Справа № 636/401/14-а
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 р. Справа № 636/401/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Головного управління
Пенсійного фонду України в
Харківській області на постанову
Чугуївського міського суду
Харківської області від 21.03.2014р. по
справі № 636/401/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Харківській області, третя особа -
Харківський обласний військовий
комісаріат

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

03.02.2014 року позивач, ОСОБА_1, звернувся
до Чугуївського міського суду
Харківської області з
адміністративним позовом до Головного
управління Пенсійного фонду України
в Харківській області (далі по тексту -
ГУПФУ в Харківській області,
відповідач), третя особа - Харківський
обласний військовий комісаріат, в
якому просив суд визнати дії
відповідача протиправними, зобов'язати
ГУПФУ в Харківській області провести
перерахунок і виплату пенсії згідно
схеми розміру посадового окладу
відповідної категорії
військовослужбовців, затвердженої
наказом МО України № 377 від 28.07.2008 року,
починаючи з 28.07.2008 року, та зобов'язати
третю особу надати довідку про грошове
забезпечення згідно з наказом МО
України № 377 від 28.07.2008 року.

Постановою Чугуївського міського суду
Харківської області від 21.03.14 року по
справі № 636/401/14-а позовні вимоги
задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність
Головного Управління Пенсійного фонду
України в Харківський області щодо
відмови перерахунку пенсії ОСОБА_1 з
28.07.2008 року відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 07.11.2001
року № 1294 та наказу Міністра Оборони
України № 377 від 28.07.2008 року.

Зобов'язано Головне Управління
Пенсійного фонду України в Харківський
області провести перерахунок
призначеної ОСОБА_1 пенсії відповідно
до вимог Постанови Кабінету Міністрів
України від 07.11.2007 року № 1294 та наказу
Міністра Оборони України № 377 від 28.07.2008
року з урахуванням зміни посадового
окладу у складі загального грошового
забезпечення з 28.07.2008 року та здійснити
відповідну виплату.

Відповідач, не погодившись із вказаною
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин справи та порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, які призвели до ухвалення не
правильного рішення по справі, просить
суд апеляційної інстанції скасувати
постанову Чугуївського міського суду
Харківської області від 21.03.14 року по
справі № 636/401/14-а та прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що позивачем
пропущено строк звернення до суду з
даним позовом, а судом безпідставно не
застосовано до позовних вимог норми ст.
99, 100 КАС України. Вказує на відсутність
у Пенсійного фонду України повноважень
щодо безпосереднього нарахування та
виплати пенсій військовослужбовцям.
Стверджує, що оскільки наказ
Міністерства оборони № 377 від 28.07.2008
року "Про затвердження схем розмірів
посадових окладів військовослужбовців
військових навчальних закладів
(військових навчальних підрозділів
вищих навчальних закладів України) і
наукових установ Збройних Сил України"
не є законодавчим актом, а є виключно
внутрішнім організаційно-розпорядчим
документом вказаного Міністерства,
підстави для проведення перерахунку
пенсії в зв'язку з прийняттям даного
наказу відсутні.

Відповідно до ст. 197 КАС України дана
справа розглядається в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши письмові докази, вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивача 7 квітня 1998 року було
звільнено з посади у запас зі Збройних
Сил за станом здоров'я та призначено
пенсію, розмір якої становить на 01.01.2008
року 2913,00 грн.

Наказом МО України № 377 від 27.07.2008 року
"Про затвердження схем розмірів
посадових окладів військовослужбовцям
військових навчальних закладів
(військових навчальних підрозділів
вищих навчальних закладів України) і
наукових установ Збройних Сил України"
затверджені схеми посадових окладів за
основними типовими посадами керуючого
та наукового складу офіцерів
військово-навчальних закладів та
наукових установ Збройних Сил України.
Вказаний Наказ МО України
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 18.08.2008 року за № 761/15452 та має
юридичну силу. МО України своїм листом
від 29.08.2008 року повідомило Пенсійний
фонд України про необхідність
підготовки списків осіб, пенсії яких
підлягають перерахунку, у зв'язку з
набранням чинності Наказу МО України
від 28.07.2008 року № 377.

29.11.2013 року позивач звернувся до
Головного Управління Пенсійного фонду
України в Харківський області з заявою
про перерахунок йому пенсії відповідно
до наказу МО України № 377 від 28.07.2008
року, але ця вимога позивача
відповідачем була проігнорована.

Не погодившись з діями відповідача,
позивач звернувся до суду з позовом до
Головного Управління Пенсійного фонду
України в Харківський області для
захисту своїх прав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з наявності у
позивача права на перерахунок пенсії у
зв'язку зі збільшенням розміру
посадового окладу
військовослужбовців, що працюють на
відповідній посаді, з прийняттям
Наказу Міністра оборони України № 377
від 28.07.2008 року, починаючи з дати
прийняття зазначеного наказу.

Колегія суддів частково погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, однак вважає постанову
Чугуївського міського суду
Харківської області від 21.03.14 року по
справі № 636/401/14-а такою, що прийнята з
порушенням вимог матеріального та
процесуального права, з огляду на таке.

Згідно вимог частин 1 і 2 статті 2 КАС
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 звернувся до суду 03.02.2014 року з
адміністративним позовом Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Харківський області щодо захисту його
порушених прав на отримання пенсії,
починаючи з 28.07.2008 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Тобто чинне законодавство обмежує
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів. Це, насамперед,
обумовлено специфікою спорів, які
розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав
людини також свідчить про те, що право
на звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків на звернення до
суду за захистом порушених прав (справа
"Стаббігс на інші проти
Великобританії", справа "Девеер проти
Бельгії").

Згідно з ч.2 ст.99 КАС України (в редакції
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" від 7 липня 2010 року N 2453-VI) для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Таким чином для вирішення питання про
правильність застосування судом
першої інстанції строку звернення до
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи необхідно з'ясувати,
яким саме рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені права цієї особи,
коли розпочався перебіг цього строку.

Слід відмітити, що як вбачається з
матеріалів справи, порушення, на думку
позивача, прав останнього в частині
нарахування та виплати пенсії
відбувалося періодично - кожного
місяця при отриманні ним суми пенсії,
починаючи з 28.07.2008 року, а тому кожного
разу при отриманні пенсії позивач був
обізнаний про порушення його прав та
мав змогу звернутись до суду за їх
захистом.

Отже, враховуючи дату звернення
позивача до суду з адміністративним
позовом (03.02.2014 року), шестимісячний
строк на звернення до суду з позовом,
період, за який позивач просить суд
захистити його право на отримання
пенсії у належному розмірі, - з 28.07.2008
року і в подальшому, колегія суддів
приходить до висновку, що права
позивача у разі їх порушення підлягали
б захисту починаючи з 03.08.2013 року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений, а
процесуальний строк, встановлений
судом, - продовжений судом за
клопотанням особи, яка бере участь у
справі (ч.1 ст.102 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

При цьому в силу приписів ч. 4 ст. 11 КАС
України суд вживає передбачені законом
заходи, необхідні для з'ясування всіх
обставин у справі, у тому числі щодо
виявлення та витребування доказів з
власної ініціативи.

Однак позивачем ані до суду першої, ані
до суду апеляційної інстанцій не було
надано доказів поважності пропуску
строку для звернення до
адміністративного суду з позовом щодо
визнання незаконною бездіяльності,
зобов`язання здійснити перерахунок та
виплату державної та додаткової пенсій
за період за період з 28.07.2008 року по
02.08.2013 року.

Виходячи із зазначених обставин
справи, колегія суддів вважає, що судом
при ухваленні рішення було порушено
приписи ст.ст.99, 100 КАС України, що
призвело до частково необґрунтованого
задоволення позову.

Таким чином внаслідок неправильного
застосування норм ст.ст. 99, 100 КАС
України, неврахування судом першої
інстанції приписів п.4 ч.1 ст.157 КАС
України, постанова Чугуївського
міського суду Харківської області від
21.03.14 року по справі № 636/401/14-а не може
бути визнана законною, а тому підлягає
скасуванню. При цьому позовні вимоги
про визнання протиправною
бездіяльності Головного Управління
Пенсійного фонду України в Харківський
області за період з 28.07.2008 року по 02.08.2013
року згідно приписів ст. 100 КАС України
підлягають залишенню без розгляду.

Щодо позовних вимог про визнання та
зобов'язання Головного Управління
Пенсійного фонду України в Харківський
області здійснити перерахунок та
виплату пенсії з 03.08.2013 року, колегія
суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного
забезпечення громадян України із числа
осіб, які перебували на військовій
службі, службі в органах внутрішніх
справ, осіб начальницького і рядового
складу Державної служби спеціального
зв'язку та захисту інформації України,
державній пожежній охороні, Державній
службі спеціального зв'язку та захисту
інформації України, органах і
підрозділах цивільного захисту,
податковій міліції чи Державній
кримінально-виконавчій службі України,
визначено Законом України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб".

Нормами ч.3 ст.63 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб" встановлено, що всі призначені за
цим законом пенсії підлягають
перерахунку у зв'язку зі зміною розміру
хоча б одного з видів грошового
забезпечення відповідних категорій
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за цим законом, або у
зв'язку із введенням для зазначених
категорій осіб нових щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
встановлених законодавством.
Перерахунок пенсій здійснюється на
момент виникнення права на перерахунок
пенсій і провадиться у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, у строки, передбачені ч. 2 ст. 51
цього Закону.

У відповідності до положень п.1 Порядку
проведення перерахунку пенсій,
призначених відповідно до Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 13 лютого 2008 року № 45, перерахунок
раніше призначених пенсій відповідно
до Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб", пенсій проводиться у разі
прийняття рішення Кабінетом міністрів
України про зміну розміру хоча б одного
з видів грошового забезпечення для
відповідних категорій
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за цим Законом, або у
зв'язку з введенням для них нових
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
установлених законодавством.

Отже підставою для проведення
перерахунку пенсії є фактична зміна
хоча б одного з видів грошового
забезпечення відповідних категорій
військовослужбовців, проведена на
підставі рішення суб'єкта владних
повноважень, наділеного правом
встановлювати чи змінювати види
грошового забезпечення
військовослужбовців.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів
України від 07.11.2007 року № 1294 "Про
упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу" були
затверджені схеми посадових окладів
військовослужбовців у розмірах згідно
з додатками, а пунктом 5 цієї постанови
керівникам державних органів надано
право в межах асигнувань, що
виділяються на їх утримання,
установлювати посадові оклади
військовослужбовцям (крім
військовослужбовців строкової
військової служби), особам рядового і
начальницького складу, посади яких не
передбачені цією постановою, - у
розмірах, визначених затвердженими
цією постановою схемами згідно з
додатками 1 - 23 і 30-32 за аналогічними
посадами.

На виконання пункту 12 частини другої
Постанови Кабінету Міністрів України
від 07.11.2007 року № 1294, з метою
впорядкування розмірів посадових
окладів військовослужбовців
військових навчальних закладів
(військових навчальних підрозділів
вищих навчальних закладів України) і
наукових установ Збройних Сил України
Міністром Оборони України було видано
Наказ від 28.07.2008 року № 377 "Про
затвердження схем посадових окладів
військовослужбовців військових
навчальних закладів (військових
навчальних підрозділів вищих
навчальних закладів України) і
наукових установ Збройних Сил України",
який було зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 18 серпня 2008 року за №
761/15452 (далі по тексту - Наказ № 377).

Зазначеним Наказом Міністра оборони
України від 28.07.2008 року № 377 затверджено
Схему розмірів посадових окладів за
основними типовими посадами керівного
та наукового складу офіцерів
військових навчальних закладів
(військових навчальних підрозділів
вищих навчальних закладів України) і
наукових установ Збройних Сил України,
а також Схему розмірів посадових
окладів за основними типовими посадами
військовослужбовців із числа
науково-педагогічного (педагогічного)
складу військових навчальних закладів
Збройних Сил України (військових
навчальних підрозділів вищих
навчальних закладів України).

Колегія суддів зауважує, що зазначений
Наказ прийнято на реалізацію
повноважень, наданих постановою
Кабінету Міністрів України від 07
листопада 2007 року № 1294 "Про
упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб".

Таким чином колегія суддів зазначає, що
оскільки Кабінетом Міністрів України
делеговано своє право визначати
розміри посадових окладів, у тому
числі, й Міністру оборони України, то
наказ останнього № 377 від 28.07.2008 року
про встановлення нових розмірів
посадових окладів є належною підставою
для проведення перерахунку пенсій
військовослужбовців військових
навчальних закладів, в даному випадку,
позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку про наявність у
позивача права на перерахунок пенсії з
урахуванням нового розміру посадового
окладу, визначеного Наказом № 377, з
03.08.2013 року.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду в зазначеній частині не
спростовують.

Беручи до уваги наведене, твердження
відповідача про відсутність підстав
для перерахунку пенсії позивачеві з
посиланням на те, що Кабінетом
міністрів України не приймалось
рішення про підвищення посадових
окладів відповідної категорії
військовослужбовців, не заслуговують
на увагу.

Разом з тим суд першої інстанції дійшов
висновку про необхідність захисту прав
позивача без обмеження будь-яким
строком.

Колегія суддів вважає необхідним
зазначити, що з 30.12.2013 року наказ
Міністра оборони України № 377 від 28.07.2008
року втратив чинність згідно з наказом
Міністерства оборони України від 27
листопада 2013 року N 814 "Про затвердження
схем розмірів посадових окладів
військовослужбовців військових
навчальних закладів (військових
навчальних підрозділів вищих
навчальних закладів України) і
наукових установ Збройних Сил України".

Відтак, враховуючи дату звернення
позивача до суду, період, вказаний у
позовних вимогах, та дату втрати
чинності наказом Міністра оборони
України № 377 від 28.07.2008 року (30.12.2013 року),
колегія суддів зазначає, що підстави
для невиплати позивачеві пенсії з
урахуванням нового розміру посадового
окладу, визначеного наказом № 377,
відсутні, починаючи з 03.08.2013 року по
29.12.2013 року включно, а тому колегія
суддів дійшла висновку щодо
необґрунтованої відмови відповідача у
здійсненні перерахунку пенсій за
зазначений період.

Отже колегія суддів дійшла висновку
щодо обов'язку відповідача за період з
03.08.2013 року по 29.12.2013 року здійснювати
позивачеві нарахування та виплату
пенсії відповідно до Наказу Міністра
оборони України від 28.07.2008 року № 377.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

На підставі п.4 ч.1 ст.198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має скасувати постанову суду і
залишити позовну заяву без розгляду.

Отже колегія суддів дійшла висновку, що
постанова суду першої інстанції
підлягає частковому скасуванню, а
апеляційна скарга - частковому
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198,
п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України
в Харківській області задовольнити
частково.

Постанову Чугуївського міського суду
Харківської області від 21.03.14 року по
справі № 636/401/14-а скасувати в частині
задоволення позову за період часу з
28.07.2008 року по 02.08.2013 року і в цій частині
позов залишити без розгляду.

Постанову Чугуївського міського суду
Харківської області від 21.03.14 року по
справі № 636/401/14-а скасувати в частині
задоволення позову за період часу з
30.12.2013 року.

В цій частині прийняти нову постанову,
якою у задоволенні позову відмовити.

В іншій частині постанову Чугуївського
міського суду Харківської області від
21.03.14 року по справі № 636/401/14-а
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Зеленський В.В.Судді
П’янова Я.В. Чалий І.С.