

Позовні вимоги про зобов'язання
провести перерахунок та виплату
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, за період з 18.06.1993р. по 30.07.2010р.
включно - залишити без розгляду у
зв'язку з пропуском строку звернення до
суду.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова апеляційного суду є
остаточною і касаційному оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька