Справа № 821/1520/14
Суддя: Горшков В.М.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/1520/1410
год. 34 хв.

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Горшкова В.М.,

при секретарі: Кальченко-Буланова М.С.,

за участю:

представника позивача - Харченко М.Г.,
відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в місті Херсоні до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків,

встановив:

Управління Пенсійного фонду України в
місті Херсоні (надалі - позивач)
звернулось до Херсонського окружного
адміністративного суду з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
(надалі - відповідач, ФОП ОСОБА_2.), у
якому просить стягнути з відповідача
недоїмку по страховим внескам на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у сумі 1 738,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що Законом України "Про
внесення змін до законів України "Про
Державний бюджет України на 2010 рік" та
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058
(надалі - Закон України № 1058)
встановлено обов'язкову сплату
підприємцями - фізичними особами на
спрощеній системі оподаткування
страхових внесків до Пенсійного фонду
в порядку, визначеному Законом України
№ 1058. Згідно ч. 2 п. 6 ст. 17 Закону України
№ 1058 страхувальник зобов'язаний -
нараховувати, обчислювати і сплачувати
в установлені строки та в повному
обсязі страхові внески, але не пізніше
20-го числа після закінчення кварталу,
як це передбачено ч. 6 ст. 20 Закону
України № 1058.

Просить стягнути з ФОП ОСОБА_2 недоїмку
зі сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за ІІІ-ІV квартали 2010 року в
сумі 1 738,80 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив суд їх
задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти
позову заперечувала та просила суд
відмовити у його задоволенні мотивуючи
тим, що Пенсійний фонду України не має
права примушувати відповідача до
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, оскільки вони є
добровільними по своїй правовій
природі. Виходячи з цього,
примушування її до участі у Пенсійному
фонді України є протиправним та
суперечить принципам здійснення
особою своїх конституційних прав. Крім
цього, Пенсійний фонд не має статуту та
статусу юридичної особи, а отже не має
права для звернення до суду з позовом
та вимогою до страхувальника сплатити
страхові пенсійні внески.

Заслухавши пояснення сторін,
розглянувши подані документи і
матеріали, об'єктивно оцінивши докази,
суд встановив наступне.

ФОП ОСОБА_2 є платником страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,
зареєстрована в установленому порядку,
як фізична особа-підприємець в
управління Пенсійного фонду України в
місті Херсоні.

14.04.2011 року управлінням Пенсійного
фонду України в місті Херсоні винесено
вимогу Ф 129 про сплату заборгованості
на суму 1 738,80 грн. відносно фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

Суд застосовує законодавство, що діяло
на момент виникнення спірних
правовідносин.

Відносини, що виникають між суб'єктами
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
регулюються Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Виключно ним
визначаються, зокрема, принципи та
структура системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, коло осіб, які
підлягають зазначеному страхуванню,
платники страхових внесків, їх права та
обов'язки, порядок нарахування,
обчислення та сплати страхових
внесків, стягнення заборгованості за
цими внесками.

Відповідно до ст. 7 Закону України № 1058
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування здійснюється за
принципами, зокрема, законодавчого
визначення умов і порядку здійснення
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, обов'язковості
страхування осіб, які працюють на
умовах трудового договору (контракту)
та інших підставах, передбачених
законодавством, а також осіб, які
забезпечують себе роботою самостійно.

Пунктом 1 статті 11 Закону України № 1058
установлено, що загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню
підлягають особи, які працюють на
підприємствах, в установах,
організаціях, створених відповідно до
законодавства України, незалежно від
форми власності, виду діяльності та
господарювання, у філіях,
представництвах, відділеннях, інших
відокремлених підрозділах цих
підприємств, організацій, в об'єднаннях
громадян, у фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності та інших
осіб, включаючи юридичних та фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності, які обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований чи
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий патент),
на умовах трудового договору
(контракту) або працюють на інших
умовах, передбачених законодавством.

Згідно з пунктом 1 статті 14 цього Закону
України страхувальниками зазначених
осіб є їхні роботодавці, які відповідно
до частини 1 статті 15 належать до
платників страхових внесків і
зобов'язані на підставі пункту 6
частини 2 статті 17 цього нараховувати,
обчислювати і сплачувати в установлені
строки та в повному обсязі страхові
внески.

У статті 18 Закону України № 1058
закріплено, що страхові внески є
цільовим загальнообов'язковим
платежем, який справляється на всій
території України в порядку,
встановленому цим Законом; вони не
включаються до складу податків, інших
обов'язкових платежів, з яких
складається система оподаткування. На
ці внески не поширюється податкове
законодавство, а іншим законодавством
не можуть встановлюватися пільги з
нарахування та сплати страхових
внесків або звільнення від їх сплати.

Ставки, механізм справляння та пільги
зі сплати збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування передбачено
Законом України від 26 червня 1997 року за
№ 400/97-ВР "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування", де, як і
в Законі Україні № 1058, не визначено
такої пільги як звільнення від сплати
цього збору для суб'єктів
підприємницької діяльності, які
перейшли на спрощену систему
оподаткування.

Таким чином, страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування не входять до системи
оподаткування, на них не поширюється
податкове законодавство, а іншим
законодавством не встановлені пільги з
нарахування та сплати цих внесків або
звільнення від їх сплати. Отже,
обов'язок сплачувати страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування осіб, які
працюють у суб'єктів підприємницької
діяльності - платників єдиного податку,
не залежить від статусу платника
податку.

До введення в дію Закону України від
08.07.2010 р. № 2461 - VI "Про внесення змін до
законів України "Про Державний бюджет
України на 2010 рік та "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" доплата до мінімального
страхового внеску здійснювалася за
бажанням фізичної особи - платника
спрощеної системи оподаткування.
Починаючи з липня 2010 року Законом
України "Про внесення змін до законів
України "Про Державний бюджет України
на 2010 рік" та "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
08.07.2010 № 2461-VI встановлено обов'язкову
сплату підприємцями - фізичними
особами на спрощеній системі
оподаткування страхових внесків до
Пенсійного фонду в порядку,
визначеному Законом України № 1058.
Враховуючи те, що мінімальний розмір
страхового внеску (з урахуванням
частини фіксованого або єдиного
податку, що перерахована до Пенсійного
фонду України) встановлено на
календарний місяць, а також те, що
страховий стаж особам для призначення
пенсії обчислюється в місяцях, сплата
страхових внесків здійснюється у
розмірі не менше мінімального
страхового внеску, але не пізніше 20-го
числа після закінчення кварталу, як це
передбачено ч. 6 ст. 20 Закону України №
1058.

Згідно ч. 6 ст. 18 Закону України № 1058
законодавством не можуть
встановлюватися пільги з нарахування
та сплати страхових внесків або
звільнення від їх сплати. За таких
обставин, будь-яких виключень щодо
нарахування, обчислення і сплати в
установлені строки страхових внесків
суб'єктами підприємницької діяльності,
які обрали особливий спосіб
оподаткування, Законом України № 1058 не
надано.

Відповідно до ст. 106 Закону України № 1058
суми страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (надалі - недоїмка) і стягуються
з нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій. Територіальні
органи Пенсійного фонду за формою і у
строки, визначені правлінням
Пенсійного фонду, надсилають
страхувальникам, які мають недоїмку,
вимогу про її сплату.

Протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
страхувальник зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та суми фінансових
санкцій.

Пунктом 7 "Прикінцевих та перехідних
положень" Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI
передбачено, що стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 01 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 01 січня 2011 року не
настав, здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Виходячи з того, що недоїмка
відповідача виникла у період до 01 січня
2011 року, УПФУ має право звернутись з
даним позовом до суду.

Стосовно доводів, якими відповідач
обґрунтовувала свої заперечення, суд
вважає їх необґрунтованими виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від 14
січня 1998 року № 16/98-ВР,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом. Одними із
принципів загальнообов'язкового
державного страхування згідно із ст. 5
Основ є принцип обов'язковості
страхування осіб, які працюють на
умовах трудового договору (контракту)
та інших підставах, передбачених
законодавством, а також осіб, які
забезпечують себе роботою самостійно,
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності. А тому
посилання відповідача на
добровільність загальнообов'язкового
державного соціального страхування є
безпідставними.

Крім цього, посилання відповідач на той
факт, що УПФУ не є юридичною особою суд
вважає безпідставним, оскільки
Управління Пенсійного фонду України у
районах, містах, районах у містах, а
також у містах та районах є органами
Фонду, підпорядкованими відповідно
головним управлінням Фонду в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі (далі -
регіональні управління), що разом з
цими управліннями утворюють систему
територіальних органів Фонду (згідно з
п.1.1 Положення про управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах і районах у містах,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України № 8-2 від 30.04.2002
року).

Управління Пенсійного фонду України в
місті Херсоні є органом державної
влади, підвідомчим головному
управлінню Пенсійного фонду України в
Херсонській області і уповноважений
державою на реалізацію державної
політики в сфері забезпечення збору
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Також, судом встановлено, що постановою
Херсонського окружного
адміністративного суду від 12.07.2011 року
по справі № 2а-2473/11/2170 у задоволенні
позовних вимог ФОП ОСОБА_2 про
скасування вимоги управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Херсона № 129
від 14.04.11 року про сплату недоїмки зі
страхових внесків було відмовлено.
Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 04.04.2012 року
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 12.07.2011 року
залишено без змін.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог УПФУ у повному обсязі.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

На момент розгляду справи доказів щодо
погашення відповідачем недоїмки не
надходило.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 12, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

постановив:

Позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
на користь управління Пенсійного фонду
України в місті Херсоні заборгованість
із сплати страхових внесків за ІІІ, ІV
квартал 2010 року в сумі 1738,80 грн. (одна
тисяча сімсот тридцять вісім грн. 80
коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 27 травня 2014 р.

Суддя
Горшков В.М.

кат. 10.1