Справа № 452/3263/13-а, 2а-452/188/13
Суддя: Шинкар Т.І.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року
Справа №
876/2302/14 Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Шинкар Т.І.,

суддів
Ільчишин Н.В.,

Пліша М.А.,

з участю секретаря судового засідання
Ливак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова на
постанову Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 29 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова про
визнання рішення протиправним та
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

07.10.2013р. ОСОБА_2 звернулася з
адміністративним позовом в суд до
Управління Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова
(далі-Управління), в якому просить
визнати протиправним та скасувати
рішення Управління №06/03 від 02.10.2013р. про
відмову в призначенні позивачу, як
працівнику прокуратури, пенсії за
вислугою років; зобов'язати Управління
зарахувати до стажу роботи, що дає
право на отримання пенсії за вислугою
років, відповідно до ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру», половину
строку навчання у Львівському
державному університеті ім. І. Франка
та призначити позивачу пенсію за
вислугу років відповідно до ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру» з дня
звернення за призначенням такої
пенсії, а саме з 30 вересня 2013 року.

Постановою Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 29 жовтня 2013 року позов
задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі апелянт просить постанову
Самбірського міськрайонного суду
Львівської області від 29 жовтня 2013 року
скасувати і прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог
відмовити повністю. Апеляційну скаргу
обґрунтовує тим, що підстав для
зарахування стажу навчання позивачем у
Львівському державному університеті
ім.І. Франка до стажу роботи немає,
оскільки даний навчальний заклад не є
вищим юридичним навчальним закладом,
як це передбачено в ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру», а є вищим
навчальним закладом.

В судовому засіданні представник
апелянта апеляційну скаргу підтримав,
позивач до суду не з'явився, належним
чином повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи, що у
відповідності до вимог ч. 4 ст. 196 КАС
України не перешкоджає розгляду
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги в їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін з
наступних підстав.

Статтею 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Згідно із ст. 8 КАС України,
адміністративний суд при вирішенні
справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, та
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач 30 вересня 2013 року звернулась до
Управління із заявою про призначення
пенсії за вислугу років на підставі
Закону України «Про прокуратуру».

Як вбачається з матеріалів справи
02.10.2013р. рішенням №06/03 комісії з
призначення пенсій Управління
відмовлено у призначенні пенсії,
оскільки станом на 30 вересня 2013 року у
позивача відсутній необхідний 21 рік
стажу.

Задовольняючи позовні суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки в
Законі України «Про вищу освіту» та в
Законі України «Про освіту» не
визначено поняття вищий юридичний
навчальний заклад, а Львівський
державний університет ім.. І. Франка,
структурним підрозділом якого є
юридичний факультет, є таким, що
заснований і діє відповідно до
законодавства про освіту, провадить
освітню діяльність, пов'язану із
здобуттям вищої освіти за
спеціальністю правознавство та
присвоєнням кваліфікації юрист, тому і
підлягає зарахуванню половина строку
навчання у даному вищому навчальному
закладі до стажу.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-ХІІ
із змінами та доповненнями (далі-Закон
№1789) прокурори і слідчі мають право на
пенсійне забезпечення за вислугу
років незалежно від віку за наявності
на день звернення вислуги років не
менше: з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013
року - 21 рік, у тому числі стажу роботи
на посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 11 років.

До вислуги років, що дає право на
пенсію згідно з цією статтею,
зараховується час роботи на
прокурорських посадах, перелічених у
статті 56 цього Закону, в тому числі у
військовій прокуратурі, стажистами в
органах прокуратури, слідчими, суддями,
на посадах начальницького складу
органів внутрішніх справ, офіцерських
посадах Служби безпеки України,
посадах державних службовців, які
займають особи з вищою юридичною
освітою, в науково-навчальних закладах
Генеральної прокуратури України
працівникам, яким присвоєно класні
чини, на виборних посадах у державних
органах, на посадах в інших
організаціях, якщо працівники, що
мають класні чини, були направлені
туди, а потім повернулися в
прокуратуру, строкова військова
служба, половина строку навчання у
вищих юридичних навчальних закладах,
частково оплачувана відпустка жінкам
по догляду за дитиною до досягнення нею
трьох років.

Право на пенсію за вислугу років мають
особи, які безпосередньо перед
зверненням за призначенням такої
пенсії працюють в органах
прокуратури чи в науково-навчальних
закладах Генеральної прокуратури
України, а також особи, звільнені з
прокурорсько-слідчих посад органів
прокуратури за станом здоров'я, у
зв'язку із скороченням чисельності або
штату працівників та у зв'язку з
обранням їх на виборні посади органів
державної влади чи органів місцевого
самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993р. №637 затверджено Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній (далі -
Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що
основним документом, що підтверджує
стаж роботи є трудова книжка. За
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Згідно трудової книжки та розрахунку
стажу ОСОБА_2 станом на 30 вересня 2013
року пропрацювала 18 років 7 місяців 18
днів на прокурорських посадах,
передбачених ст.56 Закону України «Про
прокуратуру» та посаді державного
службовця, яку займають особи з вищою
юридичною освітою, із них 17 років 9
місяців 4 дні на посадах прокурорів.

Відповідно до Диплома спеціаліста
НОМЕР_1 від 28 червня 1988 року виданого на
підставі рішення Державної
екзаменаційної комісії від 24 червня 1988
року, ОСОБА_2 в 1983 році вступила до
Львівського ордена Леніна державного
університету ім.. І.Франка та 1988 року
закінчила повний курс навчання за
спеціальністю правознавство та їй
присвоєно кваліфікацію юрист
(стаціонарна форма).

Згідно ст.1 Закону України «Про вищу
освіту» (далі-Закон №2984-III) від 17.01.2002р.,
вища освіта - рівень освіти, який
здобувається особою у вищому
навчальному закладі в результаті
послідовного, системного та
цілеспрямованого процесу засвоєння
змісту навчання, який ґрунтується на
повній загальній середній освіті й
завершується здобуттям певної
кваліфікації за підсумками державної
атестації; вищий навчальний заклад -
освітній, освітньо-науковий заклад,
який заснований і діє відповідно до
законодавства про освіту, реалізує
відповідно до наданої ліцензії
освітньо-професійні програми вищої
освіти за певними освітніми та
освітньо-кваліфікаційними рівнями,
забезпечує навчання, виховання та
професійну підготовку осіб
відповідно до їх покликання, інтересів,
здібностей та нормативних вимог у
галузі вищої освіти, а також здійснює
наукову та науково-технічну
діяльність.

Стаття 25 Закон №2984-III вказує на те, що
відповідно до існуючих напрямів
освітньої діяльності в Україні діють
вищі навчальні заклади таких типів:
університет - багатопрофільний вищий
навчальний заклад четвертого рівня
акредитації, який провадить освітню
діяльність, пов'язану із здобуттям
певної вищої освіти та кваліфікації
широкого спектра природничих,
гуманітарних, технічних, економічних
та інших напрямів науки, техніки,
культури і мистецтв, проводить
фундаментальні та прикладні наукові
дослідження, є провідним
науково-методичним центром, має
розвинуту інфраструктуру навчальних,
наукових і науково-виробничих
підрозділів, відповідний рівень
кадрового і матеріально-технічного
забезпечення, сприяє поширенню
наукових знань та здійснює
культурно-просвітницьку діяльність.

Відповідно до ст. 30 Закон №2984-III
структурними підрозділами вищого
навчального закладу третього і
четвертого рівнів акредитації є
кафедри, факультети, інститути, філії,
бібліотека тощо. Факультет - основний
організаційний і навчально-науковий
структурний підрозділ вищого
навчального закладу третього та
четвертого рівнів акредитації, що
об'єднує відповідні кафедри і
лабораторії. Факультет створюється
рішенням Вченої ради вищого
навчального закладу за умови, якщо до
його складу входить не менше ніж три
кафедри і на ньому навчається не менше
ніж 200 студентів денної (очної) форми
навчання.

Згідно ст.55 Закону Української РСР
«Про народну освіту» від 28.06.1974р.
№2778-VIII, чинного на час навчання
позивачки в університеті, вища освіта
здійснюється в університетах,
інститутах, академіях та інших
навчальних закладах, віднесених у
встановленому порядку до вищих
навчальних закладів.

Оскільки чинним законодавством не
визначено поняття «вищий юридичний
навчальний заклад», а тому колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що таким є Львівський
державний університет ім. І.Франка,
повний курс навчання на юридичному
факультеті якого за спеціальністю
правознавство у 1988 році закінчила
позивачка з присвоєння їй кваліфікацію
юрист, який відповідає зазначеним
вимогам Закону України «Про вищу
освіту», що дало змогу займати посади,
згідно записів у трудовій книжці та
надає право на зарахування половини
строку навчання у ньому до стажу
роботи для призначення пенсії за
вислугу років згідно ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру».

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
ухвалив законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова
залишити без задоволення, а постанову
Самбірського міськрайонного суду
Львівської області від 29 жовтня 2013 року
у справі №452/3263/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
Т.І. Шинкар

Судді
Н.В. Ільчишин

М.А. Пліш

Повний текст Ухвали виготовлено
22.05.2014р.