Справа № 2а/0570/22935/2011
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/44252/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 18 січня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 06 червня 2012
року у справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
Центрально-міському районі м. Горлівки
про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2011 року управління Пенсійного
фонду України в Центрально-Міському
районі міста Горлівки звернулося до
суду з позовом, в якому просило
стягнути з відповідача суму виплат
щомісячної державної адресної
допомоги до пенсій в розмірі 2797352,47 грн.,
в тому числі 2791725,84 грн. державної
адресної допомоги та 5626,63 грн. витрат з
доставки виплат щомісячної державної
адресної допомоги до пенсій, за період
з січня 2011 року по жовтень 2011року.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 18 січня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 06 червня 2012
року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями у справі управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
звернулось з касаційною скаргою, у якій
просить їх скасувати, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права та прийняти нове
рішення яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, управлінням Пенсійного
фонду України в Центрально-Міському
районі м. Горлівки у період з січня по
жовтень 2011 року здійснені виплати
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, з приводу чого ним до
відповідача направлено акти
щомісячної звірки цих виплат, однак,
відповідачем не прийняті до
відшкодування суми витрат на виплату
та доставку державної адресної
допомоги у загальному розмірі 2797352,47
грн.

Суди попередніх інстанцій відмовляючи
в задоволенні позовних вимог прийшли
до висновку, що державна адресна
допомога, яка встановлена постановою
Кабінету Міністрів України №265 від
26.03.2008 року, не передбачена у переліку
соціальних послуг та виплат, які
здійснюються і відшкодовуються Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків, а отже позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками судів
попередніх інстанцій виходячи з
наступного.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України «Про деякі питання
пенсійного забезпечення» від 26 березня
2008 року № 265 (надалі - постанова № 265)
запроваджена державна адресна
допомога, яка сплачується у разі, якщо
розмір пенсії не досягає встановленого
відсотка прожиткового мінімуму.

Згідно ст. 6 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», непрацездатні громадяни
крім пенсійних виплат із системи
пенсійного забезпечення мають право
отримувати доплати, надбавки та
підвищення до зазначених виплат,
додаткову пенсію в порядку та за
рахунок коштів, визначених
законодавством. У разі, якщо сукупність
виплат, зазначених в частині першій
цієї статті, разом з пенсійними
виплатами із системи пенсійного
забезпечення та іншими доходами, не
досягають розміру прожиткового
мінімуму, визначеного законом для
непрацездатних громадян, такі
громадяни мають право на отримання
державної соціальної допомоги в
порядку, розмірах та за рахунок коштів,
визначених законом. Закони з приводу
доплати особам, які отримують пенсії по
інвалідності менше ніж мінімальний
розмір пенсії, не приймалися.

Статтею 7 Закону України "Про страхові
тарифи на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" передбачено, що Фонд
сплачує страхові виплати та надає
соціальні послуги працівникам (членам
їх сімей), які потерпіли на
виробництві до 1 квітня 2001 року, з
того часу, коли відповідні
підприємства передали в установленому
порядку Фонду документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку. Потерпілі, документи яких не
передані до Фонду, продовжують
отримувати належні виплати та
соціальні послуги від свого
роботодавця, Пенсійного фонду України
та Фонду соціального страхування
України. При цьому кошти, виплачені
потерпілому страхувальником,
зараховуються Фондом у рахунок його
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

Відповідно до п. 4 Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затверджений Постановою
правління Пенсійного фонду України,
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України 04.03.2003 № 5-4/4,
зареєстрованого в Міністерстві
Юстиції України 16.05.2003 р. за № 376/7697,
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності" та інших нормативно -
правових актів, а саме: сума основного
розміру пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Отже, зазначеним Порядком визначений
виключний перелік сум, які приймаються
до заліку для відшкодування видатків
Фонду страхування від нещасних
випадків і серед видів пенсійного
забезпечення, що підлягають
відшкодуванню відповідними
відділеннями Фонду відсутній такий вид
пенсійного забезпечення як державна
адресна допомога та витрати на її
виплату і доставку.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судом першої та
апеляційної інстанцій повно і
правильно встановлені фактичні
обставини справи, характер
правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
залишити без задоволення, а постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 18 січня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 06 червня 2012
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: