Справа № 2-а-435/08/1807
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2010-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2010 р. Справа № 2-а-435/08/1807Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання
Касян В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Конотопського міського
Управління праці та соціального
захисту населення Сумської області на
постанову Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 24.12.2008р. по справі № 2-а-435/08/1807

за позовом ОСОБА_1

до Конотопського міського Управління
праці та соціального захисту населення
Сумської області третя особа
Конотопське управління Державного
казначейства Головного управління
Державного казначейства України у
Сумській області

про визнання дій протиправними, про
зобов'язання провести нарахування
недоплаченої допомоги,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка, ОСОБА_1, звернулася з
адміністративним позовом до
Конотопського міського Управління
праці та соціального захисту населення
Сумської області:третя
особа-Конотопське управління
Державного казначейства Головного
управління Державного казначейства
України у Сумській області, в якому
просила визнати протиправними дії
відповідача та зобов'язати його
здійснити перерахунок допомоги при
народженні та перерахувати і виплатити
недоплачену суму допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею трьох
років за 2007,2008 роки.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що має сина -ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, отримує соціальну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, однак
допомога нараховується в меншому
розмірі, ніж передбачено Законом
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми".

Постановою Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 24 грудня 2008 року позов ОСОБА_1
задоволено частково.

Визнано протиправними дії
Конотопського міського Управління
праці та соціального захисту населення
Сумської області.

Зобов'язано Конотопське міське
Управління праці та соціального
захисту населення Сумської області
провести ОСОБА_1 перерахунок допомоги
при народженні дитини відповідно до
ст.12 Закону України "Про державну
допомогу сім"ям з дітьми" за період з 01
листопада 2007 року по 31 січня 2008 року
включно,провести відповідні виплати.

Зобов'язано Конотопське міське
Управління праці та соціального
захисту населення Сумської області
провести ОСОБА_1 перерахунок допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до ч.1 ст.15
Закону України "Про державну допомогу
сім"ям з дітьми" за період з 01 листопада
2007 року по грудень 2008 року
включно,провести відповідні виплати.

В іншій частині в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з даною постановою суду,
Конотопське міське Управління праці та
соціального захисту населення
Сумської області подало апеляційну
скаргу в якій просило скасувати
постанову суду першої інстанції
повністю та прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги позивача залишити
без задоволення, оскільки висновки
суду не відповідають нормам
матеріального та процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги, відповідач зазначив, що не
порушував положення Конституції
України та Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми", діяв в межах
повноважень наданих державою і не має
права встановлювати розмір зазначених
допомог, а лише виплачує їх відповідно
до розмірів встановлених Законом
України "Про Державний бюджет
України"на відповідний рік.

Колегія суддів вислухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Задовольняючи позов в частині
зобов"язання відповідача провести
позивачу перерахунок допомоги при
народженні дитини відповідно до ст.12
Закону України "Про державну допомогу
сім"ям з дітьми" за період з 01 листопада
2007 року по 31 січня 2008 року включно та
провести відповідні виплати,суд першої
інстанції виходив з того,що право
позивача на отримання вказаної
допомоги в розмірі, встановленому
законодавством порушено.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду.

Відповідно до ст. 12 Закону України „Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" від
21.11.1992 р. № 1-ХІІ, допомога при
народженні дитини надається у сумі
кратній 22,6 розміру прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років,
встановленого на день народження
дитини.

Між тим, пунктом 14 ст. 71 Закону України
„Про Державний бюджет на 2007 рік" від
19.12.2006 р. № 489 -V зупинено на 2007 рік дію ст.
12 Закону України „Про державну
допомогу сім'ям з дітьми".

Ст. 56 Закону України „Про Державний
бюджет на 2007 рік" встановлений інший
розмір допомоги при народженні дитини
ніж зазначений у Законі України „Про
державну допомогу сім'ям з дітьми", а
саме у сумі 8500 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007 за № 6-рп/2007 p., у справі за
поданням 46 народних депутатів України
щодо відповідності Конституції
України (конституційності) положень
статей 29, 36, ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7,
9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст.
98, 101,103, 111 Закону України „Про
Державний бюджет України на 2007 рік"
(справа про соціальні гарантії
громадян), визнано таким, що не
відповідає Конституції України (є
неконституційним) положення п. 14 ст. 71
ну України „Про Державний бюджет на 2007
рік", яким зупинено дію ст. 12 Закону
України „Про державну могу сім'ям з
дітьми".

Рішення Конституційного Суду України у
цій справі має преюдиціальне значення
для судів загальної юрисдикції при
розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначеного закону, що визнані
неконституційними. Рішення
Конституційного Суду України є
обов'язковим до виконання на території
України, остаточним і не може бути
оскаржене.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 152
Конституції України з дати ухвалення
рішення Конституційним Судом України
про визнання неконституційними п. 14 ст.
71 Закону України „Про Державний бюджет
на 2007 рік" діючою стала на ряду зі ст. 56
Закону України „Про Державний бюджет
на 2007 рік" і ст. 12 Закону України „Про
державну допомогу сім'ям з дітьми".

Проте в зазначених нормах законів по
різному визначається розмір допомоги
при народженні дитини.

Отже, з 09.07.2007 року існували дві норми
закону, які встановлювали різний
розмір допомоги при народженні дитини.

Закони України є актами єдиного органу
законодавчої влади - Верховної ради
України. Конституція не встановлює
пріоритету в застосуванні того чи
іншого закону, в тому числі залежно від
предмета правового регулювання. Немає
такого закону України, який би
регулював питання подолання колізії
норм законів, що мають однакову
юридичну силу.

Конституційний Суд України в п. З
мотивувальної частини рішення від
03.10.1997 по справі за № 4-зп (справа про
набуття чинності Конституцією України)
зазначив: „Конкретна сфера суспільних
відносин не може бути водночас
врегульована однопредметними
нормативними правовими актами
однакової сили, які за змістом
суперечать один одному. Звичайною є
практика, коли наступний у часі акт
містить пряме застереження щодо
повного або часткового скасування
попереднього. Загальновизнаним є й те,
що з прийняттям нового акта, якщо інше
не передбачено самим цим актом,
автоматично скасовується
однопредметний акт, який діяв у часі
раніше".

Таким чином, виходячи з системного
аналізу Закону України „Про державну
допомогу сім'ям з дітьми", Закону
України „Про Державний бюджет на 2007
рік", Рішення Конституційного Суду
України від 03.10.1997 р. по справі за № 4-зп,
до правовідносин щодо виплати допомоги
при народженні дитини підлягає
застосуванню Закон України „Про
Державний бюджет на 2007 рік", який був
прийнятий пізніше Закону України „Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" в
редакції, що діяла на момент виникнення
у позивача права на отримання допомоги.

Щомісячна одноразова допомога при
народженні дитини позивачу нарахована
та виплачена у розмірі 8500 грн., тобто, у
розмірі, який був передбачений чинним
законодавством. Позивачу виплачена
допомога при народженні дитини у
розмірі 3400 грн. в січні 2007 року та у
розмірі 425 грн. щомісячно за період з
01.02.2007 р. по 31.01.2008 р.

Законом України „Про Державний бюджет
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" від 28.12.2007
року № 107-VI, внесено зміни до деяких
норм Закону України „Про державну
допомоги сім'ям з дітьми".

Так, п. п. 4 п. 23 розділу 2 зазначено
Закону статтю 12 Закону України „Про
державну допомоги сім'ям з дітьми" щодо
встановлення розміру та порядку
виплати допомоги при народженні дитини
викладено в новій редакції.

Отже, з моменту набрання чинності
Закону України „Про Державний бюджет
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", а саме з
01.01.2008 p., ст. 12 та ч. 1 ст. 15 Закону України
„Про державну допомоги сім'ям з дітьми"
стали діяти у новій редакції.

П. 4 п. 23 розділу 2 Закону України „Про
Державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" викладений в такій
редакції допомога при народженні
дитини надається у розмірі 12240 гривень -
на першу дитину, 25000 гривень - на другу
дитину, 50000 гривень - на третю і наступну
дитину. Виплата допомоги здійснюється
одноразово при народженні першої
дитини в сумі 4800 гривень, другої дитини
- 4840 гривень, третоої та наступної
дитини - 5000 гривень, решта на першу
дитину виплачується протягом
наступних 12 місяців, на другу дитину - 24
місяців, на третю і наступну дитину - 36
місяців рівними частинами у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Підпункти 4 та 7 п. 23 розділу 2 Закону
України „Про Державний бюджет на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", якими
зазначені норми Закону України „Про
державну допомоги сім'ям з дітьми"
викладені у новій редакції, Рішеннями
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року та від 27.11.2008 р. неконституційними
не визнавались, а тому відсутні
підстави для їх незастосування.

Таким чином, протягом 2008 р. допомога при
народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
року має здійснюватися у відповідності
до редакції ст. 12 та ч. 1 ст. 15 Закону
України „Про державну допомоги сім'ям
з дітьми", викладеній у п. п. 4 та 7 п. 23
розділу 2 Закону України „Про
Державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України.

Підстав для виплати даного виду
допомоги немає, тобто в цій частині
вимоги позивача необгрунтовані та не
підлягають задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
зобов"язання відповідача провести
позивачу перерахунок допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до ч.1 ст.15
Закону України "Про державну допомогу
сім"ям з дітьми" за період з 01 листопада
2007 року та провести відповідні виплати,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачка має право на отримання
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за 2007
рік відповідно до ч.1 ст. 15 Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми", у розмірі встановленому
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років, а відповідач
протиправно проводив виплату даної
допомоги у розмірі, що не відповідає
вимогам ст. 15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми"з
урахуванням положень рішення
Конституційного Суду України №6-рп/2007
від 09.07.2007 р.

З висновком суду першої інстанції
колегія суддів погоджується частково,
виходячи з наступного.

Позивачка народила сина ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ( а.с.6).Отримує
допомогу по догляду за дитиною до 3-х
років ( а.с.24).

Згідно п.14 ст.71 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2007 рік"на
2007 рік зупинено дію ст. 15 Закону України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 56 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2007 рік"допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку встановлена у розмірі, що дорівнює
різниці між 50% прожиткового,
встановленого для працездатних осіб та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 90
грн. для незастрахованих осіб та не
менше 23 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, для застрахованих
осіб, у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України
№6-рп/07 від 09.07.2007 р. визнано такими, що
не відповідає Конституції України (є
неконституційним) положення п. 14 ст. 71
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік", яким зупинено дію ст.
15 Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми".

Рішення Конституційного Суду України в
цій справі має преюдиціальне значення
для судів загальної юрисдикції при
розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначеного закону, що визнані
неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
рішення про їх неконституційність.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що з
09.07.2007р.відповідач повинен був
призначати, нараховувати та сплачувати
позивачці допомогу, у розмірі
визначеному ст. 15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми", яка
набула чинності з зазначеної дати,
оскільки з моменту ухвалення
Конституційним Судом України рішення
щодо неконституційності п. 14 ст. 17
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік", ця норма втратила
чинність та не підлягала застосуванню.

Проте,суд першої інстанції дійшов
висновку, що позивачкою пропущений
строк звернення до адміністративного
суду за захистом порушених прав.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Так, статтею 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлений річний строк звернення до
адміністративного суду.

Позивачка звернулася до суду з позовом
06.11.2008 року.

Відповідно до ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.
Якщо суд визнає причину пропущення
строку звернення до суду поважною,
адміністративна справа розглядається
і вирішується в порядку, встановленому
цим Кодексом.

Статтею 100 Кодексу адміністративного
судочинства України визначені
наслідки пропущення строків звернення
до адміністративного суду.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач наполягав на відмові в
задоволенні позову з підстав
пропущення строку для звернення до
адміністративного суду, встановленою
ст.99 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Доказів пропущення строку для
звернення до суду з поважних причин
позивачкою не надано.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що
позивачем без поважних причин
пропущено строк звернення до суду з
позовом про зобов'язання відповідача
провести донарахування та довиплату
недотриманої допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 09.07.2007 року по 05.11.2007
року включно.

Колегія суддів зазначає,що перерахунок
та виплата вказаної
допомоги,враховуючи пропуск позивачем
строку для звернення до суду, повинна
здійснюватись за період саме з 06.11.2007
року (з дати звернення до суду- 06.11.2008
року) по 31 грудня 2007 року,а не з 01.11.2007
року,як зазначив суд першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
зобов"язання відповідача провести
позивачу перерахунок допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до ч.1 ст.15
Закону України "Про державну допомогу
сім"ям з дітьми" за 2008 рік та провести
відповідні виплати,суд першої
інстанції виходив з того,що право
позивача на отримання вказаної
допомоги в розмірі, встановленому
законодавством порушено.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції.

Відповідно до п.п.8 п.23 Розділу 2 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України"пункт 3
розділу VIII "Прикінцеві
положення"Закону України "Про державну
допомогу з дітьми"викладено у такій
редакції: "допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 1 січня 2008 р. - 50
відсотками, з 1 січня 2009 р. - 75
відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців".

На час виплати позивачці у 2008 році
допомоги по догляду за дитиною вказана
норма закону не була змінена і не
скасована, а також не визнана
Конституційним Судом України
неконституційною.

Колегія суддів зазначає, що при
нарахуванні та виплаті допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у 2008 році, необхідно
керуватися Законом України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік".

З матеріалів справи вбачається,що
виплата відповідачем допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку протягом 2008 року
здійснювалася в розмірі 144,10 грн.
щомісяця.

Отже, відповідач, здійснивши у 2008 р.,
виплату допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у
порядку та розмірі, встановленому
Законом України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», в редакції закону від
28.12.2007 р., правомірно діяв, на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
визначено діючим законодавством
України.

Відповідно до ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
переглядає рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Позивачка рішення суду не оскаржила в
апеляційному порядку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення судового рішення є порушення
норм матеріального і процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів прийшла до висновку, що судом
першої інстанції при ухваленні рішення
були допущені порушення норм
процесуального права, а тому дана
постанова підлягає частковому
скасуванню з ухваленням нової
постанови про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198,
ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Конотопського
міського Управління праці та
соціального захисту населення
Сумської області задовольнити
частково.

Постанову Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 24.12.2008р. по справі № 2-а-435/08/1807
скасувати в частині визнання
протиправними дій Конотопського
міського Управління праці та
соціального захисту населення
Сумської області щодо ненарахування та
невиплати ОСОБА_1 допомоги при
народженні дитини,зобов'язання
Конотопського міського Управління
праці та соціального захисту населення
Сумської області провести ОСОБА_1
перерахунок допомоги при народженні
дитини відповідно до ст.12 Закону
України "Про державну допомогу сім"ям з
дітьми" за період з 01 листопада 2007 року
по 31 січня 2008 року включно,провести
відповідні виплати та зобов'язання
Конотопського міського Управління
праці та соціального захисту населення
Сумської області провести ОСОБА_1
перерахунок допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до ч.1 ст.15 Закону
України "Про державну допомогу сім"ям з
дітьми" за період з 01 листопада 2007 року
по грудень 2008 року включно,провести
відповідні виплати.

Прийняти в цій частині нову
постанову,якою зобов'язати Конотопське
міське Управління праці та соціального
захисту населення Сумської області
здійснити перерахунок допомоги по
догляду за дитиною ОСОБА_1 у розмірі
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, встановленому ст. 15 Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми"та провести відповідні виплати
за період з 06 листопада 2007 року по 31
грудня 2007 року.

В іншій частині постанову
Конотопського міськрайонного суду
Сумської області від 24 грудня 2008 року
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом місяця з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя Сіренко О.І.Судді
Любчич Л.В. Спаскін О.А.

Повний текст постанови виготовлений
20.01.2010 р.