Справа № 667/3643/14-а
Суддя: Іванцова Н. К.
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 667/3643/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 травня 2014 року Комсомольський
районний суд м.Херсона у складі:

головуючої судді
Іванцової Н.К.,

за участю секретаря
Радчук Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до начальника Відділу державної
виконавчої служби Комсомольського
районного управління юстиції у
м.Херсоні Кілюшик О.А. про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду із
вищезазначеним позовом до відповідача,
в якому вказує, що після смерті її
батька - ОСОБА_3 залишилось спадкове
майно, одним з якого є двокімнатна
квартира, розташована за адресою:
АДРЕСА_1. При зверненні до нотаріуса із
заявою про відкриття спадщини для
успадкування ? частини вказаної
квартири, їй було повідомлено про те, що
дана квартира перебуває під арештом на
виконання виконавчого листа №2-3567 з 2009
року, так як її батько мав
заборгованість перед Херсонобленерго.
Позивач зазначає, що боргові
зобов'язання за рішенням суду її
покійним батьком були виконані, проте
державним виконавцем у постанові про
закінчення виконавчого провадження,
про скасування арешту не зазначено.
Позивач вважає, що з боку відповідача
вчиняється бездіяльність і повна
відмова від дотримання законодавства
України під час виконання рішень, чим
порушуються її права на спадкування
майна. Зважаючи на вищевикладене,
позивач просить визнати повідомлення
№2621 від 10 лютого 2014 року незаконним як
таким, що не відповідає дійсності і
нормам права ч.2 ст.50; ч.8 ст.82 Закону
України «Про виконавче провадження»
№2677-УІ від 04.11.2011 р., що є фактом
вчинення бездіяльності начальника
Комсомольського ВДВС м.Херсона Кілюшик
О.А., а тому дане повідомлення №2621 від 10
лютого 2014 року скасувати, як незаконне;
зобов'язати начальника
Комсомольського ВДВС м.Херсона Кілюшик
О.А. винести постанову про зняття
арешту з ? частини двокімнатної
квартири за адресою: АДРЕСА_1,
скасувавши постанову від 21 травня 2008
року про арешт майна боржника - ОСОБА_3
та заборону його відчуження за №605988,
врахувавши відсутність правових
підстав щодо перебування даного майна
під арештом та як виконання рішення
суду відбулось до моменту реалізації
арештованого майна.

В судовому засіданні позивач
підтримала заявлені позовні вимоги,
просила їх задовольнити з підстав,
викладених у позовній заяві.

Представник Відділу державної
виконавчої служби Комсомольського
районного управління юстиції у
м.Херсоні в судове засідання не
з'явився, про місце та час розгляду
справи повідомлявся належним чином,
причина неявки суду невідома, заяв про
розгляд справи за його відсутності на
адресу суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши позивача, суд встановив, що
відповідно до свідоцтва про смерть,
виданого 20.03.2013 року Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Комсомольського
районного управління юстиції у
м.Херсоні, помер ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1 є донькою померлого
ОСОБА_3, що в свою чергу підтверджується
свідоцтвом про народження, виданим
30.01.1979 року міськвідділом ЗАГС
м.Херсона та свідоцтвом про одруження,
виданим 29.09.2001 року
Великоолександрівським відділом
реєстрації актів громадянського стану
Херсонської області, за яким позивач
змінила прізвище.

З огляду на лист-відповідь, надану
ОСОБА_1 відділом державної виконавчої
служби Комсомольського РУЮ у м.Херсоні
за № 2621 від 10.02.2014 року, відділ
розглянув заяву про звільнення ?
частини квартири АДРЕСА_1, з під арешту.
В ході розгляду було встановлено, що на
виконанні відділу перебував
виконавчий лист №2-3567, виданий 15.12.2007
року Комсомольським районним судом
м.Херсона про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ПАТ ЕК «Херсонобленерго»
заборгованості, в ході виконання якого
державною виконавчою службою було
винесено постанову про арешт майна
боржника та заборону його відчуження.
Також із даного листа вбачається, що
виконавче провадження завершено у 2009
році, строк зберігання завершених
виконавчих проваджень становить 3 роки.
На підставі цього, заявнику
повідомлено про неможливість
вирішення питання про звільнення майна
з під арешту.

За положенням п.1 частини другої ст.17
КАС України, юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності, провадження та особами,
які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

При цьому під нормативно-правовими
актами слід розуміти акти управління,
які встановлюють, змінюють та
припиняють (скасовують) правові норми.
Нормативно-правові акти містять
адміністративно-правові норми, які
встановлюють загальні правила
регулювання однотипних відносин у
сфері виконавчої влади, розраховані на
тривале застосування. Вони
встановлюють загальні правила
поведінки, норми права, регламентують
однотипні суспільні відносини у певних
галузях і, як правило, розраховані на
довгострокове та багаторазове їх
застування. Натомість, індивідуальні
акти стосуються конкретних осіб та
їхніх відносин. Загаль ною рисою, яка
відрізняє ці акти від нормативних, є їх
правозастосовний характер. Головною
рисою таких актів є їх конкретність, а
саме чітке формулювання конкретних
юридичних волевиявлень суб'єктами
адміністративних правовідносин, які
видають такі акти; розв'язання за їх
допомогою конкретних, індивідуальних
питань, що виникають у сфері державного
управління; чітка визначеність
адресата; виникнення конкретних
адміністративно-правових відносин,
обумовлених цими актами. Обов'язковою
ознакою нормативно-правового акта чи
правового акта індивідуальної дії, а
також відповідних дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень є ство
рення ними юридичних наслідків у формі
прав, обов'язків, їх зміни чи
припинення. Отже, оскаржуваний лист є
відповіддю, наданою державним органом,
відповідно до вимог Закону України
«Про звернення громадян», та не містить
в собі ознак ані нормативного акта, ані
акта ін дивідуальної дії, а тому не є
рішенням суб'єкта владних повноважень,
яке б породжувало певні правові
наслідки, спрямовані на регулювання
тих чи інших суспільних відносин, і
мало б обов'язковий характер для
суб'єктів цих відносин. Оскільки
оскаржувана відпо відь не є
нормативно-правовим актом або актом
індивідуальної дії, вона не може бути
пред метом оскарження.

Згідно статті 82 Закону України «Про
виконавче провадження», рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби можуть
бути оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду. Боржник має право оскаржувати
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця та інших
посадових осіб державної виконавчої
служби виключно в судовому порядку.

Отже, за змістом даної норми
вбачається, що із позовом про
оскарження рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби може звернутись лише
сторона виконавчого провадження, якою
в даному випадку позивач ОСОБА_1 не є.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що
правові підстави для визнання дій
відповідача неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,
відсутні, оскільки оскаржуваний лист
сам по собі не може бути предметом
оскарження в розумінні ст.17 КАС
України, так само як і позивач у справі
в даному випадку не може бути суб'єктом
оскарження за нормами ст.82 ЗУ «Про
виконавче провадження», як така, що не є
стороною виконавчого провадження, за
яким накладався арешт на квартиру.

Однак, з огляду на ч. 1 статті 60 Закону
України «Про виконавче провадження»,
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.

Керуючись ст.ст. 82 Закону України «Про
виконавче провадження»,
ст.ст.10,11,17,18,71,99,100,161-163 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до начальника Відділу
державної виконавчої служби
Комсомольського районного управління
юстиції у м.Херсоні Кілюшик О.А. про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом
десяти днів до Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Комсомольський районний суд м. Херсона.

Суддя:Н. К. Іванцова