Справа № 2а-16255/11/2670
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/44313/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 02 лютого 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 08 червня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Головного управління містобудування
та архітектури виконавчого органу
(Київської міської державної
адміністрації), третя особа - ОСОБА_5
про зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернулась до суду з
позовом про визнання нечинним наказу
Головного управління містобудування
та архітектури виконавчого органу
київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) та
зобов'язання вчинити дії.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
02 лютого 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 08 червня 2012
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями у справі ОСОБА_4 звернулась
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, позивач є громадянкою
Канади та їх на праві власності
належить квартира АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 подала Головного управління
містобудування та архітектури
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) заяву з проханням
надати дозвіл на розроблення проектної
документації для проведення
реконструкції квартири.

Листами від 11.05.2011 та № 7788/0/07-3127-11 від
14.07.2011 Головним управлінням
містобудування та архітектури
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) повідомлено позивача
про те, що її звернення щодо надання
дозволу на реконструкцію квартири
розглянуто, визначено перелік
матеріалів які необхідно надати для
підготовки відповідного дозволу та
повідомлено про те, що після
надходження зазначених матеріалів
Головне управління повернеться до
розгляду порушеного питання.

За результатами розгляду запиту
Прокуратури міста Києва № 07/1-р-11 від
18.07.2011 та звернення від 11.07.2011 листом №
8968/0/06/27-11 від 11.08.2011 та за результатами
розгляду звернення щодо надання
позивачу дозволу на реконструкцію
квартири листом № 8584/0/07-3/27-11 від 04.08.2011
відповідач повідомив Адвокатське
об'єднання «В. Тетерський і партнери»,
яке представляє інтереси позивача, про
те, що наказом Головного управління № 59
від 30.01.2010 «Про затвердження Порядку
підготовки дозволів на проектування та
реконструкцію, реставрацію та
капітальний ремонт об'єктів,
перепланування квартир та інших
вбудовано-прибудованих приміщень,
опорядження фасадів, встановлення
антен стільникового (мобільного)
зв'язку та переведення жилого будинку
(жилого приміщення) до нежитлового
фонду у м. Києві» визначено перелік
документів, які замовнику необхідно
надати до Головного управління для
можливості підготовки відповідного
дозволу, в тому числі згоду
співвласників будинку, отже для
підготовки Головним управлінням
дозволу на реставрацію квартири
АДРЕСА_1 необхідно надати оригінал
згоди співвласників будинку на
проведення зазначених робіт,
посвідчену і установленому порядку.

Однак, власник квартир №НОМЕР_1 та
№НОМЕР_2 по АДРЕСА_2, тобто співвласник
будинку такого дозволу не надав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суди попередніх інстанцій
прийшли до висновку про
безпідставність позовних вимог,
оскільки відповідач діяв у межах та у
спосіб визначений законами України,
крім того, за відсутності згоди всіх
співвласників квартир відсутні
підстави для надання дозволу позивачу
на реконструкцію вказаної квартири.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками судів
попередніх інстанцій, виходячи з
наступного.

Державна реєстрація
нормативно-правових актів міністерств,
інших органів виконавчої влади, які
виступають суб'єктами нормотворення
здійснюється відповідно до Указу
Президента України від 03.10.1992 р. № 493/92
«Про державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств
та інших opганiв виконавчої влади»та
Положення про державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств,
інших органів виконавчої влади,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 28.12.1992 р. №731.

Відповідно до п. 1 Указу Президента
України від 03.10.1992 р. № 493/92 державній
реєстрації підлягають
нормативно-правові акти, які видаються
міністерствами, іншими органами
виконавчої влади, органами
господарського управління та контролю
i які зачіпають права, свободи та
законні інтереси громадян, або мають
міжвідомчий характер.

Однак, згідно пп. «д» п. 5
вищезазначеного Положення Кабінету
Міністрів України від 28.12.1992 р. № 731, на
державну реєстрацію не подаються акти,
зокрема спрямовані на організацію
виконання рішень вищестоящих органів і
власних рішень міністерств, інших
органів виконавчої влади, органів
господарського управління та контролю,
що не мають нових правових норм.

В преамбулі наказу Головного
управлінням містобудування та
архітектури виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) «Про
затвердження Порядку підготовки
дозволів на проектування та
реконструкцію, реставрацію та
капітальний ремонт об'єктів,
перепланування квартир та інших
вбудовано-прибудованих приміщень,
опорядження фасадів, встановлення
антен стільникового (мобільного)
зв'язку та переведення жилого будинку
(жилого приміщення) до нежитлового
фонду у м. Києві», який ставить під
сумнів позивач, зазначено, що він
приймається на виконання рішення
Київської міської ради «Про внесення
змін до Правил забудови міста Києва,
затверджених рішенням Київської
міської ради від 27.01.2005 N 11/2587»від 27.11.2009 N
734/2803.

Оскільки оскаржуваний наказ було
прийнято на виконання рішення
Київської міської ради «Про внесення
змін до Правил забудови міста Києва,
затверджених рішенням Київської
міської ради від 27.01.2005 N 11/2587»,
необхідність у його державній
реєстрації в Міністерстві юстиції
України спростовується
вищезазначеними нормами Указу
Президента України від 03.10.19992 р. за №
493/92 та постанови Кабінету Міністр1в
України від 28.12.1992 р. за № 731.

Крім того, відповідно до наказу
Державного комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17 травня 2005 року N 76 «Про затвердження
Правил утримання жилих будинків та
прибудинкових територій» до елементів
перепланування жилих приміщень
належать: перенесення і розбирання
перегородок, перенесення і влаштування
дверних прорізів, улаштування і
переустаткування тамбурів, прибудова
балконів на рівні перших поверхів
багатоповерхових будинків.
Переобладнання і перепланування жилих
будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень дозволяється
робити після одержання дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів відповідно до
законодавства. Для одержання дозволу
на переобладнання або перепланування
жилих будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень їх власник або
уповноважена ним особа, наймач
(орендар) приміщення за згодою його
власника подають до органу місцевого
самоврядування заяву про надання
дозволу на переобладнання або
перепланування та, у разі необхідності,
можуть подаватися такі документи:
копія свідоцтва на право власності або
договору найму (оренди) приміщення;
копія поповерхових планів, завірених в
установленому порядку; проект
переобладнання або перепланування
жилих будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень, погоджений в
установленому порядку; згода
власників, співвласників (наймачів) або
уповноважених ними осіб на
переобладнання та перепланування
приміщень, що перебувають у їх спільній
власності.

Згідно з рішенням Конституційного суду
України від 02.03.2004 № 4рп/2004 питання
згоди власників квартир -
співвласників допоміжних приміщень
багатоквартирного будинку - на
надбудову поверхів улаштування
мансард з використанням при цьому
конструктивних елементів будинку, як і
на вчинення інших дій стосовно
допоміжних приміщень (оренда тощо), має
вирішуватися відповідно до законів про
власність та інших законів України.

Так, відповідно до Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» спільне
майно співвласників багатоквартирного
будинку складається з неподільного та
загального майна. Неподільне майно
перебуває у спільній сумісній
власності співвласників
багатоквартирного будинку. Неподільне
майно не підлягає відчуженню. Загальне
майно перебуває у спільній частковій
власності співвласників
багатоквартирного будинку.

До конструктивних елементів
багатоквартирного будинку віднесено
частини споруди, які забезпечують її
цілісність та необхідні технічні умови
функціонування (фундамент, несучі
стіни, міжповерхові перекриття,
сходові марші, конструкції даху,
покрівля, в'їзна група тощо).

Зі змісту вказаних статей вбачається,
що будь-які дії, пов'язані зі зміною
правового титулу майна, що знаходиться
в сумісній власності, здійснюється
лише за згодою всіх співвласників
цього майна.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
вимога відповідача про необхідність
надання ОСОБА_4 згоди співвласників
будинку на реконструкцію квартири є
обґрунтованою, оскільки позивач мав
наміри здійснити реконструкцію
квартири із втручанням у несучі
конструкції та міжповерхові
перекриття.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судом першої та
апеляційної інстанцій повно і
правильно встановлені фактичні
обставини справи, характер
правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
02 лютого 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 08 червня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: