Справа № 826/13996/13-а
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Вєкуа Н.Г.
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

21 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

при секретарі судового засідання:
Мотилю В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04 листопада 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про скасування податкового
повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 листопада 2013 року в задоволенні
позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції позивач звернувся до
Київського апеляційного
адміністративного суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалене у
справі судове рішення скасувати та
постановити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, що прибули в судове засідання,
перевіривши за матеріалами справи
наведені у апеляційній скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ДПІ у Шевченківському районі м.Києва
ДПС проведена невиїзна документальна
перевірка ФО-П ОСОБА_3, з питань повноти
та своєчасності сплати до бюджету
податку з доходів фізичних осіб за 2011
рік, з урахуванням висновку від 21.11.2012р.
№198/1875/17-40/НОМЕР_1 ДПІ у Шевченківському
районі м.Києва за результатами
розгляду заперечень, поданих ФО-П
ОСОБА_3 14.11.2012р., на висновки акту
камеральної перевірки від 23.10.2012
№1875/17-40/156208645.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем пп. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170
Податкового кодексу України, оскільки
ФОП ОСОБА_3 не надано документи що
пов'язані з понесенням витрат при
отримані доходу від продажу цінних
паперів у звітному календарному
періоді - 2011 році.

На підставі висновків акту перевірки
відповідачем винесене податкове
повідомлення-рішення від 16.08.2013р.
№247/1701, яким визначено суму податкового
зобов'язання по податку з доходів
фізичних осіб в розмірі 1 326 601,06 грн., з
яких 1 061 280,85 грн. основного платежу та 265
320,21 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з наступних мотивів,
з чим погоджується і колегія суддів.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено судом першої
інстанції, між ОСОБА_3 та ВАТ «Фінсова
компанія «Дисконт-Альфа» було укладено
договір від 26.03.2008р. № Б56/03/2008-1
купівлі-продажу цінних паперів -
простих векселів, на підставі якого
відповідно до акту приймання-передачі
простих векселів від 26.03.2008р. у
власність позивача перейшло 100
векселів номінальною вартістю кожного
по 99 920,00 грн., разом на суму 99 920 000,00 грн.

В подальшому, зокрема у 2011 року ОСОБА_3
на підставі договорів купівлі-продажу
цінних паперів було продано різним
суб'єктам господарювання прості
векселі:

- 7 векселів - по 600 000,00 грн. кожний:

- 1 вексель простий АА №0841265;

- 1 вексель простий АА №0841326;

- 1 вексель простий АА №0841327;

- 1 вексель простий АА №0841267;

- 1 вексель простий АА №0841317;

- 1 вексель простий АА №0 841319;

- 1 вексель простий АА №0841320;

- 1 вексель - за 650 000,00 грн.:

- 1 вексель простий АА №0841329;

- 5 векселів - по 660 000,00 грн. кожний:

- 1 вексель простий АА №0 841322;

- 1 вексель простий АА №0841328;

- 1 вексель простий АА №0841263;

- 1 вексель простий АА №0841264;

- 1 вексель простий АА №0841330.

Таким чином, позивач отримав дохід від
продажу 13 простих векселів на загальну
суму 6 256 113,27 грн., що представником
позивача не заперечується.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
обіг векселів в Україні» платіж за
векселем на території України
здійснюється тільки в безготівковій
формі.

Таким чином, документами, що можуть
підтверджувати погашення чи викуп
векселя, є платіжні доручення,
банківські виписки тощо.

Суд звертає увагу на те, що згідно з
позицією позивача та наданими її
представником документами простий
вексель АА1050774 від 30.12.2011р. був
погашений до 04.01.2012р. Проте, позивачем
не надано жодних платіжних документів
на погашення згаданого векселя.

Відповідно до пп. 170.2.2. п. 170.2 т. 170
Податкового кодексу України
інвестиційний прибуток розраховується
як позитивна різниця між доходом,
отриманим платником податку від
продажу окремого інвестиційного
активу, та його вартістю, що
визначається із суми витрат на
придбання такого активу.

Згідно з пунктом 176.1 Кодексу платники
податку зобов'язані:

а) вести облік доходів і витрат в
обсягах, необхідних для визначення
суми загального річного
оподатковуваного доходу, у разі якщо
такий платник податку зобов'язаний
відповідно до цього розділу подавати
декларацію або має право на таке
подання з метою повернення надміру
сплачених податків, у тому числі при
застосуванні права на податкову
знижку.

Форми такого обліку та порядок його
ведення визначаються центральним
органом державної податкової служби;

б) отримувати та зберігати протягом
строку давності, встановленого цим
Кодексом, документи первинного обліку,
в тому числі на підставі яких
визначаються витрати при розрахунку
інвестиційного прибутку та формується
податкова знижка платника податку;

з) подавати податкову декларацію за
встановленою формою у визначені строки
у випадках, коли згідно з нормами цього
розділу таке подання є обов'язковим. На
вимогу органу державної податкової
служби та в межах його повноважень,
визначених законодавством, платники
податку зобов'язані пред'являти
документи і відомості, пов'язані з
виникненням доходу або права на
отримання податкової знижки,
обчисленням і сплатою податку, та
підтверджувати необхідними
документами достовірність відомостей,
зазначених у податковій декларації з
цього податку;.

Відповідно до статті 167 Податкового
кодексу України пунктом 1.67.1. ставка
податку становить 15 відсотків бази
оподаткування щодо доходів, одержаних
(крім випадків, визначених у пунктах 167.2
- 167.4 цієї статті), у тому числі, але не
виключно у формі заробітної плати,
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат або інших виплат
і винагород, які виплачуються
(надаються) платнику у зв'язку з
трудовими відносинами та за
цивільно-правовими договорами; виграшу
у державну та недержавну грошову
лотерею, виграшу гравця (учасника),
отриманого від організатора азартної
гри.

У разі якщо загальна сума отриманих
платником податку у звітному
податковому місяці доходів, зазначених
у абзаці першому цього пункту,
перевищує десятикратний розмір
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
звітного податкового року, ставка
податку становить 17 відсотків суми
перевищення з урахуванням податку,
сплаченого за ставкою, визначеною в
абзаці першому цього пункту.

З огляду на зазначене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про правомірність тверджень
податкового органу щодо наявності у
ОСОБА_3 самостійно не задекларованого
податкового зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб за 2011 рік в
розмірі 1 061 280,85 грн.

З огляду на встановлене, судова колегія
вважає обґрунтованим висновок суду
першої інстанції про обґрунтованість
прийнятого відповідачем податкового
повідомлення-рішення.

Враховуючи наведене, підстав для
задоволення апеляційної скарги судова
колегія не вбачає.

Отже, судова колегія визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи відповідні
правові норми та встановлені
обставини, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про застосування
статті 200 КАС України.

Керуючись статтями 195, 196, 200, 205, 206 КАС
України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04 листопада 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий:

Судді:

Ухвала складена у повному обсязі
26.05.2014р.

Головуючий суддя
Гром Л.М.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.