Справа № 2а/735/35/13
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а/735/35/13
Головуючий у 1-й інстанції: Корзюк
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

21 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_3 та
Управління Пенсійного фонду України в
Коропському районі Чернігівської
області на постанову Коропського
районного суду Чернігівської області
від 03 грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Коропському районі Чернігівської
області про визнання протиправними
дій, перерахунок пенсії,

в с т а н о в и в:

Постановою Коропського районного суду
Чернігівської області від 03 грудня 2013
року позов задоволено частково,
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Коропському районі
провести ОСОБА_3 перерахунок пенсії за
віком з урахуванням пільгового
обчислення стажу у полуторному розмірі
за період роботи з 31 серпня 1983 року по 23
травня 1990 року..

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції позивач та відповідач
звернулися до Київського апеляційного
адміністративного суду з апеляційними
скаргами. Позивач просить задовольнити
позов в повному обсязі. Відповідач
просить постанову суду першої
інстанції скасувати та винести нову
про відмову в задоволенні позову.

У судове засідання сторони не
з'явилися, причини неявки сторін суду
невідомі, про розгляд справи були
повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь в справі,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, відповідно до ч.1
ст.41 КАС України, не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши за матеріалами справи
наведені у апеляційній скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
при обчисленні розміру пенсії позивача
було враховано страховий стаж 36 років 10
місяців 1 день, а саме по період з 20.10.1972
року по 20.10.1984 рік в півтора кратному
обчисленні, а період з 21.10.1984 року по
23.05.1990 рік стаж роботи обчислюється рік
за рік.

Позивач звернувся до Управління
пенсійного захисту в Коропському
районі з вимогою про застосування
пільгового коефіцієнта у півтора
кратному розмірі за роботу в районах
Крайньої Півночі за період з 21.10.1984 р. по
23.05.1990 року та перерахунку пенсії, але
відповідач в своїй відповіді, листом
від 23.05.2013 року № 2093/6 повідомив, що
даний стаж зараховується в спеціальний
стаж в календарному обчисленні,
мотивуючи тим, що пільгове обчислення
стажу роботи проводиться на підставі
документів, довідки, в якій
підтверджується право на пільги
працівника, що працював в районах
Крайньої Півночі.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з наступних мотивів,
з чим погоджується колегія суддів.

Відповідно до статті 65 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п.20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, у
тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

У довідці має бути зазначено: періоди
роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи;
розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери, куди включається
цей період роботи; первинні документи
за час виконання роботи, на підставі
яких видана зазначена довідка.

Порядком підтвердження періодів
роботи, що зараховуються до трудового
стажу для призначення пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
затвердженим Постановою правління
Пенсійного фонду України № 18-1 від
10.11.2006 року, визначається механізм
підтвердження періодів роботи, що
зараховуються до трудового стажу для
призначення пенсії на пільгових умовах
або за вислугу років у випадку
ліквідації підприємства, установи та
організації без визначення
правонаступника.

Відповідно до п.п. 3, 4 вищезазначеного
Порядку підтвердження періодів роботи,
що дає право на призначення пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється комісіями з питань
підтвердження стажу роботи на посадах,
що дають право на призначення пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років.
Комісії створюються при головних
управліннях Пенсійного фонду України в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі.

Пунктом 11 даного Порядку визначено
перелік документів, які заявник має
подати для підтвердження стажу роботи.

Водночас, необхідно зазначити, що
законодавство про пенсійне
забезпечення базується на Конституції
України, складається з Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», закону про
недержавне пенсійне забезпечення,
законів, якими встановлюються умови
пенсійного забезпечення, відмінні від
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування та
недержавного пенсійного забезпечення,
міжнародних договорів з пенсійного
забезпечення, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України
(далі - закони про пенсійне
забезпечення), а також інших законів та
нормативно-правових актів, прийнятих
відповідно до законів про пенсійне
забезпечення, що регулюють відносини у
сфері пенсійного забезпечення в
Україні.

Якщо міжнародним договором України,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, встановлено
інші норми, ніж ті, що передбачені
законодавством України про пенсійне
забезпечення, то застосовуються норми
міжнародного договору.

Статтею 5 Угоди «Про гарантії прав
громадян держав-учасниць СНД в галузі
пенсійного забезпечення»від 13 березня
1992 року, яка Україною підписана,
встановлено, що вона розповсюджує дію
угоди на пенсійне забезпечення
громадян, які встановлені чи будуть
установлені законодавством
держави-учасниць угоди.

Статтею 3 тимчасової Угоди між Урядом
України та Урядом Російської Федерації
про гарантії прав громадян, які
працювали в районах Крайньої Півночі,
та в місцевостях, які прирівняні до
даних районів, в галузі пенсійного
забезпечення від 19 січня 1993 року,
дозволено обчислювати стаж за нормами
Закону Російської Федерації «Про
державні гарантії і компенсації для
осіб, працюючих і проживаючих в районах
Крайньої Півночі та прирівняних
місцевостях»від 19 лютого 1993 року яким
дозволено застосовувати пільгу про
обчислення стажу незалежно від факту
наявності строкового трудового
договору, тим самим на рівні
міжнародних угод укладених між
Україною та Росією встановлено, що на
території України гарантується
пенсійне забезпечення громадян, які
працювали на території Росії в районах
Крайньої Півночі та прирівняних до них
місцевостях, і при цьому обов'язково
визначено, що обчислення стажу
здійснюється незалежно від факту
наявності строкового трудового
договору.

Крім того пунктом 5 Перехідних Положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що період
роботи з 1 січня 1991 року в районах
Крайньої Півночі та місцевостях
прирівняних до районів Крайньої
Півночі колишнього СРСР, а також на
острові Шпіцберген зараховується до
страхового стажу в порядку і на умовах
передбачених законодавством, що діяло
до 1 січня 1991 року.

Робота в районах Крайньої Півночі та
місцевостях прирівняних до районів
Крайньої Півночі, з 1 березня 1960 року
зараховується до стажу в полуторному
розмірі, при умові, якщо робітник мав
право на пільги встановлені статтею 5
Указу Президії Верховної ради СРСР від
10 лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, працюючих в районах
Крайньої Півночі та місцевостях
прирівняних до районів Крайньої
Півночі колишнього СРСР.

Отже, з аналізу зазначених правових
норм вбачається, що підставою для
пільгового обчислення стажу в районах
Крайньої Півночі і прирівняних до них
районів можуть бути не тільки письмові
трудові договори, а будь-які інші
документи, що стверджують поширення на
особу пільг, передбачених указами
Президії Верховної Ради СРСР, в тому
числі й акти відділів Пенсійного фонду
Російської Федерації.

Відповідно довідки від 20.05.2009 р. №
01-67/К-505 виданої архівним відділом
Адміністрації міського округу Анадир
вбачається, що обчислення стажу роботи
в Крайній Півночі з 01 березня 1960 року по
01 січня 2002 рік проводиться у півтора
кратному розмірі (один рік праці за
один рік і шість місяців). Вся територія
Чукотського автономного округу
відноситься до районів Крайньої
Півночі, де передбачений ряд пенсійних
пільг незалежно від факту укладення
строкового трудового договору
(контракту).

Враховуючи зазначене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що період роботи позивача з
21.10.1984 року по 23.05.1990 року підлягає
зарахуванню в стаж роботи в півтора
кратному розмірі.

Крім того, судова колегія вважає
необґрунтованими доводи позивача щодо
перерахунку пенсії з 16 листопада 2001
року, оскільки останній не навів
поважних причин пропуску строку
звернення до суду.

Враховуючи все вищенаведене, судова
колегія погоджується з висновком суду
першої інстанції про обґрунтованість
частини позовних вимог.

За таких обставин підстав для
задоволення апеляційної скарги судова
колегія не вбачає.

Отже, судова колегія визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи відповідні
правові норми та встановлені
обставини, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про застосування
статті 200 КАС України.

Керуючись статтями 195, 196, 200, 205, 206 КАС
України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та Управління
Пенсійного фонду України в Коропському
районі Чернігівської області -
залишити без задоволення.

Постанову Коропського районного суду
Чернігівської області від 03 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя
Гром Л.М.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.