Справа № 2а-0870/1782/11
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2014 року
м. Київ К/800/2288/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Мороз Л.Л.

Зайця В.С.

Стрелець Т.Г.

розглянула у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу Запорізької
митниці на постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
07.11.2011 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 03.04.2012 року
у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційна фірма "Елта" до
Запорізької митниці про визнання
протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю виробничо-комерційна
фірма «Елта» звернулося із
адміністративним позовом до
Запорізької митниці про визнання
протиправним та скасування Рішення від
04.10.2010 р. № 112000006/2010/001815/1 про визначення
митної вартості товару.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 07.11.2011 року,
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 03.04.2012 року,
позов задоволено. Визнано протиправним
та скасовано Рішення від 04.10.2010 р. №
112000006/2010/001815/1 про визначення митної
вартості товарів, винесене Запорізькою
митницею відносно Товариства з
обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційна фірма «Елта».

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Запорізька митниця подала до Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу у якій, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
07.11.2011 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 03.04.2012 року
та прийняти нове рішення, яким у позові
відмовити.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Суди попередніх інстанцій встановили,
що 19.11.2007 року між позивачем (покупець)
та Відкритим акціонерним товариством
«Туймазыстекло» (продавець) укладено
контракт № 5900/6099, відповідно до якого
продавець взяв на себе зобов'язання
поставити продукцію з медичного та
харчового скла, на умовах FСА - м.
Туймази, а покупець зобов'язався
оплатити та прийняти продукцію
відповідно до специфікацій до
контракту.

Згідно з п. 1.2 контракту, продукція
поставляється окремими партіями, склад
яких (за асортиментом, кількістю,
одиниці виміру, цінам) визначається
специфікаціями, які є невід'ємною
частиною вказаного контракту.

Відповідно до зазначеного контракту
Відкрите акціонерне товариство
«Туймазыстекло» у вересні 2010 року
поставило Товариству з обмеженою
відповідальністю виробничо-комерційна
фірма «Елта» флакони скляні для
парфумерної та косметичної продукції
місткістю 0,05 л. з безбарвного скла
ФК-50-940-МТО за ціною 1193 руб 30 коп. за 1000
шт. виробів.

24.09.2010 року позивачем для проведення
митного оформлення поставленого
товару до Запорізької митниці була
подана вантажна митна декларація
№112000010/2010/007580 від 24.09.2010 року, в якій,
відповідно до ст.ст. 266, 267 МК України,
зазначено основний метод (перший)
визначення митної вартості - за ціною
угоди.

04.10.2010 року Запорізькою митницею було
прийнято рішення № 112000006/2010/001815/1 від
04.10.2010 р. про визначення митної вартості
товару за другим методом.

Відповідно до зазначеного Рішення
загальна вартість товару складає 453375
руб.(1 руб. 55 коп. за одиницю).

У якості обставин прийняття рішення
зазначено про наявну у митного органу
інформація про вартість операції з
ідентичними товарами, які продаються
на експорт в Україну і час експорту, є
максимально наближеним до нього.

Згідно із ст. 265 Митного кодексу
України, митний орган, що здійснює
контроль за правильністю митної оцінки
товарів з урахуванням положень цього
Кодексу, має право приймати рішення про
правильність заявленої декларантом
митної вартості товарів.

У разі відсутності даних, що
підтверджують правильність визначення
заявленої декларантом митної вартості
товарів, або за наявності
обґрунтованих сумнівів у
достовірності поданих декларантом
відомостей, митний орган може
самостійно визначити митну вартість
товарів, що декларуються, послідовно
застосовуючи методи визначення митної
вартості, встановлені цим Кодексом, на
підставі наявних у нього відомостей, у
тому числі цінової інформації щодо
ідентичних чи подібних (аналогічних)
товарів з коригуванням, що
здійснюється згідно з цим Кодексом.

Ст. 266 МК України передбачає, що
визначення митної вартості товарів,
які імпортуються в Україну,
здійснюється за такими методами:

1) за ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

3) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

4) на основі віднімання вартості;

5) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

6) резервного.

Основним є метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути
визначена за методом 1 згідно з
положеннями статті 267 цього Кодексу,
проводиться процедура консультацій
між митним органом та декларантом з
метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості
відповідно до вимог статей 268 і 269 цього
Кодексу. У ході таких консультацій
митний орган та декларант можуть
здійснити обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, відповідно до вимог статей 268 і
269 цього Кодексу за основу може братися
або ціна, за якою оцінювані ідентичні
або подібні (аналогічні) товари були
продані в Україні не пов'язаному з
продавцем покупцю відповідно до вимог
статті 271, або обчислена відповідно до
вимог статті 272 цього Кодексу вартість
товарів.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Позивач, подавши декларації митної
вартості за формою ДМВ-1, визначив митну
вартість товару за методом оцінки за
ціною угоди щодо товарів (метод 1)
відповідно до статті 267 Митного кодексу
України, відповідно до якої митною
вартістю за методом оцінки за ціною
угоди щодо товарів, які імпортуються, є
ціна угоди, фактично сплачена, чи ціна,
яка підлягає сплаті за товари, які
імпортуються за призначенням в
Україну, на момент перетинання ними
митного кордону України.

Відповідно до п. 7 Порядку декларування
митної вартості товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 20.12.2006 р. № 1766, для підтвердження
заявлених відомостей про митну
вартість товарів декларант
зобов'язаний подати:
зовнішньоекономічний договір
(контракт) і додатки до нього;
рахунок-фактуру (інвойс) або
рахунок-проформу; банківські платіжні
документи (якщо рахунок сплачено), а
також інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
рішення митного органу про визначення
митної вартості раніше ввезених
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів, якщо воно
прийнято за одним договором
(контрактом); пакувальні листи; копію
ліцензії на ввезення (вивезення)
товарів, імпорт (експорт) яких підлягає
ліцензуванню.

При поданні ВМД № 112000010/2010/007580 від
24.09.2010р., позивачем було надано наступні
документи:

- контракт № 5900/6099 від 19.11.2007 р.;

- специфікація № 23, додаткову угоду № 12
від 28.01.2010,

- додаткова угода № 13 від 10.05.2010 р. до
контракту № 5900/6099 від 19.11.2007 р.;

- додаткова угода № 14 від 30.08.2010 р. до
контракту № 5900/6099 від 19.11.2007 р.;

- калькуляція собівартості Відкритого
акціонерного товариства
«Туймазыстекло» від 23.09.2010 р.;

- декларація митної вартості ДМВ-1 до
ВМД № 112000010/2010/007580 від 24.09.2010р.,
відповідно до якої вартість товару
склала 374496 руб., 1 руб. 28 коп., або 0 грн. 33
коп. за одиницю.

- прайс-лист від 21.01.2010 р.;

- Експертний висновок Запорізької
торгово-промислової палати про
середньо ринкову вартість товару №
ОЦ-242 від 23.09.20101 р.

- СМR № 10401080/160910/0000796;

- паспорт №? 2391 від 15.09.2010 року на флакон
косметичний з датою відвантаження
товару зі складу виробника та номером
автомобіля.

- рахунок-фактуру від 15.09.2010р № ОАО-002651

- довідку про транспортно-експедиційні
витрати від ФОП ОСОБА_3 на суму 6 500 грн.;

- сертифікат походження товару RUUА
;

- сертифікат відповідності № 0061902 на
продукцію;

- МД-2 Харківської митниці;

- лист ТОВ ВКФ «Елта» № 54 від 14.09.2010 р, що
флакони будуть використані для
заповнення власною продукцією -
рідиною для зняття лаку ТМ «Ноготок»;

- висновок санепідемстанції від 14.01.2010
року]№ 05.03.02-03/1016;

- довідка ДПІ про відсутність валютних
цінностей №148 від 07.07.2010р.

- калькуляцію на ФК 50-940-МЮ від 23.09.2010 р.
(графа 44 ВМД-1 від 24.09.2010 р.);

Тобто, вимоги п. 7 Порядку декларування
митної вартості товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, позивачем були виконані
в повному обсязі.

24.09.2010 року Запорізькою митницею були
витребувані додаткові документи по ВМД
№112000010/2010/007580 від 24.09.2010 року, перелік
яких зазначено на зворотному боці ф.
ДМВ-1, а саме: відповідна бухгалтерська
документація; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, що мають
відповідні повноваження згідно із
законодавством; інформація
зовнішньоторговельних організацій про
вартість товару; інші документи для
підтвердження заявленої у декларації
митної вартості товарів.

Представником позивача на зворотному
боці ф. ДМВ-1 зроблено записи -
«додатково надані: Договір № 173-М від
24.08.2010 р., комерційна пропозиція; лист №
355 від 27.07.20101 р.» та «Інші документи
надати не має можливості».

Інші документи надані не були, у зв'язку
з об'єктивних причин, зокрема їх
фактичної відсутності та потреби в
часі для їх отримання.

Відповідно до ст. 268 Митного кодексу
України, у разі якщо митна вартість
імпортованих товарів не може бути
визначена згідно з положеннями статті
267 цього Кодексу, за митну вартість
береться вартість операції з
ідентичними товарами, які продаються
на експорт в Україну з тієї ж країни і
час експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього. При
застосуванні цього методу визначення
митної вартості за основу береться
вартість операції з ідентичними
товарами з дотриманням умов,
зазначених у цій статті. При цьому під
ідентичними розуміються товари,
однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як: 1) фізичні характеристики; 2)
якість та репутація на ринку; 3) країна
походження; 4) виробник.

Визначення ідентичних товарів
передбачає, що товари, вартість яких
підлягає визначенню, повинні бути
однаковими за всіма критеріями,
зокрема фізичними характеристиками,
якістю, країною походження, репутацією
на ринку та відповідним виробником. При
цьому допускається розуміння товарів
ідентичними у випадках існування
невеликих чи незначних розбіжностей у
їхньому зовнішньому вигляді.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що відповідачем не надано
доказів того, що ним застосована
вартість ідентичного товару, тобто
товару, який має такі самі:
фізико-хімічні показники, якість та
репутацію на ринку, країну походження,
виробника, та постачання здійснено за
однаковими умовами поставки та у
порівняно однаковій кількості.

Листом від 29.06.2011 р. Державна митна
служба України повідомила, що
відтворити результати запитів, які
були отримані митними органами на
момент звернення до ПІК «Цінова
інформація при визначенні митної
вартості» за попередні періоди
технічно не можливо.

До листа наданий витяг з ПІК ЄАІС
«Цінова інформація при визначенні
митної вартості», відповідно до якого,
у тому числі 30.08.2010 р. та 19.07.2010 р. було
оформлено розмитнення ідентичного
товару, того ж виробника та в тієї ж
кількості - флаконів скляних для
парфумерної та косметичної продукції
місткістю 0,05 л. з безбарвного скла
ФК-50-940-МТО - за ціною 329 грн. за тис. од.,
21.08.2010 р. за ціною 330 грн. за тис. од., що
відповідає ціні, за яку Товариство з
обмеженою відповідальністю виробничо -
комерційна фірма «Елта» -
задекларувало у Декларації митної
вартості ДМВ-1 до ВМД № 112000010/2010/007580 від
24.09.2010 р.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо неправомірності застосування
Запорізькою митницею в даному випадку
методу оцінки № 2.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги є
обґрунтованими.

Касаційну скаргу слід відхилити,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанцій ухвалені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують, підстави для
призначення справи до розгляду в
судовому засіданні відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи судами допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені ст.ст. 225-229 Кодексу
адміністративного судочинства України
як підстави для зміни, скасування
судового рішення, залишення позовної
заяви без розгляду або закриття
провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Запорізької митниці
відхилити, постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
07.11.2011 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 03.04.2012 року
у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: