Справа № 2а/2218/2652/11
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а/2218/2652/11
Головуючий у 1-й інстанції: Мазурок О. В.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової
Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління праці та соціального
захисту населення Хмельницької
міської ради на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 21 березня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Хмельницької міської ради про
перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Хмельницької
міської ради, в якому просив визнати
протиправними дії управління праці та
соціального захисту населення
Хмельницької міської ради щодо виплат
щорічної допомоги на оздоровлення у
2008-2010 роках відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991 р. не у повному
обсязі; стягнути з відповідача
невиплачену суму матеріальної
допомоги на лікування за 2008-2010 роки у
розмірі 9662 грн.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 21 березня 2011 року позов
задоволено, а саме: визнано дії
управління праці та соціального
захисту населення Хмельницької
міської ради щодо відмови ОСОБА_2
виплати недоплаченої щорічної
допомоги на оздоровлення за 2010 рік
неправомірною; зобов'язано управління
праці та соціального захисту населення
Хмельницької міської ради здійснити
нарахування та виплату ОСОБА_2 за 2010 рік
щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірі 5 мінімальних заробітних плат
відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати постанову та
відмовити в задоволені позовних вимог
посилаючись при цьому на неповне
з'ясування обставин, які мають значення
для справи та порушення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення спору.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про час, дату та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження, відповідно до пунктів 1, 2
частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, давши правову
оцінку обставинам у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 21 березня 2011 року - без
змін, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи,
позивач належить до першої категорії
осіб, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи, є інвалідом
другої групи.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", учасники
ліквідації аварії на Чорнобильські АЕС
1 категорії (інваліди II групи) мають
право на отримання щорічної допомоги
на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат.

Всупереч ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" позивачу
виплата допомоги на оздоровлення
проведена у розмірі, визначеному
постановою Кабінету Міністрів України
№562 від 12.07.2005 року, нараховано в
розмірі 120 грн.

Не погодившись з наведеними діями
відповідача, позивач звернувся до суду
з відповідним адміністративним
позовом.

Так, ч. 2 ст. 19 Конституції України
визначає, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 9 КАС України, суд
при вирішення справи керується
принципом законності, відповідно до
якого вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Колегія суддів зазначає, що положення
ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" є діючими. На час спірних
правовідносин їх не зупиняли та не
змінювали інші нормативно-правові
акти.

Відтак, виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами, при вирішенні
даного спору повинні застосовуватись
приписи ст. 48 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та Закону України "Про
Державний бюджет України на 2010 рік",
якими встановлено розмір мінімальної
заробітної плати на 2010рік.

Ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" також визначає, що щорічна
допомога на оздоровлення виплачується
інвалідам другої групи в розмірі 5
мінімальних заробітних плат на момент
виплати допомоги. Тобто, це є щорічна
одноразова допомога на оздоровлення,
яка не може бути поділена, і
виплачується у повному обсязі за весь
рік.

Отже, доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а тому
постанова прийнята на підставі
матеріалів справи та відповідає
вимогам закону.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо задоволення
заявлених вимог у спосіб, строках та
межах, визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Хмельницької міської ради, - залишити
без задоволення, а постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 21 березня 2011
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.