Справа № К/9991/70373/11-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 року
м. Київ К/9991/70373/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою Контрольно-ревізійного
управління в Чернівецькій області на
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 30 грудня 2010
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 17 травня 2011 року у справі №
2а-1841/10/2470 за позовом Комунальної
медичної установи «Міська дитяча
клінічна лікарня» до
Контрольно-ревізійного управління в
Чернівецькій області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2010 року Комунальна медична
установа «Міська дитяча клінічна
лікарня» звернулась із позовом до
Контрольно-ревізійного управління в
Чернівецькій області про визнання
протиправними дій контролюючого
органу у вигляді висновків, зазначених
в акті ревізії № 24-32-22/24 від 15.03.2010р.;
визнання протиправними і скасування
вимог про усунення виявлених ревізією
порушень, що направлені для виконання
медичній установі та вказані в листі №
24-32-13/223 від 29.10.2010р.

Позовні вимоги Комунальної медичної
установи «Міська дитяча клінічна
лікарня» обґрунтовані тим, що вимоги
контролюючого органу є безпідставними
та не підлягають виконанню.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 30 грудня 2010
року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 17 травня 2011
року, позовні вимоги Комунальної
медичної установи «Міська дитяча
клінічна лікарня» задоволено. Визнано
протиправними дії КРУ в Чернівецькій
області в особі КРВ в м. Чернівцях та
районах міста у вигляді висновків,
зазначених в акті ревізії
фінансово-господарської діяльності
позивача за 2007-2009 роки № 24-32-22/24 від
15.03.2010р. Визнано нечинними та скасовано
вимоги відповідача, що були направлені
на виконання позивачу і зазначені в
листі № 24-32-13/223 від 29.10.2010р.

Мотивуючи рішення, суди першої та
апеляційної інстанцій вказували на
необґрунтованість вимог контролюючого
органу, що підтверджується, зокрема,
висновками експертного економічного
дослідження № 11 від 19.04.2010р. та
судово-економічної експертизи № 1472 від
17.11.2010р.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
КРУ в Чернівецькій області
звернулось з касаційною скаргою, у
якій, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права, просить вказані рішення
скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в період з 23.12.2009р. по
12.03.2010р. КРУ в Чернівецькій
області проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Комунальної медичної установи «Міська
дитяча клінічна лікарня» за 2007-2009 роки,
в тому числі використання коштів,
виділених на ліквідацію наслідків
стихійного лиха, що сталося 23-27 липня 2008
року, за результатами якої складено акт
№ 24-32-22/24 від 15.03.2010р.

Під час проведення ревізії
контролюючим органом виявлено:

1) нецільове використання коштів
загального фонду в розмірі 2 540,59 грн.
внаслідок здійснення видатків за
повірку вимірювальної техніки;

2) безпідставне списання медикаментів
на загальну суму 9 000,00 грн., придбаних за
рахунок субвенції на лікування дітей,
що постраждали від стихійного лиха 23-27
липня 2008 року, без підтверджуючих
документів;

3) списання медпрепаратів з
простроченим терміном придатності на
загальну суму 2 389,83 грн., поставлених
позивачу Закритим акціонерним
товариством «Альба Україна»;

4), 4.1) зайве нарахування і виплата
головному лікарю заробітної плати та
доплати за наукову ступінь, надбавку за
почесне звання в загальному розмірі
5 349,63 грн. та зайве перерахування
внесків до державних цільових фондів
на суму 1 947,25;

5) нестачу коштів в розмірі 24,24 грн., яку
необхідно перерахувати до місцевого
бюджету;

6) придбання окремих лікарських
препаратів загального призначення за
цінами, вищими, ніж запропоновано в
тендерній пропозиції на загальну суму
663,76 грн.;

7) перерахування коштів за комунальні
послуги в розмірі 3 349,66 грн. за рахунок
загального фонду;

8) здійснення керівництва інтернатурою
на основі клінічної бази та отримання 52
651,44 грн. без наявності ліцензії на
медичну практику;

9) зайве нарахування зносу на основні
засоби, які не використовуються, на
загальну суму 3 127,00 грн.;

10) заниження кредиторської
заборгованості в розмірі 60,15 грн. за
отримані від ЗАТ «Альба Україна»
медпрепарати;

11) заниження кредиторської
заборгованості перед
МКП
«Чернівцітеплокомуненерго» за послуги
з теплопостачання в розмірі 4
334,04 грн.

На підставі виявлених порушень
контролюючим органом пред'явлено
вимогу № 24-32-13/223 від 29.10.2010р. про
усунення виявлених порушень та
притягнення винних посадових осіб до
дисциплінарної і матеріальної
відповідальності.

Із матеріалів адміністративної справи
вбачається та не заперечується
відповідачем, що підконтрольною
установою усунуто порушення, викладені
в п., п. 5, 6, 9 та 11 вимоги.

Також, листом КРУ в Чернівецькій
області від 31.08.2010р. № 24-32-13/741 виключено
п. 2 та п. 4.1 вимоги № 24-32-13/223 від 29.10.2010р.

Стосовно п. 3 спірної вимоги
контролюючий орган дійшов
передчасного висновку про
неправомірне прийняття позивачем
лікарських засобів з простроченими
термінами придатності, зазначеними у
видаткових накладних ЗАТ «Альба
Україна».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону
України «Про лікарські засоби», в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин, маркування, що
наноситься на етикетку, зовнішню та
внутрішню упаковку лікарського засобу,
повинно містити, зокрема, відомості про
термін придатності.

Згідно з ч. 2 ст. 21 вказаного Закону
забороняється реалізація (відпуск)
громадянам неякісних лікарських
засобів або таких, термін придатності
яких минув або на які відсутній
сертифікат якості, що видається
виробником.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що належні строки
придатності прийнятих позивачем
лікарських засобів підтверджуються
наявними в матеріалах
адміністративної справи сертифікатами
якості.

Таким чином, ствердження контролюючого
органу про те, що працівниками медичної
установи не проводилась звірка якості
лікарських засобів з даними,
зазначеними у видаткових накладних
постачальника, є безпідставними,
оскільки вимоги складання видаткових
накладних не містять обов'язкової
умови щодо зазначення в них даних про
термін придатності лікарських засобів.

Втім, термін придатності лікарських
засобів зазначено на упаковках та
підтверджується відповідними
сертифікатами якості, згідно з якими
медичним закладом проводилась звірка
термінів придатності лікарських
засобів.

У касаційній скарзі контролюючий орган
заперечував проти скасування п. 7
спірної вимоги та зазначав, що
позивачем у 2007 році відшкодовано
вартість спожитих орендарями
комунальних послуг за рахунок коштів
спеціального фонду в розмірі 15 731,28 грн.,
а за рахунок коштів загального фонду - 3
349,66 грн., чим порушено вимоги п. 5
Порядку складання, розгляду,
затвердження та основних вимог до
виконання кошторисів бюджетних
установ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 28.02.2002р.
№ 228 (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин, далі
- Порядок № 228), та п. 3 Переліку груп
власних надходжень бюджетних установ,
вимог щодо їх утворення та напрямів
використання, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.05.2002р. № 659 (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин,
далі - Перелік № 659).

Із змісту п. 5 Порядку № 228 вбачається,
що установи мають право брати бюджетні
зобов'язання, витрачати бюджетні кошти
на цілі та в межах, установлених
затвердженими кошторисами, планами
асигнувань загального фонду бюджету,
планами надання кредитів із загального
фонду бюджету, планами спеціального
фонду.

Відповідно до п. 3 Переліку № 659 власні
надходження бюджетних установ
використовуються відповідно до закону
про державний бюджет чи рішення про
місцевий бюджет за такими напрямами:
б) підгрупа 2 другої групи - за
спеціально визначеними напрямами у
разі надходження таких коштів.

Перерахування позивачем коштів в
рахунок погашення вартості
комунальних послуг з рахунку
спеціального фонду відбулось на
підставі та в межах відповідного
кошторису і плану спеціального фонду,
що відповідає вимогам чинного
законодавства.

Щодо п. 8 спірної вимоги колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій про його
безпідставність, оскільки позивачем
надавались платні послуги зі
стажування інтернів, а не послуги з
медичної практики, яка потребує
наявності відповідної ліцензії.

Згідно з п. 30 розділу І Переліку платних
послуг, які можуть надаватися в
державних та комунальних закладах
охорони здоров'я, вищих медичних
навчальних закладах та
науково-дослідних установах,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.09.1996р. № 1138 (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин), передбачено
надання платних послуг із стажування
лікарів (провізорів) - інтернів у
базових закладах та установах охорони
здоров'я, якщо ці лікарі (провізори) -
інтерни: закінчили недержавні вищі
медичні (фармацевтичні) заклади освіти;
закінчили державні вищі медичні
(фармацевтичні) заклади освіти на
умовах контракту; прийняті на роботу в
недержавні заклади охорони здоров'я
(недержавні фармацевтичні заклади,
підприємства); повторно проходять
інтернатуру; бажають отримати другу
спеціальність в інтернатурі.

Також, постановою помічника прокурора
Першотравного району м. Чернівці від
29 квітня 2010 року відмовлено в
порушенні кримінальної справи у
зв'язку з відсутністю в діях посадових
осіб позивача ознак складу злочину,
передбаченого ст., ст. 364-366
Кримінального кодексу України.

Крім того, висновком експертного
економічного дослідження № 11 від
19.04.2010р. та висновком
судово-економічної експертизи № 1472 від
17.11.2010р. доведено, що висновки,
викладені в акті КРУ в Чернівецькій
області № 24-32-22/24 від 15.03.2010р., не
підтверджуються нормативними актами
та відповідними документами, що є
підставою для скасування спірної
вимоги контролюючого органу.

Враховуючи викладене, судова колегія
дійшла висновку, що при вирішенні
справи судами першої та апеляційної
інстанцій правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права.
Доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують, підстав для
задоволення касаційної скарги судова
колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
Контрольно-ревізійного управління в
Чернівецькій області відхилити, а
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 30 грудня 2010
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 17 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: