Справа № 2а-85/11
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року №
876/5650/13Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді:
Шавеля Р.М.

суддів:
Савицької Н.В. та Костіва М.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Червонограді Львівської
області на постанову
Червоноградського міського суду
Львівської області від 16.02.2011р. у
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України в м. Червонограді
Львівської області про нарахування і
виплату підвищення до пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

14.12.2010р. ОСОБА_1 (надалі - позивач)
звернувся до суду з адміністративним
позовом, у якому просив визнати
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України у м.
Червонограді Львівської обл. щодо
відмови у проведенні перерахування та
виплати державної соціальної
підтримки дітей війни у вигляді
підвищення до пенсії у розмірі 30%
мінімалльної пенсії за віком
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період 6 місяців з 01.06.2010р. та по момент
винесення рішення судом першої
інстанції по справі; зобов'язати
управління Пенсійного фонду України у
м. Червонограді Львівської обл.
здійснити перерахунок та виплату
підвищення до пенсії у відповідності
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
визначеної відповідно до ч.1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 01.06.2010р. та по момент
винесення рішення судом першої
інстанції по справі, а також
нараховувати і виплачувати 30% надбавки
до пенсії як дитині війни у повному
розмірі в подальшому; зобов'язано
управління Пенсійного фонду України у
м. Червонограді Львівської обл.,
починаючи з моменту винесення рішення
судом першої інстанції по справі,
нараховувати та виплачувати в
подальшому підвищення до пенсії у
розмірі не меншому за встановлений ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» 30% мінімальної пенсії за
віком, визначеної відповідно до ч.1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», до законодавчої зміни
діючого Закону України, на час
нарахування та здійснення цих виплат;
стягнути з відповідача в його користь
невиплачену допомогу за період з
01.06.2010р. по 30.11.2010р. в розмірі 1 238 грн. 70
коп.

Ухвалою суду від 17.01.2011р. заявлений
позов у частині вимог за період з
01.06.2010р. до 14.06.2010р. залишено без
розгляду через пропуск строку
звернення до суду та відсутності
поважних причин для його поновлення.

Постановою Червоноградського міського
суду Львівської області від 16.02.2011р.
позов задоволено, визнано
протиправними дії пенсійного органу
щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1
щомісячної державної соціальної
допомоги як дитині війни за період з
14.06.2010 р. по 14.12.2010 р.;
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у м. Червонограді
Львівської обл. провести нарахування
та виплату ОСОБА_1 щомісячної державної
соціальної допомоги як дитині війни за
період з 14.06.2010р. по 14.12.2010р. у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» і в
подальшому проводити нарахування та
виплату відповідно до чинного
законодавства; постанову суду допущено
до негайного виконання; у задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив пенсійний орган, який
покликаючись на неповне зясування
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить постанову
суду першої інстанції скасувати,
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що чинним
законодавством не встановлено розміру
мінімальної пенсії за віком, з якого
повинно обчислюватися підвищення
пенсії за віком дітям війни; приписами
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» не визначено, які органи
зобов'язані виплачувати спірне
підвищення, за рахунок яких коштів і
джерел, в якому порядку та яким чином
обчислювати вказаний розмір.

Крім того, встановлений ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
мінімальний розмір пенсії за віком
застосовується виключно для
визначення розміру пенсій, призначених
відповідно до зазначеного Закону, і не
може застосовуватися для обчислення
надбавок або підвищень інших пенсій.

На підставі ст.197 КАС України розгляд
наведеної справи проводиться в порядку
письмового провадження, оскільки
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
до часткового задоволення, з наступних
підстав.

Безспірно встановлено, що позивач
відноситься до категорії громадян,
яким встановлено статус дитини війни,
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» (у
редакції, що була чинною на час
виникнення спірних правовідносин)
останній має право на отримання
підвищення виплачуваної йому пенсії за
віком.

В частині дотримання строку звернення
до суду колегія суддів приходить до
висновку про те, що позивачем пропущено
шестимісячний строк звернення до суду,
передбачений ст.99 КАС України, останнім
не наведено поважних причин його
пропуску, також обґрунтовані підстави
для поновлення вказаного строку не
наведені судом першої інстанції у
судовому рішенні.

Враховуючи вищевикладене та
приймаючи до уваги приписи ст.100 КАС
України, колегія суддів приходить до
висновку про те, що позовні вимоги про
визнання дій протиправними,
зобов'язання пенсійного органу
нарахувати та виплатити підвищення до
пенсії підлягають задоволенню лише за
період з 14.06.2010р. до 14.12.2010р. включно; з
урахуванням проведених виплат за
вказаний період.

Відповідно до ст.70 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
надано право КМ України у 2010 році
встановлювати розміри соціальних
виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

Оскільки названа норма передбачає
встановлення в абсолютних сумах
розмірів лише тих виплат, вихідним
критерієм розрахунку яких є розмір
мінімальної заробітної плати, розмір
соціальних виплат згідно із Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни» залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком, тому її
дія не поширюється на спірні відносини.

За таких умов виплата спірного
підвищення за вищевказаний період
повинна здійснюватися в розмірах,
передбачених ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

У зв'язку з тим, що функції з
призначення, нарахування та виплати
пенсії позивачу здійснює Пенсійний
фонд України в особі відповідача, а
також виходячи з вимог п.15 Положення
про Пенсійний фонду України, затв.
постановою КМ України № 1261 від 24.10.2007р.,
відповідний обов'язок слід покласти на
відповідача у справі.

В частині доводів апелянта колегія
суддів враховує, що питання
фінансування відповідних видатків з
державного бюджету не виступає
предметом даного спору; проблеми
надання бюджетних коштів пенсійному
органу для виконання покладених на
нього обов'язків у справах цієї
категорії виходять за межі заявлених
вимог; також суд першої інстанції не
ухвалював рішення про проведення
виплат з власних джерел фінансування
пенсійного органу, а тому покликання
останнього на можливість нецільового
використання коштів Пенсійного фонду
України є безпідставними.

Покликання апелянта про неправильне
застосування судом вимог ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
колегія суддів до уваги не приймає,
оскільки розмір мінімальної пенсії за
віком визначається за правилами лише
цього Закону, чинним законодавством
інший мінімальний розмір пенсії за
віком не визначений, тому слід
застосовувати цей розмір.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку про те, що
заявлений позов підлягає до
часткового задоволення.

Разом з тим, судом помилково допущено
винесену постанову до негайного
виконання в повному обсязі, оскільки у
розглядуваному випадку слід
застосовувати приписи п.1 ч.1 ст.256 КАС
України, яка є спеціальною для цієї
категорії справ.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, через що постанова суду
підлягає скасуванню з прийняттям
нового рішення з вищевикладених
мотивів.

Керуючись ст.ст. 160, 183-2, 195-197, п.3. ч.1
ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Червонограді Львівської області
задоволити частково.

Постанову Червоноградського міського
суду Львівської області від 16.02.2011р. -
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати бездіяльність управління
Пенсійного фонду України в м.
Червонограді Львівської області щодо
нездійснення нарахування та виплати на
користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» за період з 14.06.2010р. до 14.12.2010р.
включно, із урахуванням вимог ч.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», - протиправною.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Червонограді
Львівської області провести
нарахування і виплату на користь
ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 14.06.2010р. до 14.12.2010р. включно, із
урахуванням вимог ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
проведених виплат за вказаний період.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова апеляційного суду є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : Шавель Р.М. Судді
:Савицька Н.В. Костів М.В.