Справа № 408/511/14-а
Суддя: Ткаченко О. Д.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/408/30/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Селище Біловодськ
28 травня
2014 року

Біловодський районний суд Луганської
області за головуванням судді Ткаченко
О.Д., розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в
Біловодському районі про визнання дій
відповідача противоправними щодо
відмови в перерахунку пенсії з
врахуванням всіх складових заробітної
плати, зобов'язання Управління
Пенсійною фонду України в
Біловодському районі вчинити дії щодо
перерахунку пенсії з врахуванням всіх
складових заробітної плати та фактично
сплачених страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та здійснити доплату
пенсії з врахуванням стажу на
державній службі в розмірі 80 відсотків
від заробітної плати з 05.05.2014 року , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з
адміністративним позовом 14.05.2014 року, в
якому просить визнати протиправними
дії Управління Пенсійного фонду
України в Біловодському районі у
зв'язку з відмовою в перерахунку пенсії
з урахуванням усіх складових його
заробітної плати, а саме: посадового
окладу, рангу, вислуги років, премії,
надбавки за високі досягнення у праці
або за виконання особливо важливої
роботи, матеріальної допомоги на
оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань та сум
нарахованої індексації за останні 24
календарних місяців роботи, на які були
нараховані та фактично сплачені
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, та
зобов'язати відповідача з 05.05.2014 року
здійснити перерахунок та виплачувати
пенсію в розмірі 80 відсотків від суми
заробітної плати з урахуванням усіх
складових заробітної плати (отриманих
виплат), у тому числі матеріальної
допомоги на оздоровлення, допомоги для
вирішення соціально-побутових питань
та сум виплаченої позивачеві
щомісячної індексації заробітної
плати за останні 24 календарних місяців
роботи, на які були нараховані та
фактично сплачені страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

В обґрунтування своїх вимог позивач в
наданому суду позові вказав, що для
нарахування йому пенсії, яка
позивачеві призначена з 18.10.2007 року як
державному службовцю, який вийшов на
пенсію з посади, яку він займав як
державний службовець. Для нарахування
йому пенсії УПФУ він надав довідку про
складові заробітної плати до
відповідача 5 травня 2014 року за формою,
встановленою Управлінням Пенсійного
Фонду України «Про затвердження форм
довідок про заробітну плату, що
подаються для призначення
(перерахунку) пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»
від 30.10.2008 р. №19-11 про складові
заробітної плати для призначення
(перерахунку) пенсії за формою,
затвердженою Постановою Правління
Пенсійного фонду України від 14.02.2011 р. №
5-1, в яку були включені матеріальна
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань і
нарахована та виплачена індексація
грошових доходів громадян, разом з
заявою про перерахунок пенсії, за час з
квітня 2010 року по березень 2012 року з
загальною сумою виплат 34453,27 гривень.

У листі відповідача від 06.05.2014 року №
274/021-31 зазначено, що йому відмовлено в
перерахунку пенсії з посиланням на те,
що ч.2 ст.33 Закону України «Про державну
службу» передбачено, що заробітна
плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Матеріальна допомога
на оздоровлення, допомога для
вирішення соціально - побутових питань,
та індексація грошових доходів не
належать до складових заробітної платі
державного службовця та дані виплати
носять не регулярний, а одноразовий
характер і тому не вважаються
складовою частиною заробітної плати.
Сам факт утримання із суми допомоги
збору на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування не є підставою
для включення її до складу заробітної
плати державного службовця та
врахування при обчисленні розміру
пенсії.

З цією відповіддю позивач не згоден, а
дії відповідача вважає
противоправними та такими, що суттєво
порушили її Конституційні права і
інтереси, з таких причин:

Відповідно до Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування» від 07.06.2001 року №
2493-ІІІ, пенсійне забезпечення
посадових осіб місцевого
самоврядування, які мають стаж служби в
органах місцевого самоврядування
та/або державної служби не менше 10
років, здійснюються у порядку,
визначеному законодавством України
про державну службу.

Відповідно до ч.2 ст.37 Закону України
«Про державну службу» від 16.12.1993 року №
3723-ХІІ (що була чинна на час виходу на
пенсію позивача) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування (норма закону в
редакції, що діяла на час призначення
та перерахунку пенсії).

Відповідно до частини другої статті 33
цього ж Закону, заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Згідно частини 7 статті 33 Закону №
3723-ХІІ «Про державну службу» від 16.12.1993
року, державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомога
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Статтею 21 Закону України «Про службу в
органах місцевого самоврядування»
встановлено, що посадовим особам
місцевого самоврядування надається
щорічна відпустка тривалістю 30
календарних днів, якщо законами
України не передбачено тривалішої
відпустки, з виплатою допомоги на
оздоровлення у розмірі посадового
окладу.

Згідно з підпунктом 3 пункту 2 постанови
Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р.
N 268 "Про упорядкування структури та
умов оплати праці працівників апарату
органів виконавчої влади, органів
прокуратури, судів та інших органів" (зі
змінами) керівникам органів надано
право у межах затвердженого фонду
оплати праці надавати працівникам
матеріальну допомогу для вирішення
соціально - побутових питань та
допомогу на оздоровлення при наданні
щорічної відпустки в розмірі, що не
перевищує середньомісячну заробітну
плату працівника.

Частиною другою статті 2 Закону України
від 24.03.1995 № 108/95-ВР «Про оплату праці»
(далі - Закон № 108/95-ВР) визначено, що в
структуру заробітної плати входить
також додаткова заробітна плата, яка
визначена як винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантії і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в
підпункті 2.2.2 пункту 2 Інструкції по
статистиці заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13
січня 2004 року № 5, де вказано, що у склад
фонду додаткової заробітної плати
входять премії та винагороди, в тому
числі за вислугу років, які мають
систематичний характер, а відповідно
підпункту 2.3.3 пункту 2 цієї інструкції
матеріальна допомога, що має
систематичний характер, надана всім
або більшості працівників (на
оздоровлення, у зв'язку з екологічним
станом) входить до складу фонду оплати
праці.

Відповідно до статті 2 Закону № 108/95-ВР,
структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми. Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (далі - Закон №
1058-ІV) не містить визначення заробітної
плати, на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсії.

Індексація нараховувалася позивачеві,
як і іншим працівникам, відповідно до
ст.3 Закону України «Про індексацію
грошових доходів» в редакції № 234/97- ВР
від 25.04.1997 року. Суми виплат пов'язаних з
індексацією заробітної плати
працівників відносяться до додаткової
заробітної плати, що відповідає
підпункту 2.2.7 Інструкції зі статистики
заробітної плати, і відповідно входили
до складу фонду оплати праці.

Отже, чинне законодавство як загальне,
так і спеціальне відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.
При цьому слід врахувати, що надбавки,
запроваджені нормативно-правовими
актами, матеріальна допомога належать
до додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року N 1058-ІV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі -
Закон N 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Наведені вище положення дають підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
та суми виплаченої щомісячної
індексації заробітної плати, фактично
входили до системи оплати праці
позивача, як державного службовця.

За змістом наведених нормативних
документів та поданих довідок про
складові заробітної плати, як
застрахованою особою, з яких були
фактично нараховані та сплачено
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування (з 01.01.2011
року єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування), повинні
враховуватись в заробіток (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати у
визначенні ч.2 ст.33 Закону N 3723-ХІІ.

Позивач вважає, що не включення до
розрахунку пенсії виплат, з яких
нараховані та сплачені страхові внески
на пенсійне страхування (з 01.01.2011 р.
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування), є
наслідком порушення правил
застосування норм права.

Київський апеляційний
адміністративний суд ухвалою від 09.11.2010
р. по справі № 2а- 4753/09/2670 погодився з
постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від
13.08.2010 року, а саме: що постанову
правління Пенсійного фонду України
«Про затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 30 жовтня 2008 року №
19-11 визнано такою, що не відповідає
правовим актам вищої юридичної сили
щодо не включення до складових
заробітної плати складових, які
передбачені чинним законодавством та
не відповідає постанові Кабінету
Міністрів України «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» від 31
травня 2000 року № 865.

Крім того, діями Пенсійного фонду
України, звужено зміст та обсяг прав
позивача шляхом прийняття
нормативно-правового акту - Постанови
від 30 жовтня 2008 року № 19-11, яка не
відповідає правовим актам вищої сили. З
боку територіальних органів
Пенсійного фонду України відсутні дії
щодо проведення роз'яснювальної роботи
та застосування законодавства про
державну службу (в редакції змінами з
2007 року)з вказаних питань та
повідомлення всіх осіб, що отримують
пенсії за нормами Закону України «Про
державну службу» про невідповідність
довідок чинному законодавству та
можливість включення до розрахунку
пенсії отриманих за час роботи на
посаді службовця органу місцевого
самоврядування сум матеріальної
допомоги та індексації грошових
доходів населення, які теж є складовими
заробітної плати і наявності нової
форми довідки про складові заробітної
плати.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України. Суд вирішує справи на
підставі Конституції та Законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України. Суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. У разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, міжнародному
акту суд застосовує правовий акт, який
має вищу юридичну силу.

Щодо питання доведеності
неправомірних дій відповідача, також
слід зазначити, що відповідач як
суб'єкт владних повноважень, повинен
довести суду правомірність своїх дій,
якщо він не згоден з позовом позивача.

Таким чином позивач просить суд,
визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Біловодському районі Луганської
області щодо відмови йому, ОСОБА_1, у
здійсненні перерахунку пенсії з
урахуванням усіх складових його
заробітної плати (отриманих виплат), що
повинні входити у розрахунок пенсій, а
саме: посадового окладу, рангу, вислугу
років, премії, надбавки за високі
досягнення у праці або за виконання
особливо важливої роботи, матеріальної
допомоги на оздоровлення та для
вирішення соціально-побутових питань
та сум нарахованої індексації за
останні 24 календарних місяців роботи,
на які були нараховані та фактично
сплачені страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

3обов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Біловодському районі
Луганської області здійснити
перерахунок та виплату недоплаченої
пенсії, йому ОСОБА_1, в розмірі 80
відсотків від суми заробітної плати з
урахуванням усіх складових заробітної
плати (отриманих виплат), у тому числі
матеріальної допомоги на оздоровлення,
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та сум
виплаченої мені щомісячної індексації
заробітної плати за останні 24
календарних місяці роботи, на які були
нараховані та фактично сплачені
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування з 05.05.2014
року.

Згідно до ст.99,100 КАС України позивач
просить суд врахувати, що про порушення
свого права він дізнався з дати,
вказаній в резолютивній частині
позову, просить суд застосувати
встановлений КАС України порядок
розгляду аналогічних спорів та
врахувати практику з розгляду
аналогічних справ Верховного Суду
України в подібних правовідносинах.

В судове засідання позивач не з'явився.
Про час, місце і дату слухання
повідомлений належним чином, 28.05.2014
року позивач звернулася з заявою про
розгляд справи та прийняття постанови
в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явилася. В наданому
запереченні просила відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в
зв'язку з відсутністю підстав для
задоволення позову з причин,
зазначених відповідно до змісту
поданих нею заперечень. Просить суд
справу розглянути в порядку письмового
провадження на підставі ч.4 ст.122 КАС
України.

В обґрунтування наданого заперечення
представник відповідача вказала, що
ОСОБА_1 перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Біловодському районі Луганської
області, як пенсіонер. Отримує пенсію
державного службовця з 18.10.2007 року.

Позивач в травні 2014 року (05.05.2014 року)
звернувся до управління Пенсійного
фонду України в Біловодському районі
Луганської області з заявою про
перерахунок пенсії державного
службовця на підставі додавання інших
грошовий сум отриманих під час роботи
на посаді державного службовця, а саме:
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
щомісячної індексації заробітної
плати, яка виплачувалась відповідно до
Порядку проведення індексації
грошових доходів населеній,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078, які
він вважає складовими заробітної плати
та повинні бути взяті до розрахунку
пенсії.

06.05.2014 р. управління Пенсійного фонду
України в Біловодському районі
Луганської області відмовило
позивачеві в здійсненні перерахунку,
спираючись на ст.ст.33, 37 Закону України
«Про державну службу».

Відповідно до ст.37 Закону України «Про
державну службу» пенсія державним
службовцям призначалася в розмірі 80 %
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування (в редакції Закону на час
виходу позивача на пенсію) при
наявності відповідного стажу роботи
на державній службі позивача у справі.
Відповідно до ст.33 Закону України «Про
державну службу», заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Посадові оклади державних службовців
установлюються залежно від складності
та рівня відповідальності виконуваних
службових обов'язків. Доплата за ранг
провадиться відповідно до рангу,
присвоєного державному службовцю.

Надбавка за вислугу років виплачується
державним службовцям щомісячно у
відсотках до посадового окладу з
урахуванням доплати за ранг і залежно
від стажу державної служби у розмірах:
визначених вказаною статтею. Державним
службовцям можуть установлюватися
надбавки за високі досягнення у праці і
виконання особливо важливої роботи,
доплати за виконання обов'язків
тимчасово відсутніх працівників та
інші надбавки і доплати, а також
надаватися матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань.

Щодо здійснення перерахунку пенсії з
урахуванням усіх складових заробітної
плати (отриманих виплат) позивача, а
саме: матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та сум виплаченої щомісячної
індексації заробітної плати,
управління ПФУ В Біловодському районі
вважає, що матеріальна допомога на
оздоровлення та допомоги для вирішення
соціально-побутових питань не є
складовими заробітної плати
державного службовця у розумінні ч.2
ст.33 Закону №3723-ХІІ, тому не може бути
врахована для перерахунку пенсії.

14.02.2011 р. правління Пенсійного фонду
України прийняло постанову № 5-1 "Про
виконання рішення Окружного
адміністративного суду міста Києва по
справі № 2а-4753/О9/2670", згідно якої
визнано такими, що втратили чинність
підпункт 1.2 пункту 1 постанови
правління Пенсійного фонду України від
30.10.2008 р. № 19-11 "Про затвердження форм
довідок про заробітну плату, що
подаються для призначення
(перерахунку) пенсії відповідно до
Закону України "Про державну службу",
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 04.12.2008 за № 1161/15852; форму довідки
про складові заробітної плати
(надбавки та премії за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України "Про
державну службу", затверджену
постановою; затверджено форму довідки
про складові заробітної плати
(відповідно до Закону України "Про
державну службу").

Однак іншу Постанову №15-1 «Про
виконання рішень Окружного
адміністративного суду міста Києва по
справах № 2а-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670» від
04.09.2013 р. опубліковано в Офіційному
віснику України 18.10.2013 р. Саме з
вказаної дати постанова № 15-1, якою
затверджено форми довідок, що
передбачають включення до даних про
заробітну плату на посаді даних про
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань, допомогу
на оздоровлення, суми індексації
заробітної плати тощо, набирає
чинності. Ст. 37-1 Закону України «Про
державну службу» передбачено
здійснення перерахунку пенсії у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям. Інших
видів перерахунку вказаною нормою
закону для пенсій, що вже призначені не
передбачено. Таким чином щодо дати
перерахунку потрібно застосовувати ч.5
ст.45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», якою передбачено
наступні строки перерахунку: у разі
виникнення права на підвищення пенсії -
з першого числа місяця, в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком
пенсії, якщо відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано ним до
15 числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо заяву з усіма
необхідними документами подано ним
після 15 числа.

Позивач надав довідки про складові
заробітної плати, що надаються для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу» в
травні 2014 року. При цьому в правому
кутку наданих довідок міститься
посилання на Постанову правління
Пенсійного фонду України від 14.02.2011 р.,
яка втратила дію. Таким чином позивач
надав довідку про складові заробітної
плати невідповідної форми.

Однак, дослідивши всі матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, але з 01.05.2014 року,
з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Біловодському районі з 2007 року та
отримує пенсію на підставі Закону
України «Про державну службу». Позивач
до виходу на пенсію займав посаду в
органах місцевого самоврядування.
05.05.2014 року позивач звернувся до
відповідача з заявою про перерахунок
призначеної пенсії з урахуванням інших
виплат (а.с.9), визначених у довідках про
заробітну плату за відповідний період,
але своїм листом від 06.05.2014 р.
Управління Пенсійного фонду України в
Біловодському районі відмовило
позивачеві у перерахунку пенсії і не
витребувало довідку, яка б відповідала
вимогам правління УПФУ , оскільки така
довідка була передбачена тільки
підзаконним актом, виданим
відповідачем і повинна бути
затверджена ще в строк після введення в
дію відповідних змін до законодавства
України стосовно порядку обрахування
стажу роботи для призначення пенсій
при наявності стажу державної служби,
чого зроблено не було включно до жовтня
2013 року, та навіть після цього пенсія
позивача перерахованою не була .

Згідно довідок (а.с.7, 10-11) , виданих
позивачеві про складові заробітної
плати (за період з квітня 2010 року по
березень 2012 року), що подається для
призначення пенсії відповідно до ЗУ
«Про державну службу», до складових
заробітної плати позивача, з яких
справлялись страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, вже були включені та
входили інші виплати, що складались з :
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації доходів в наведених в
довідках розмірах, що спонукало б
відповідача до своєчасного та
відповідного перерахунку його пенсії.

Отже , судом встановлено, що на момент
звернення позивача до відповідача про
перерахунок його пенсії, у позивача
до складових його заробітної плати, з
яких справлялись страхові внески, вже
входили: допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань та
індексація доходів.

Відповідно до Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування» від 07.06.2001 року №
2493-ІІІ, пенсійне забезпечення
посадових осіб місцевого
самоврядування, які мають стаж служби в
органах місцевого самоврядування
та/або державної служби не менше 10
років, здійснюються у порядку,
визначеному законодавством України
про державну службу.

Статтею 37-1 Закону України «Про
державну службу» № 3723-ХІІ (далі Закон №
37-23-ХІІ) було передбачено, що у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Відповідно до статті 33 Закону № 3723-ХІІ
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. При цьому саме на
Кабінет Міністрів України
покладається регулювання питань
оплати праці державних службовців,
встановлення розмірів посадових
окладів, надбавок, доплат, матеріальної
допомоги.

Порядок обчислення заробітної плати
для перерахунку пенсії державного
службовця установлений постановами
Кабінету Міністрів від 31 травня 2000 року
№ 865 та від 23 квітня 2003 року № 581.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів
України від 31 травня 2000 року № 865 із
змінами і доповненнями передбачено, що
особи, які вийшли на пенсію згідно
Закону України «Про державну службу»
мають право на перерахунок пенсій, але
лише за умови підвищення заробітної
плати державним службовцям після
набрання чинності Законом України від
16 січня 2003 року «Про внесення змін до
Закону України «Про державну службу».

Згідно статті 37 Закону України «Про
державну службу», на час розгляду
справи пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. За кожний повний рік
роботи понад 10 років на державній
службі розмір пенсії збільшується на
один відсоток заробітку, але не більше
90% заробітної плати.

Частиною другою статті 2 Закону України
від 24.03.1995 № 108/95-ВР «Про оплату праці»
(далі - Закон № 108/95-ВР) визначено, що в
структуру заробітної плати входить
також додаткова заробітна плата, яка
визначена як винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантії і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в
підпункті 2.2.2 пункту 2 Інструкції по
статистиці заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13
січня 2004 року № 5, де вказано, що у склад
фонду додаткової заробітної плати
входять премії та винагороди, в тому
числі за вислугу років, які мають
систематичний характер, а відповідно
підпункту 2.3.3 пункту 2 цієї інструкції
матеріальна допомога, що має
систематичний характер, надана всім
або більшості працівників (на
оздоровлення, у зв'язку з екологічним
станом) входить до складу фонду оплати
праці.

Відповідно до статті 2 Закону № 108/95-ВР,
структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсії.

Із змісту статті 40 вказаного Закону
видно, що з середньої заробітної плати
(доходу) повинні бути сплачені страхові
внески.

Отже, чинне законодавство як загальне,
так і спеціальне відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.
При цьому слід врахувати, що надбавки,
запроваджені нормативно-правовими
актами, матеріальна допомога належать
до додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Таким чином, суд вважає, що відповідно
до вказаних нормативних актів пенсія
позивача повинна обчислюватись із
заробітної плати, яку він фактично
отримував на день звільнення, в тому
числі з урахуванням допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та індексації доходів, на яку
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Постановою правління Пенсійного фонду
України від 14 лютого 2011 року № 15-1 «Про
виконання рішення окружного
адміністративного суду міста Києва по
справі №2а-4753/2670» затверджена нова
форма довідки про складові заробітної
плати, яка подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу» (далі - форма №
5-1), якою передбачено, що матеріальна
допомога на оздоровлення і допомога на
вирішення соціально-побутових питань
(графа 5) є складовими заробітної плати.
При цьому чітко передбачено, що із усіх
виплат, які вказані в цій довідці
нараховуються і сплачуються страхові
внески, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Статтею 66 Закону України від 05.11.1991 №
1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат па оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону № 1058-ІV визначає
виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії. Так,
зокрема до такого доходу (заробітної
плати) враховуються: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11) та від
28.05.2013 року за заявами УПФУ .

За приписами частини другої статті 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Суди зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

Судом встановлено, що позивач просить
суд зобов'язати Управління Пенсійною
фонду України в Біловодському районі
визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Біловодському районі у зв'язку з
відмовою в перерахунку пенсії з
урахуванням усіх складових її
заробітної плати, а саме: матеріальної
допомоги на оздоровлення і вирішення
соціально - побутових питань та суми
нарахованої індексації в розмірі
34453,27 гривень за останні 24 календарних
місяців роботи, на які були нараховані
та фактично сплачені страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, та зобов'язати
відповідача з 05.05.2014 року здійснити
перерахунок та виплачувати пенсію в
розмірі 80 відсотків від суми
заробітної плати з урахуванням
вищеназваних сум, які відображені в
поданій відповідачу довідці.

В даному випадку, з урахуванням
наведеного, суд приходить до висновку,
що позивач має право на перерахунок
пенсії в розмірі 80% заробітної плати з
урахуванням складових заробітної
плати - допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації доходів, згідно довідки,
виданої позивачу за його місцем роботи
до виходу на пенсію, з 01.05.2014 року.

Посилання відповідача на те, що надана
позивачем довідка про складові
заробітної плати є невідповідної форми
судом не може бути взято до уваги,
враховуючи те, що вказана довідка
прийнята за основу відповідачем
тільки в жовтні 2013 року , бо саме УПФУ
майже два роки зволікало з прийняттям
відповідної форми довідки , починаючи
з дати набрання чинності роз'яснень до
Закону України «Про державну службу»
та інших як спеціальних норм закону
стосовно складових заробітної плати
при нарахуванні пенсій , відповідно до
яких до заробітної плати повинні бути
врахованими дані, як складові
заробітної плати: винагороди за
вислугу років, матеріальної допомоги
на оздоровлення та соціально-побутових
питань, або як сум, на які нараховуються
страхові внески.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.2, 8, 17, 18, 87, 94, 99, 122, 158-163 КАС України,
ст.ст.33, 37, 37-1 ЗУ «Про державну службу» №
3723 - ХІІ, ст.2 ЗУ «Про оплату праці» № 108/95
- ВР, ст. 66 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» № 1788-ХІІ, ст.40 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058 - ІV, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Біловодському районі щодо відмови гр.
ОСОБА_1 в перерахунку та про відмову в
виплаті перерахованої пенсії,
починаючи з 01.05.2014 року .

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Біловодському районі з
01.05.2014 року провести перерахунок
пенсії ОСОБА_1 в розмірі 80 % заробітної
плати, виходячи з усіх складових
заробітної плати (отриманих виплат), у
тому числі матеріальної допомоги на
оздоровлення і для вирішення
соціально-побутових питань та сум
виплаченої позивачеві щомісячної
індексації заробітної плати, на які
були нараховані та фактично сплачені
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, та
виплатити їх (з врахуванням вже
здійснених виплат) .

Судові витрати, понесені позивачем при
подачі позову в розмірі 73,08 гривень
стягнути з Управління Пенсійного фонду
України в Біловодському районі на
користь позивача.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подачі
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Біловодський районний суд
Луганської області.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя:
О.Д. Ткаченко