Справа № 216/5728/13-а(2а/216/312/13)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2014 рокусправа №
216/5728/13-а(2а/216/312/13)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

без представників сторін;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 11
грудня 2013 р. у справі № 216/5728/13-а(2а/216/312/13)

за позовом ОСОБА_2

до Управління праці та соціального
захисту населення виконкому
Центрально-міської районної у м.
Кривому Розі ради

про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

"25" липня 2013 р. ОСОБА_2 звернувся до суду
з адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення виконкому
Центрально-міської районної у м.
Кривому Розі ради в якому просив
протиправними дії відповідача,
зобов'язати відповідача здійснити
позивачу, згідно встановленої у
відповідний час категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, перерахунок та виплату
щорічної допомоги на оздоровлення
відповідно до ст.48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з
урахуванням виплачених сум за 2013 рік.

Позовні вимоги обґрунтовані
конституційним правом позивача на
отримання щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірі визначеному
законом.

Постановою Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 11
грудня 2013 р. у справі № 216/5728/13-а(2а/216/312/13)
в задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
виконкому Центрально-міської районної
у м. Кривому Розі ради про визнання
протиправними дій - відмовлено.

Постанову суду мотивовано
правомірністю дій відповідача щодо
виплати щорічної одноразової допомоги
на оздоровлення в розмірі
передбаченому кабінетом Міністрів
України.

Не погодившись з постановою суду,
подано апеляційну скаргу ОСОБА_2,
згідно якої особа, яка подає апеляційну
скаргу просить скасувати постанову
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 11 грудня 2013 р. у справі
№ 216/5728/13-а(2а/216/312/13), як таку що винесена
з порушенням норм матеріального та
процесуального права. Вважає, що суд
прийняв рішення всупереч чинного
законодавства України. Позивач
наполягає, що розмір щорічної
одноразової допомоги на оздоровлення
повинен визначатись, нараховуватись та
виплачуватись відповідно до ст. 48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Сторони по справі про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились
представники сторін. Відповідачем до
суду надіслано клопотання про розгляд
справи в порядку письмового
провадженні.

З урахуванням наявних в справі
матеріалів, нез'явлення в судове
засідання представників сторін не
перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вбачає підстави
для задоволення апеляційної скарги,
внаслідок наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_2 є
учасником ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС, першої категорії, та інвалідом
ІІІ групи, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1, довідкою
МСЕК №197209, та одержує компенсаційні
виплати згідно Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Виплата позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення, передбаченої ст.48
вказаного Закону, за 2013 рік здійснено
відповідачем в розмірі 90,00 грн. з
посиланням на постанову Кабінету
Міністрів України від 12.07.05 № 562.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції, щодо
правомірності дій відповідача з таких
підстав.

Відповідно до ст.48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в редакції
станом на момент здійснення виплат за
визначений позивачем період щорічна
допомога на оздоровлення учасником
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
другої категорії виплачується у
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат.

Щорічна допомога на оздоровлення
виплачується громадянам за місцем їх
проживання органами соціального
захисту населення. Розмір мінімальної
заробітної плати визначається на
момент виплати.

Застосування відповідачем положень
постанови Кабінету Міністрів України
від 12.07.05 № 562 при нарахуванні
одноразової допомоги на оздоровлення є
неправомірним, оскільки означена
постанова суперечить положенням
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Положеннями Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
встановлено, що у 2013 році норми і
положення ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Проте, в 2013 році нормативні акти
Кабінету Міністрів України щодо
встановлення розмірів виплат
одноразової допомоги на оздоровлення
особам, визначеним Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" не
приймалися.

Таким чином колегія судів доходить
висновку, що у 2013 році при нарахуванні
та виплаті щорічної допомоги на
оздоровлення, відповідач повинен
керуватися приписами ст. 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відсутність грошових коштів на виплату
допомоги на оздоровлення в даному
випадку не позбавляє позивача, як
особу, що має статус особи, що
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, права на отримання цієї
допомоги. Закон України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" не обмежує таке право
наявністю фінансування.

Враховуючи, що держава взяла на себе
обов'язок щодо виплати позивачу
допомогу на оздоровлення у розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат та
поклала виконання цього обов'язку на
органи соціального захисту населення
за місцем проживання позивача, але вони
не вчинили жодної дії для нарахування
цих коштів та їх виплати, колегія
суддів вважає, що вони не виконали
своїх повноважень без поважних
причини.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги, пред'явлені
за 2013 рік, є правомірними, підлягають
задоволенню шляхом зобов'язання
Управління праці та соціального
захисту населення Верхньодніпровської
райдержадміністрації здійснити
нарахування та виплатити позивачеві
щорічної разової допомоги на
оздоровлення згідно ст.48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи у розмірі 4
мінімальних заробітних плат з
урахуванням здійснених за вказаний
період фактичних виплат.

Щодо вимоги позивача зобов'язати
Управління праці та соціального
захисту населення виконкому
Центрально-міської районної у м.
Кривому Розі ради подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення та
накладення на керівника УПСЗН штраф у
розмірі десяти мінімальних заробітних
плат, у разі ненадання звіту у
встановлений строк, колегія суддів
вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 267 КАС України,
суд, який ухвалив судове рішення в
адміністративній справі, має право
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб'єкта
владних повноважень про виконання
постанови суду або в разі неподання
такого звіту суддя своєю ухвалою може
встановити новий строк подання звіту,
накласти на керівника суб'єкта владних
повноважень, відповідального за
виконання постанови, штраф у розмірі
від десяти до тридцяти мінімальних
заробітних плат.

Таким чином, даною нормою передбачено
право суду встановити додаткові заходи
щодо забезпечення виконання судового
рішення та відповідно можливість
застосування заходів впливу на
суб'єкта владних повноважень в разі
невиконання чи прострочення виконання
даного зобов'язання виконати судове
рішення та надати про це відповідний
звіт.

Судом апеляційної інстанції
відновлено порушене право позивача на
отримання щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі визначеному ст.
48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» шляхом зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату одноразової допомоги на
оздоровлення за 2013 рік у відповідному
розмірі.

Частиною 5 ст. 124 Конституції України
встановлено, що судові рішення є
обов'язковими до виконання на всій
території України

Згідно ч. 4 ст. 13 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» судові
рішення, які набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання усіма
органами державної влади, їх
посадовими та службовими особами на
всій території України.

З огляду на викладене, судова колегія
доходить висновку, що вимоги про
зобов'язання суб'єкта владних
повноважень надати звіт про виконання
судового рішення та накладення на
керівника УПСЗН штраф у розмірі десяти
мінімальних заробітних плат, у разі
ненадання звіту у встановлений строк, є
дещо передчасними, оскільки підстави
вважати, що відповідачем не буде
виконано судове рішення в
добровільному порядку, відсутні.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції при вирішенні справи невірно
застосував норми права, не в повному
обсязі з'ясував обставини, що мають
значення для справи, що відповідно до
ст. 202 КАС України є підставою для
скасування постанови суду і ухвалення
нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 11 грудня 2013 р. у
справі № 216/5728/13-а(2а/216/312/13) -
задовольнити.

Постанову Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 11
грудня 2013 р. у справі № 216/5728/13-а(2а/216/312/13)
- скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
виконкому Центрально-міської районної
у м. Кривому Розі ради в частині
відмови у проведенні донарахування
ОСОБА_2 невиплаченої частини щорічної
разової допомоги на оздоровлення
відповідності до ст. 48 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за 2013 рік.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
виконкому Центрально-міської районної
у м. Кривому Розі ради здійснити
нарахування та виплату ОСОБА_2 щорічної
разової допомоги на оздоровлення за 2013
рік згідно ст.48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі 4
мінімальних заробітних плат з
урахуванням здійснених за вказаний
період фактичних виплат.

В задоволенні решти позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко