Справа № 2а/2370/632/12
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/45785/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
Золотоніському районі Черкаської
області на постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 22
березня 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 14 червня 2012 року у справі за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Золотоніському районі Черкаської
області до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Золотоноша про
стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

В лютому 2012 року управління Пенсійного
фонду України в Золотоніському районі
Черкаської області звернулося до суду
з позовом, в якому просило стягнути з
відповідача просило стягнути
невідшкодовані кошти в сумі 151 836,56 грн.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 22 березня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 червня 2012
року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеними
судовими рішеннями у справі управління
Пенсійного фонду України в
Золотоніському районі Черкаської
області звернулось з касаційною
скаргою, у якій просить їх скасувати,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права
та прийняти нове рішення яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, за листопад 2011 року та
січень 2012 року виконавчою дирекцією
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань в
Золотоніському районі Черкаської
області не прийняті до заліку на
відшкодування Пенсійного фонду
України пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або профзахворювання та
пенсії, у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
профзахворювання, яка передбачена
Постановою Кабінету Міністрів України
від 26.03.2008 року № 265 на загальну суму 151
836 грн. 56 коп. згідно актів щомісячної
звірки особових справ пенсіонерів і
списків осіб, які не прийняті до заліку
на відшкодування ПФУ в Золотоніському
районі Черкаської області з листопада
2011 року по січень 2012 року включно.

Також встановлено, що ОСОБА_4 - учень
Ватутінського міського СПТУ №2 07.08.1974
року під час навчання отримав травму, у
зв'язку з якою йому було нараховано та
виплачено пенсію по пенсійній справі.
Означені суми пенсійних виплат
позивач вважає такими, що підлягають
відшкодуванню відповідачем.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що суми виплачені на
відшкодування за отримання травм при
виконанні робіт, які здійснювались під
час навчання не є страховим випадком.
Крім того, щомісячна державна адресна
допомога є самостійним видом виплат та
виплачується пенсіонеру у
відповідності до приписів постанови
Кабінету Міністрів України від 26
березня 2008 року № 265 «Деякі питання
пенсійного забезпечення громадян»і не
є виплатою, що підлягає фінансуванню
згідно зі статтею 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками судів
попередніх інстанцій виходячи з
наступного.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» визначено, що дія
цього Закону поширюється на осіб, які
працюють на умовах трудового договору
(контракту) на підприємствах, в
установах, організаціях, незалежно від
їх форм власності та господарювання
(далі - підприємства), у фізичних осіб,
на осіб, які забезпечують себе роботою
самостійно, та громадян - суб'єктів
підприємницької діяльності.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, із акту форми Н-1 від 08.08.1974
року вбачається, що ОСОБА_4 не перебував
у трудових відносинах з Ватутінським
міським СПТУ № 2, не отримував
заробітної плати, не мав укладеного
трудового договору, а був учнем.

Згідно ст.13 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», страховим випадком є
нещасний випадок на виробництві або
професійне захворювання, що спричинили
застрахованому професійно зумовлену
фізичну чи психічну травму за обставин,
зазначених у статті 14 цього Закону, з
настанням яких виникає право
застрахованої особи на отримання
матеріального забезпечення та/або
соціальних послуг.

Таким чином, отримання травми при
виконанні робіт особою, що не
перебувала у трудових відносинах не є
страховим випадком, а тому дія
зазначеного вище Закону на дані
відносини не поширюється.

Крім того, Постановою правління
Пенсійного фонду України та Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року
№5-4/4 затверджено Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Крім того, пунктом 2 Порядку
відшкодування Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань та в зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, який був
затверджений спільною постановою
Правління Пенсійного фонду та
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України № 5-4/4 від 04 березня
2003 року, визначено, що відшкодування
витрат Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
Пенсійному фонду України здійснюється
на централізованому рівні.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судом першої та
апеляційної інстанцій повно і
правильно встановлені фактичні
обставини справи, характер
правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Золотоніському районі Черкаської
області залишити без задоволення, а
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 22 березня
2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 14 червня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: