Справа № 524/431/14
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 р.Справа № 524/431/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Бондара В.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання
Вовченко І.В

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області на постанову Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 01.04.2014р. по
справі № 524/431/14 за позовом ОСОБА_2
до Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області третя особа Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області про
визнання неправомірними дій та
скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 01.04.2014р. позов задоволено частково.

Визнано незаконною та скасовано
постанову державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області Ткаченка Сергія
Володимировича від 28.11.2013 року про
закінчення виконавчого провадження №
35810071 з примусового виконання
виконавчого листа № 2а-15227/11, виданого
11.12.2012 року Автозаводським районним
судом м.Кременчука.

В іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

В апеляційній скарзі третя особа, УПФУ
в м. Кременчуці Полтавської області,
зазначає, що оскаржувана постанова
прийнята без повного та всебічного
з'ясування всіх обставин справи, в
порушення норм матеріального права, є
необгрунтованою та підлягає
скасуванню.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів
апеляційної інстанції, переглядаючи
судове рішення у даній справі в межах
апеляційної скарги у відповідності до
ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням Автозаводського районного
суду м.Кременчука від 09.09.2011 року
задоволено позовні вимоги ОСОБА_2
Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України Автозаводського району в
місті Кременчуці Полтавської області
неправомірними. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України
Автозаводського району в місті
Кременчуці Полтавської області
здійснити перерахунок призначеної
ОСОБА_2 щомісячної державної пенсії, як
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи, згідно із
ст. 54 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" із розрахунку 6 мінімальних
пенсій за віком та виплатити ОСОБА_2
недоплачену щомісячну державну пенсію
за період з 22.05.2008 року по 18.06.2011 року, з
урахуванням проведених виплат.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України Автозаводського району в
місті Кременчуці Полтавської області
здійснити перерахунок призначеної
ОСОБА_2 додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, згідно із ст. 50
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" із розрахунку 50 процентів
мінімальної пенсії за віком та
виплатити ОСОБА_2 недоплачену
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, за період з 22.05.2008 року по
18.06.2011 року, з урахуванням проведених
виплат.

На виконання вказаного рішення суду
Автозаводським районним судом
м.Кременчука було видано виконавчий
лист № 2а-15227/11 від 11.12.2012 року, який
перебував на примусовому виконанні у
Відділі примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області.

28.11.2013 року державним виконавцем
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області Ткаченком С.В. на
підставі п.11 ч.1 ст. 49, п. 3 ст. 75 ЗУ «Про
виконавче провадження» було винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2а-15227/11, виданого
11.12.2012 року Автозаводським районним
судом м.Кременчука.

Частково задовольняючи позов суд
першої інстанції виходив з того, що не
доведено наявності всіх передбачених
чинним законодавством України підстав
для закінчення виконавчого
провадження, а відтак, не доведено
правомірність оскаржуваної постанови,
в зв'язку з чим позовні вимоги в цій
частині підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
регулюється Законом України від 21
квітня 1999 року, № 606-XIV «Про виконавче
провадження».

Згідно статті 1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до статті 2 та статті 4
Закону України «Про виконавче
провадження» примусове виконання
рішень в Україні покладається на
Державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України. Інші органи, установи,
організації і посадові особи
здійснюють виконавчі дії у випадках,
передбачених законом на вимогу чи за
дорученням державного виконавця.

Статтею 11 вище вказаного Закону
встановлено, що державний виконавець
зобов'язаний вжити заходів примусового
виконання рішень, встановлених цим
Законом неупереджено, своєчасно,
повно вчиняти виконавчі дії, які
спрямовані на завершення виконавчого
провадження.

Відповідно до статті 7 Закону України
«Про виконавче провадження»
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права у точній відповідності із
законом і не допускати в своїй
діяльності порушення прав та законних
інтересів громадян та юридичних осіб.

Як було встановлено судом першої
інстанції, державний виконавець дійшов
передчасного висновку, виносячи
постанову про закінчення виконавчого
провадження, оскільки він не вчинив
всіх передбачених Законом України «Про
виконавче провадження» дій, для
належного виконання рішення суду.

Так, у матеріалах справи відсутні
докази щодо звернення державного
виконавця до суду з поданням про
відстрочку чи розстрочку виконання
судового рішення з огляду на
відсутність у боржника коштів для
виконання судових рішень на певний
бюджетний рік.

Колегія судів погоджується з висновком
суду першої інстанції, що дана
обставина не є підставою для
закінчення виконавчого провадження,
оскільки відповідач по справі є
державним органом, який не
ліквідовується, і якщо рішення
неможливо виконати на даний момент, то
це не виключає можливість його
виконання взагалі.

Таким чином, рішення суду, яке набрало
законної сили повинно бути виконане, а
обставини щодо його невиконання
суперечать основним принципам права.

Повно та всебічно дослідивши всі
обставини справи та давши належну
правову оцінку доказам, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що при винесенні
оскаржуваної постанови про закінчення
виконавчого провадження державним
виконавцем не було дотримано вимоги
Закону України «Про виконавче
провадження», а тому вона є незаконною
та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області
залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 01.04.2014р. по справі № 524/431/14 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко
З.О.Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О.
Калитка О.М. Повний текст ухвали
виготовлений 26.05.2014 р.