Справа № 2а/756/1/14
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а/756/1/14
Головуючий у 1-й інстанції: Андрейчук
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

20 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко
Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі
Війтовичу Т.О.,

розглянувши за відсутності осіб, які
беруть участь в справі, відповідно до
ч.1 ст.41 КАС України у відкритому
судовому засіданні в м.Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Оболонського районного суду м.Києва
від 10 квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Радомишльської міської ради
Житомирської області, треті особи, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору: відділ Держземагентства
у Радомишльському районі Житомирської
області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування
рішення,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Оболонського районного суду
м.Києва від 10 квітня 2014 року
провадження в адміністративній справі
за позовом ОСОБА_2 до Радомишльської
міської ради Житомирської області,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору:
відділ Держземагентства у
Радомишльському районі Житомирської
області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування
рішення закрито на підставі п.1 ч.1 ст.157
КАС України, оскільки справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою,
позивач подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати ухвалу суду
першої інстанції як таку, що
постановлена при неповному з'ясуванні
всіх обставин справи, та направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції. Свої вимоги
апелянт обґрунтовує тим, що не
оспорюються дії чи бездіяльність
третіх осіб, позовні вимоги стосуються
саме рішень відповідача, який як
суб'єкт владних повноважень порушив
встановлений законодавством порядок
набуття права на землю та права
власності на жилий будинок.

Особи, які беруть участь в справі в
судове засідання не з'явилися, про дату
та час слухання справи були
повідомлені належним чином, тому у
відповідності до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС
України фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, з
наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 звернулася до Оболонського
районного суду м.Києва з позовом (з
урахуванням уточнень) до
Радомишльської міської ради
Житомирської області, треті особи, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору: відділ Держземагентства
у Радомишльському районі Житомирської
області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування
рішення Радомишльської міської ради
від 10 жовтня 1991 року №180 в частині
виділення додатково ОСОБА_4 0,04 га з
вільного міськземфонду до
домоволодіння по АДРЕСА_1 та передачі у
користування ОСОБА_4 та закріплення за
домоволодінням по АДРЕСА_1 земельної
ділянки площею 1000 м2.

Суд першої інстанції при прийнятті
ухвали про закриття провадження
мотивував своє рішення тим, що
правовідносини, які склались між
сторонами, стосуються права та підстав
набуття права власності на спірну
земельну ділянку, предметом позову є
перевірка правильності формування
волі однієї із сторін стосовно
розпорядження землею та передачі
відповідних прав на неї, тому даний
спір не може бути розглянуто в порядку
адміністративного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне:

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно п.1 ч.2 ст.17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема, спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

В силу п.1 ст.3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень. При
цьому, суб'єкт владних повноважень -
орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень (п.7 ст.3 КАС України).

Відповідно до ст.9 ЗК України (в
редакції 1990 року, що була чинною на час
прийняття оспорюваного рішення) до
відання сільських, селищних і міських
районного підпорядкування Рад
народних депутатів у галузі
регулювання земельних відносин на їх
території належить, серед іншого,
передача земельних ділянок у
власність, надання їх у користування, в
тому числі на умовах оренди, у порядку,
встановленому статтями 17 і 19 цього
Кодексу.

Конституційний Суд України в Рішенні
від 01 квітня 2010 року №10-рп/2010 у справі
за конституційним поданням Вищого
адміністративного суду України щодо
офіційного тлумачення положень
частини першої статті 143 Конституції
України, пунктів «а», «б», «в», «г»
статті 12 Земельного кодексу України,
пункту 1 частини першої статті 17 КАС
України вирішив, що положення частини
першої статті 143 Конституції України,
згідно з якими територіальні громади
села, селища, міста безпосередньо або
через утворені ними органи місцевого
самоврядування «вирішують інші
питання місцевого значення, віднесені
законом до їхньої компетенції», слід
розуміти так, що при вирішенні цих
питань органи місцевого
самоврядування діють як суб'єкти
владних повноважень; положення пунктів
«а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного
кодексу у частині повноважень
сільських, селищних, міських рад
відповідно до цього кодексу вирішувати
питання розпорядження землями
територіальних громад, передачі
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб, надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності, вилучення
земельних ділянок із земель
комунальної власності треба розуміти
так, що при вирішенні таких питань ці
ради діють як суб'єкти владних
повноважень; положення пункту 1 частини
першої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
стосовно поширення компетенції
адміністративних судів на «спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності» слід розуміти
так, що до публічно-правових спорів, на
які поширюється юрисдикція
адміністративних судів, належать і
земельні спори фізичних чи юридичних
осіб з органом місцевого
самоврядування як суб'єктом владних
повноважень, пов'язані з оскарженням
його рішень, дій чи бездіяльності.

Враховуючи, що позивачем заявлений
позов про скасування рішення
Радомишльської міської ради від 10
жовтня 1991 року №180 в частині виділення
додатково ОСОБА_4 0,04 га з вільного
міськземфонду до домоволодіння по
АДРЕСА_1 та передачі у користування
ОСОБА_4 та закріплення за
домоволодінням по АДРЕСА_1 земельної
ділянки площею 1000 м2, яка при вирішенні
даного питання діяла, як суб'єкт
владних повноважень, зазначений спір в
розумінні п.1 ч.2 ст.17 КАС України є
публічно-правовим та на нього
розповсюджується юридисдикція
адміністративних судів, що також
узгоджується з п.12 постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 20 травня 2013 року №8 «Про окремі
питання юрисдикції адміністративних
судів».

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що провадження у
справі за позовом ОСОБА_2 до
Радомишльської міської ради, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору: відділ
Держземагентства у Радомишльському
районі, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування
рішення не підлягає закриттю, оскільки
дану справу належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства, тому ухвала Оболонського
районного суду м.Києва від 10 квітня 2014
року, прийнята відповідно до п.1 ч.1 ст.157
КАС України, є помилковою та підлягає
скасуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що порушення норм
процесуального права призвели до
неправильного вирішення питання, тому
ухвала Оболонського районного суду
м.Києва від 10 квітня 2014 року підлягає
скасуванню з направленням справи до
суду першої інстанції для продовження
розгляду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 199, 204, 205, 206, 211, 254
КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду
м.Києва від 10 квітня 2014 року про
закриття провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до Радомишльської
міської ради Житомирської області,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору:
відділ Держземагентства у
Радомишльському районі Житомирської
області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування
рішення - скасувати та направити справу
для продовження розгляду до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 26
травня 2014 року.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мацедонська В.Е.

Судді:
Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.