Справа № 812/2842/14
Суддя: А.М. Каюда
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 травня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/2842/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Каюди А.М.,

при секретарі: Запорожцевій І.В.,

за відсутності представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Алчевської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Луганській області до Державного
підприємства «Первомайськвугілля» про
стягнення податкового боргу.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Алчевська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Луганській
області звернувся до Луганського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державного підприємства
«Первомайськвугілля» в особі
Відокремленого підрозділу «Шахта
Ломуватська» в якому позивачем
заявлено вимогу, з урахуванням
уточнення про стягнення з відповідача
податкового боргу в розмірі 270 429,80грн.,
який складається з податкового боргу з
надходжень від розміщення відходів у
спеціально відведених для цього місцях
в сумі 114 988,97грн. та з податкового боргу
з надходжень від скидів забруднюючих
речовин в сумі 155 440,83грн. Борг виник за
період з 19.08.2013 по 28.02.2014, внаслідок
несплати відповідачем узгодженого
податкового зобов'язання визначеного в
податкових деклараціях № від
19.08.2013, № від 19.11.2013, № від
19.02.2014. З метою стягнення суми
податкового боргу податковим органом
були здійснені відповідні заходи, а
саме направлено податкові вимоги,
однак вони не призвели до позитивного
результату.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час місце та
дату розгляду справи був повідомлений
належним чином, просив провести
розгляд справи за відсутності
представника податкового органу,
вказав що позовні вимоги підтримує в
повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засіданні не зявився, про час місце та
дату розгляд справи був повідомлений
належним чином, надав до суду відзив на
адміністративний позов в якому вказав
що вважає позов таким що подано з
пропуском строків звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог статей 69-72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що Відокремлений
підрозділ «Шахта Ломуватська»
Державного підприємства
«Первомайськвугілля» перебуває на
обліку в якості платника податків в
Алчевській ОДПІ, що підтверджується
довідкою про взяття на облік платника
податків від 28.04.2011 №6846/29-0009. (а.с.38)

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, установлених законом.

Відповідно до п. п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України, податкове
зобов'язання сума коштів, яку платник
податків, у тому числі податковий
агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством.

Відповідно до п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
податковий борг - це сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Згідно із статтею 16 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний: вести в установленому
порядку облік доходів і витрат,
складати звітність, що стосується
обчислення і сплати податків та зборів
(підпункт 16.1.2 пункту 16.1 статті 16);
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1 статті
16); сплачувати податки та збори в строки
та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті
16).

Відповідно до статті 20 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, що обслуговують такого
платника податків, на суму податкового
боргу або його частини; застосовувати
до платників податків фінансові
(штрафні) санкції, стягувати до
бюджетів та державних цільових фондів
суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Статтею 36 Податкового кодексу України
передбачено, що податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи. Податковий обов'язок виникає у
платника за кожним податком та збором.

Пунктом 54.1 ст. 54 Податкового кодексу
України визначено, що крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

Платник податків відповідно до пункту
57.1 статті 57 Податкового кодексу
України зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п.49.16 ст. 49
Податкового Кодексу України, платник
податків зобов'язаний сплатити
податкове зобов'язання, яке самостійно
визначене ним у податковій декларації,
протягом строків, установлених
Кодексом.

Розділом VII Податкового кодексу
України врегульовані питання,
пов'язані з обчисленням та платою
екологічного податку.

Екологічний податок -
загальнодержавний обов'язковий платіж,
що справляється з фактичних обсягів
викидів у атмосферне повітря, скидів у
водні об'єкти забруднюючих речовин,
розміщення відходів, фактичного обсягу
радіоактивних відходів, що тимчасово
зберігаються їх виробниками,
фактичного обсягу утворених
радіоактивних відходів та з фактичного
обсягу радіоактивних відходів,
накопичених до 1 квітня 2009 року, а також
за утилізацію знятих з експлуатації
транспортних засобів, для забезпечення
екологічної безпеки, а також безпеки
життя та здоров'я громадян. (п.п. 14.1.57
п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України)

Відповідно до ст.240 Податкового кодексу
України платниками податку є суб'єкти
господарювання, юридичні особи, що не
провадять господарську
(підприємницьку) діяльність, бюджетні
установи, громадські та інші
підприємства, установи та організації,
постійні представництва нерезидентів,
включаючи тих, які виконують агентські
(представницькі) функції стосовно
таких нерезидентів або їх засновників,
під час провадження діяльності яких на
території України і в межах її
континентального шельфу та виключної
(морської) економічної зони
здійснюються: викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами забруднення;
скиди забруднюючих речовин
безпосередньо у водні об'єкти;
розміщення відходів у спеціально
відведених для цього місцях чи на
об'єктах, крім розміщення окремих видів
відходів як вторинної сировини;
утворення радіоактивних відходів
(включаючи вже накопичені); тимчасове
зберігання радіоактивних відходів їх
виробниками понад установлений
особливими умовами ліцензії строк;
ввезення, виробництво, придбавання
транспортних засобів та кузовів до них,
що в подальшому підлягають утилізації.

Статтею 242 Податкового Кодексу України
визначено що є об'єктом та базою
оподаткування екологічного податку.

Суми податку обчислюються за
податковий (звітний) квартал
платниками податку (крім тих, які
визначені пунктом 240.2 та підпунктами
240.2-1.1 і 240.2-1.3 пункту 240.2-1 статті 240 цього
Кодексу), податковими агентами (які
визначені підпунктом 241.2.1 пункту 241.2
статті 241 цього Кодексу). Податкові
агенти, які визначені підпунктом 241.2.2
пункту 241.2 статті 241 цього Кодексу,
обчислюють суми податку на дату
подання митної декларації для митного
оформлення. У разі якщо під час
провадження господарської діяльності
платником податку здійснюються різні
види забруднення навколишнього
природного середовища та/або
забруднення різними видами
забруднюючих речовин, такий платник
зобов'язаний визначати суму податку
окремо за кожним видом забруднення
та/або за кожним видом забруднюючої
речовини. (стаття 249 Податкового
кодексу України)

Статтею 250 Податкового кодексу України
встановлено, що базовий податковий
(звітний) період дорівнює календарному
кварталу. Платники податку, крім тих,
які визначені пунктом 240.2 та
підпунктами 240.2-1.1 і 240.2-1.3 пункту 240.2-1
статті 240 цього Кодексу, та податкові
агенти складають податкові декларації
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
подають їх протягом 40 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем податкового (звітного) кварталу,
до контролюючих органів та сплачують
податок протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем граничного
строку подання податкової декларації,
за винятком податкових агентів,
визначених підпунктом 241.2.2 пункту 241.2
статті 241 цього Кодексу, які сплачують
податок до або в день подання митної
декларації, за викиди в атмосферне
повітря забруднюючих речовин
стаціонарними джерелами забруднення,
скиди забруднюючих речовин у водні
об'єкти, розміщення протягом звітного
кварталу відходів у спеціально
відведених для цього місцях чи на
об'єктах - за місцем розміщення
стаціонарних джерел, спеціально
відведених для цього місць чи об'єктів.

Відповідно до матеріалів справи,
Відокремленим підрозділом «Шахта
Ломуватська» Державного підприємства
«Первомайськвугілля» було узгоджено
податкове зобов'язання з екологічного
податку шляхом подання до податкового
органу податкових декларацій, а саме:

- податкової декларації з екологічного
податку за 2 квартал 2013 року від 16.07.2013
відповідно до якої платником податку
визначено суму податкового
зобов'язання що підлягає сплаті за
скиди забруднюючих речовин
безпосередньо у водні об'єкти в розмірі
47290,23грн., за розміщення відходів у
спеціально відведених для цього місцях
чи на об'єктах в сумі 25 779,60грн. (а.с.5-7),

- податкової декларації з екологічного
податку за 3 квартал 2013 року від 14.10.2013
відповідно до якої платником податку
визначено суму податкового
зобов'язання що підлягає сплаті за
скиди забруднюючих речовин
безпосередньо у водні об'єкти в розмірі
50640,05грн., за розміщення відходів у
спеціально відведених для цього місцях
чи на об'єктах в сумі 44668,80грн. (а.с.8-9),

- податкової декларації з екологічного
податку за 4 квартал 2013 року від 16.01.2014
відповідно до якої платником податку
визначено суму податкового
зобов'язання що підлягає сплаті за
скиди забруднюючих речовин
безпосередньо у водні об'єкти в розмірі
54196,36грн., за розміщення відходів у
спеціально відведених для цього місцях
чи на об'єктах в сумі 43639,20грн. (а.с.10-11).

В порушення вимог статті 57 та статті 250
Податкового кодексу України,
відповідачем протягом 10 календарних
днів, що настають за останнім днем
граничного строку подання податкової
декларації, самостійно суму
податкового зобов'язання з
екологічного податку (за скиди
забруднюючих речовин безпосередньо у
водні об'єкти та за розміщення відходів
у спеціально відведених для цього
місцях чи на об'єктах), зазначену у
поданих звітних податкових
деклараціях, не сплатило, внаслідок
чого за платником податків утворився
податковий борг з екологічного податку
за період з 19.08.2014 по 28.02.2014 в сумі 266
214,24грн., що підтверджується карткою
особового рахунку. (а.с.13-23)

Підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 статті 129
Податкового кодексу України
передбачено, що у день настання строку
погашення податкового зобов'язання,
нарахованого контролюючим органом або
платником податків у разі виявлення
його заниження на суму такого
заниження та за весь період заниження
(в тому числі за період
адміністративного та/або судового
оскарження).

Відповідно до пункту 129.4 статті 129
Податкового кодексу України пеня,
визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1
цієї статті, нараховується на суму
податкового боргу (включаючи суму
штрафних санкцій за їх наявності та без
урахування суми пені) із розрахунку 120
відсотків річних облікової ставки
Національного банку України, діючої на
день виникнення такого податкового
боргу або на день його (його частини)
погашення, залежно від того, яка з
величин таких ставок є більшою, за
кожний календарний день прострочення у
його сплаті.

Пеня, визначена підпунктом 129.1.2 пункту
129.1 цієї статті, нараховується із
розрахунку 120 відсотків річних
облікової ставки Національного банку
України, діючої на день заниження.

Інструкцією про порядок нарахування та
погашення пені за платежами, що
контролюються органами державної
податкової служби, затвердженою
наказом Державної податкової
адміністрації України від 17 грудня 2010
року № 953 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 27 грудня
2010 за № 1350/18645, встановлений порядок
ведення органами державної податкової
служби обліку нарахування та погашення
пені, що справляється з платників
податків у зв'язку із несвоєчасним
погашенням узгодженого грошового
зобов'язання, та пені на податкове
зобов'язання, нараховане контролюючим
органом у разі виявлення його
заниження та/або визначене податковим
агентом при виплаті (нарахуванні)
доходів на користь платників податків -
фізичних осіб та/або контролюючим
органом під час перевірки такого
податкового агента (надалі - Інструкція
№ 953).

Відповідно до пункту 3.1 Інструкції № 953
нараховані контролюючим органом суми
пені самостійно сплачуються платником
податків.

Згідно з пунктом 3.2 вищезазначеної
Інструкції № 953 при погашенні суми
податкового боргу (його частини) кошти,
що сплачує такий платник податку, у
першу чергу зараховуються в рахунок
податкового зобов'язання. У разі
повного погашення суми податкового
боргу кошти, що сплачує такий платник
податку, в наступну чергу
зараховуються у рахунок погашення
штрафів, в останню чергу зараховуються
в рахунок пені. Якщо платник податків
не виконує встановлену цим пунктом
черговість платежів або не визначає її
у платіжному документі (чи визначає з
порушенням зазначеного порядку), орган
державної податкової служби
самостійно здійснює такий розподіл
такої суми у порядку, визначеному цим
пунктом. У разі наявності у платника
податку податкового боргу органи
державної податкової служби
зобов'язані зарахувати кошти, що
сплачує такий платник податків, у
рахунок погашення податкового боргу
згідно з черговістю його виникнення
незалежно від напряму сплати,
визначеного платником податків.

Пунктом 3.3 Інструкції № 953 передбачено,
що суми пені зараховуються до бюджетів
або державних цільових фондів, до яких
згідно із законом зараховуються
відповідні податки.

Як вбачається з облікової картки
відповідача та розрахунку пені, за
несвоєчасне погашення податкових
зобов'язань з екологічного податку у
відповідності до вимог статті 129
Податкового кодексу України
відповідачу нарахована пеня в сумі 4215,56
грн., яка нарахована за несвоєчасну
сплату податкового зобов'язання за
скиди забруднюючих речовин в сумі
3314,19грн., за надходження від розміщення
відходів в сумі 901,37грн., яка останнім у
добровільному порядку не сплачена
(а.с.12,13-23,24).

Згідно з п.п 6.2.1 п.6.2 ст. 6 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» від
21.12.2000 № 2181- III (норми якого були чинними
на момент виникнення правовідносин) у
разі коли платник податків не сплачує
узгоджену суму податкового
зобов'язання в установлені строки,
податковий орган надсилає такому
платнику податків податкові вимоги.

На виконання вказаної норми Закону №2181
податковим органом було вручено
платнику податків першу податкову
вимогу від 11 квітня 2007 року №1/11,
отримано головним бухгалтером (а.с.29) та
направлено на адресу підприємства
другу податкову вимогу від 16 травня 2007
року №2/33, отримано 23 травня 2007 року.
Податковими вимогами визначено суму
податкового боргу за узгодженими
податковими зобов'язаннями. (а.с.28)

Факту оскарження відповідачем
вищезазначених вимог судом на час
розгляду справи не встановлено, а тому
вони вважаються узгодженими.

Даних про добровільну сплату
відповідачем наявного податкового
боргу або про відкликання податкової
вимоги судом на час розгляду справи не
має.

Оскільки зазначені податкові вимоги, є
чинними (доказів про відкликання
податкової вимоги суду не надано), суд
прийшов до висновку, що органом
державної податкової служби при
зверненні до адміністративного суду з
поданням про стягнення податкового
боргу дотримані вимоги норм
податкового законодавства.

Підпунктами 87.1 та 87.2 статті 87
Податкового кодексу України визначено,
що джерелами самостійної сплати
грошових зобов'язань або погашення
податкового боргу платника податків є
будь-які власні кошти, у тому числі ті,
що отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Пунктом 95.1.статті 95 Податкового
кодексу України передбачено, що орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, провадиться
не раніше ніж через 60 календарних днів
з дня надіслання такому платнику
податкової вимоги та здійснюється за
рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини
(підпункти 95.2 та 95.3 статті 95
Податкового кодексу України).

Оскільки у судовому засіданні було
встановлено, що за відповідачем
обліковується не сплачене в визначені
законодавством строки грошове
зобов'язання зі сплати екологічного
податку в розмірі 270429,80грн., за період з
19.08.2013 по 28.02.2014, який складається з
податкового боргу з надходжень від
розміщення відходів у спеціально
відведених для цього місцях в сумі 114
988,97грн. та з податкового боргу з
надходжень від скидів забруднюючих
речовин в сумі 155 440,83грн., що
підтверджено матеріалами справи, суд
вважає позов Алчевської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Луганській області є обґрунтованим та
таким що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 17, 18, 94, 128, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Алчевської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
Державного підприємства
«Первомайськвугілля» про стягнення
податкового боргу в розмірі 270 429,80грн.
задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства
«Первомайськвугілля» (93200, Луганська
область, м. Первомайськ, вул.
Куйбишева,18 а) суму податкового боргу з
екологічного податку в розмірі 270
429,80грн. (двісті сімдесят тисяч
чотириста двадцять дев'ять гривень 80
коп.) з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків.

Постанова суду може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

На підставі частини 3 статті 160 КАС
України у судовому засіданні
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Постанову у повному обсязі складено та
підписано 27 травня 2014 року.

Суддя
А.М. Каюда