Справа № 872/10045/13
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2014 рокусправа № 804/3576/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

представників сторін:

позивача : - Монагаров М.В.,
Селищева О.В. (дов.від 19.03.2013 року)

відповідача: - Фініченко
Л.В.(дов.від 08.01.2014 року)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 04
квітня 2013 р. у справі № 804/3576/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДОМІНАНТ-АВТО"

до Державної податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

"07" березня 2013 р. Товариство з
обмеженою відповідальністю
"ДОМІНАНТ-АВТО" звернулось до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби в
якому просило визнати недійсним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 03.01.2013
р., яким збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем: податок на
прибуток приватних підприємств на 67 465
грн., та податкове повідомлення-рішення
№ від 03.01.2013 р., яким збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем: податок на додану вартість із
вироблених в Україні товарів на 27 737,50
грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
правомірністю укладених між позивачем
та ТОВ «Атава» правочинів, що
підтверджується належним чином
оформленою первинною документацією.
Позивач зазначає, що спірні рішення
податкового органу побудовані на
наявності Акту про неможливість
проведення зустрічної перевірки ТОВ
«Атава». Зазначений акт, на момент
перевірки позивача скасовано судовим
рішенням Харківського окружного
адміністративного суду. Отже, висновки
ДПІ про заниження Товариством з
обмеженою відповідальністю
"ДОМІНАНТ-АВТО" податку на прибуток та
податку на додану вартість зроблені
лише з Акта перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю "Атава" без
урахування первинної документації
позивача.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 04
квітня 2013 р. у справі № 804/3576/13-а
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ДОМІНАНТ-АВТО" до Державної
податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення - задоволено.

Постанову суду мотивовано доведеністю
факту придбання товарів у контрагента -
ТОВ «Атава» та доведеністю подальшого
їх використання у господарській
діяльності позивача, що
підтверджується відповідними
документами, на підставі чого висновок
податкового органу про відсутність
права на формування витрат та
податкового кредиту безпідставним

Не погодившись з постановою суду,
подано апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби ,
згідно якої особа, яка подає апеляційну
скаргу просить скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 04 квітня 2013
р. у справі № 804/3576/13-а, як таку що
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Вважає, що судом не в повному обсягу
досліджено обставини по справі.
Скаржник посилається на те, що
відсутність товарно-транспортних
накладних свідчить про відсутність
реального здійснення товарних
операцій між позивачем та ТОВ «Атава»,
оскільки з огляду на місцезнаходження
ТОВ «Атава» (м. Харків) без застосування
транспортних перевезень отримання
товару позивачем в м. Дніпропетровську
неможливо.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено під час апеляційного
перегляду справи, з 03.12.2012 року по 06.12.2012
року посадовими особами ДПІ в
амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ТОВ «Домінант-Авто» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість та податку на прибуток за
період з 01.04.2012 року по 31.05.2012 року по
взаємовідносинам з ТОВ «Атава».

За результатами перевірки складено акт
від 06.12.2012 року №5078/22-2/37212303, яким
зафіксовано виявлені перевіркою
порушення, а саме:

- порушення ст. ст. 185, 188, п. 198.3 ст. 198, п.
198.6 ст. 198 Податкового кодексу України -
податковим органом встановлено
завищення позивачем податкового
кредиту у деклараціях з податку на
додану вартість всього на суму 22 990 грн.,
у т. ч. за квітень 2012 р. на суму 7 792грн., за
травень 2012 р. на суму 15 198 грн.;

- порушення п. п. 14.1.27, ст. ст. 138, 140, 142, 143,
п. п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 Податкового
кодексу України - позивачем занижено
податок на прибуток на загальну суму 53
972 грн., у тому числі за півріччя 2012 р. у
сумі 53 972 грн.

На підставі акту перевірки від 06.12.2012
року ДПІ в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська винесено
податкове повідомлення рішення №
від 03.01.2013 р., яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем: податок на прибуток
приватних підприємств на 67 465 грн. з
яких 53 972 грн. за основним платежем та 13
493 грн. - штрафні (фінансові) санкції, та
податкове повідомлення-рішення №
від 03.01.2013 р., яким збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем:
податок на додану вартість із
вироблених в Україні товарів на 27 737,50
грн. з яких 22 990 грн. за основним
платежем та 5 747,50 грн. штрафні
(фінансові) санкції.

Не погодившись з винесеними рішення
позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з
правомірності дій позивача щодо
формування податкового кредиту.
Дослідивши обставини по справі,
колегія суддів вважає правомірним та
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
01.03.2012 р. між ТОВ «Домінант-Авто»
(покупець) та ТОВ «Атава» (постачальник)
укладено договір поставки №0203-12,
відповідно до якого постачальник
зобов'язується поставляти, а покупець
приймати запасні частини на
автомобілі, технічні рідини та
оплачувати його. Згідно з договором від
01.03.2012 р. №0203-12 ТОВ «Домінант-Авто»
придбано у ТОВ «Атава» за період з
01.04.2012 р. по 31.05.2012 р. запасних частин на
автомобілі на загальну суму 140 185,99 грн.
(ПДВ - 23 364,33 грн.), а саме: у квітні 2012 р. - 49
000,99 грн. (ПДВ - 8 166,83 грн.), у травні 2012 р. -
91 185,00 грн. (ПДВ - 15 197,50 грн.).

Витрати понесені позивачем в
результаті господарських відносин з
ТОВ «Атава», відображені ТОВ
«Домінант-Авто» у складі витрат, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування у декларації за півріччя
2012 року.

Фахівці ДПІ у Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська дійшли
висновку про відсутність у позивача
права на формування витрат та
податкового кредиту по операціях з ТОВ
«Атава» на підставі акту Західної МДПІ
м. Харкова №787/22-417/37997856 від 10.08.2012 року
про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Атава» через
відсутність юридичної особи за
зареєстрованим місцезнаходженням.
Крім того, відсутність
товарно-транспортних накладних на
думку позивача свідчить про
відсутність фактичного здійснення
товарних операцій за договором
поставки №0203-12.

Колегія суддів вважає
необґрунтованими висновки податкового
органу з огляду на наступне.

Відповідно до п. 14.1.181 ст.14 Податкового
кодексу податковий кредит - сума, на яку
платник податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Згідно п. 198.1. ст.198 Податкового кодексу
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України встановлено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події,
що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду,
зокрема, у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України встановлено, що до
податкового кредиту не відносяться
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну
після реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Таким чином, законодавчою підставою не
включення до складу податкового
кредиту відповідних сум є не
підтвердження придбання товарів
(послуг) відповідними первинними
документами.

Фактичне виконання вказаних договорів
підтверджується платіжними
дорученнями, видатковими накладними.
Вищенаведені документи містять всі
обов'язкові реквізити, що передбачені
ст.9 Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», в розумінні вказаного Закону
є первинними, такими, що підтверджують
здійснення відповідної господарської
операції.

Придбаний позивачем товар в
установленому порядку ним
оприбуткований, використаний у власній
господарській діяльності позивача, що
підтверджено поданими позивачем
доказами, зокрема, договорами оренди
приміщення під магазин автозапчастин
та автосервіс, видатковими накладними.

Посилання скаржника на факти,
зафіксовані в акті Західної МДПІ м.
Харкова №787/22-417/37997856 від 10.08.2012 року
стосовно ТОВ «Атава», не приймається
колегією суддів до уваги, оскільки
інформація, що міститься в цьому акті,
за встановлених вище фактичних
обставин не може бути підставою для
висновку про недійсність (нікчемність)
укладених договорів. Крім того, даним
рішенням Харківського окружного
адміністративного суду від 16.01.2013 року
у справі №11862/12/2070 дії Західної МДПІ м.
Харкова щодо проведення зустрічної
звірки ТОВ «Атава» та складання акту
№787/22-417/37997856 від 10.08.2012 року визнано
протиправними.

Договір між позивачем та ТОВ «Атава» не
містить ознак фіктивності (вчинених
без наміру створення правових
наслідків, які обумовлювалися цими
правочинами). Крім того, відповідно до
ст.234 Цивільного кодексу України
фіктивний правочин визнається судом
недійсним.

Відповідачем вказана норма
законодавства не врахована, належні
докази на підтвердження викладених в
акті перевірки доводів щодо
відсутності фактичного здійснення
господарської операції з передачі ТОВ
«Атава» позивачеві обумовленого
договорами в специфікаціях товару
відповідачем не зазначені, суду не
надано.

Згідно з положеннями наведених вище
правових норм в їх сукупності,
вбачається, що сума податку на додану
вартість, включена до складу ціни
товару, є податковим зобов'язанням
продавця товару, а отже саме він і несе
відповідальність по сплаті цього
податку до бюджету.

В будь-якому випадку невиконання
постачальником товару своїх
зобов'язань перед бюджетом не
передбачено законодавцем як підстава
для втрати покупцем права на
податковий кредит.

В даному випадку, якщо контрагент
позивача і не виконав свого
зобов'язання по сплаті податку до
бюджету, то це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме щодо цього
контрагента.

Враховуючи вищевикладене, колегія
приходить висновку про
необґрунтованість доводів апеляційної
скарги, у зв'язку з чим остання не
підлягає задоволенню. Оскаржуване
рішення суду першої інстанції
відповідає фактичним обставинам
справи та нормам чинного
законодавства, а тому не підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
04 квітня 2013 р. у справі № 804/3576/13-а -
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
04 квітня 2013 р. у справі № 804/3576/13-а -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко