Справа № К/9991/80784/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/80784/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:
Штульман І.В. (доповідач),
суддів: Заїки М.М., Стародуба О.П., -

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд справи
за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду (далі - УПФ)
України в місті Стаханові Луганської
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання
перерахувати та виплатити несплачену
щомісячну соціальну допомогу, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Стахановського міського суду
Луганської області від 1 серпня 2011 року
та постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13 жовтня 2011
року, -

в с т а н о в и в :

У липні 2011 року ОСОБА_4 звернулася в суд
із позовом до УПФ України в
місті Стаханові Луганської області про
нарахування недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги. Свої
вимоги мотивувала тим, що вона
відноситься до категорії «діти війни»
і відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» має
право на щомісячну державну соціальну
допомогу в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком. Оскільки належна
допомога їй не виплачувалась, просила
поновити пропущений строк для
звернення до суду за захистом
порушених її прав, свобод та інтересів,
визнати неправомірними бездіяльність
і дії УПФ України в місті Стаханові
Луганської області, а також зобов'язати
відповідача здійснити відповідні
перерахунки за період з 01.01.2008р. і
надалі.

Постановою Стахановського міського
суду Луганської області від 01.08.2011р.
позов задоволено частково. Визнано
неправомірними бездіяльність УПФ
України в місті Стаханові Луганської
області по невиплаті ОСОБА_4 і дії з
відмови у виплаті їй підвищення до
пенсії, передбаченого ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком. Зобов'язано відповідача
здійснити ОСОБА_4 перерахунок
щомісячного підвищення до пенсії,
передбаченого ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
призначивши та сплачуючи його з 08.01.2011р.
по 22.07.2011р., а з 23.07.2011р. по 31.12.2011р. -
сплачуючи його у розмірі,
передбаченому ст.6 постанови Кабінету
Міністрів України №745 від 06.07.2011р. (з
урахуванням тих сум, які фактично були
сплачені).

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13.10.2011р.
постанову Стахановського міського
суду Луганської області від 01.08.2011р.
змінено, абзац третій резолютивної
частини постанови викладено в
наступній редакції: «Зобов'язати УПФ
України в місті Стаханові Луганської
області здійснити нарахування та
виплату підвищення до пенсії ОСОБА_4
у розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком як дитині війни за період з
08.01.2011р. по 22.07.2011р. з урахуванням
фактично виплачених сум». В іншій
частині постанову суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Стахановського міського суду
Луганської області від 01.08.2011р. та
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13.10.2011р. і
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу
адміністративного судочинства
(далі - КАС) України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За змістом ч.2 ст.220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення в межах касаційної
скарги.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» від
18.11.2004р. №2195-IV дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30% мінімальної пенсії
за віком.

Судами встановлено, що позивач ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною війни в
розумінні ст.1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» і має
право на державну соціальну підтримку,
зокрема, відповідно до ст.6 цього Закону
- на підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

Згідно пп.2 п.41 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від
28.12.2007р. №107-VI текст ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
викладено в наступній редакції: «Дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту») до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії,
виплачується підвищення у розмірі
надбавки, встановленої для учасників
війни. Ветеранам війни, які мають право
на отримання підвищення до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, відповідно до цього Закону та
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» дане підвищення провадиться
за їх вибором згідно з одним із
законів».

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008р. №10-рп/2008 визнано такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними), зокрема, положення
пп.2 п.41 розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України».

Зазначене рішення Конституційного
Суду України є обов'язковим до
виконання на території України,
остаточним і не може бути оскаржене,
крім того, воно має преюдиціальне
значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у
зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначеного закону, що визнані
неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції
України, закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, з ухваленням
Конституційним Судом України рішення
щодо неконституційності пп.2 п.41
розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» указані
правові норми втратили чинність і
застосуванню не підлягали, а тому
відповідач з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. повинен
був нараховувати та виплачувати
позивачеві підвищення до пенсії,
передбачене ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Статтями 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»
від 26.12.2008р. №835-VI та 70 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2010
рік» від 27.04.2010р. №2154-VI Кабінету
Міністрів України було надано право у
2009 та 2010 роках встановлювати розміри
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

Варто звернути увагу, що названі норми
передбачають встановлення в
абсолютних сумах розмірів лише тих
виплат, вихідним критерієм розрахунку
яких є розмір мінімальної заробітної
плати. Відповідно їхня дія не
поширюється на спірні відносини,
оскільки розмір зазначених соціальних
виплат згідно із Законом про
соціальний захист дітей війни залежить
від розміру мінімальної пенсії за
віком, а не від розміру мінімальної
заробітної плати.

Отже, нарахування та виплата у 2009 та 2010
роках дітям війни підвищення до пенсії
повинні були здійснюватися в розмірі,
встановленому відповідно до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» від 14.06.2011р. №3491-VI
(набрав чинності 19.06.2011р.) «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
доповнено п.4, яким установлено, що у 2011
році норми і положення, зокрема, ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Кабінетом Міністрів України на
виконання п.7 Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011
рік» від 14.06.2011р. №3491-VI прийнята
постанова від 06.07.2011р. №745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23.07.2011р.

За таких обставин, виплата підвищення
до пенсії в розмірі, встановленому ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» у 2011 році можлива лише до
23.07.2011р.

За приписами ч.2 ст.99 КАС України (у
редакції, чинній на час звернення до
суду із вказаним позовом) для звернення
до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України (у
редакції, чинній на час звернення до
суду із вказаним позовом)
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Оскільки ОСОБА_4 звернулася в суд із цим
позовом лише 08.07.2011р., не надавши
належних доказів поважності причин
пропуску передбаченого процесуальним
законом строку для звернення до
адміністративного суду, то суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
і апеляційний суд, обґрунтовано
задовольнив її позовні вимоги з
08.01.2011р., тобто у межах шестимісячного
строку до моменту звернення позивача в
суд.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують висновків судів та
встановлених обставин справи, підстави
для призначення справи до розгляду в
судовому засіданні відсутні.

Відповідно до ч.3 ст.2201 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Згідно ст.224 КАС України суд касаційної
інстанції залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення судом норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Керуючись ст.ст.220, 2201, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13
жовтня 2011 року та постанову
Стахановського міського суду
Луганської області від 1 серпня 2011 року
в незміненій частині у справі за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Стаханові Луганської області про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання перерахувати та виплатити
несплачену щомісячну соціальну
допомогу - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.