Справа № К-5083/10-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" травня 2014 р. м. Київ
К-5083/10

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Малиніна В.В.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 03 вересня
2009 року в справі за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до
Державної судової адміністрації
України, Державного казначейства
України, Міністерства фінансів
України, територіального управління
Державної судової адміністрації в
Чернігівській області про стягнення
податку з доходу фізичної особи,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2008 року позивачі звернулися до
суду з вказаним адміністративним
позовом, в якому зазначали, що в
порушення вимог законодавства, яке
стосується оплати праці суддів, з їх
заробітної плати неправомірно
стягується податок з доходів фізичних
осіб.

Просили стягнути втрачену частину
заробітної плати з 01 березня 2007 року по
31 березня 2008 року.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2008
року позов задоволено: стягнуто з
Державної судової адміністрації
України на користь ОСОБА_4 - 12 069,28 грн.,
ОСОБА_5 - 10 638,88 грн., ОСОБА_6 - 8 937,27 грн.,
ОСОБА_8 - 8 593,10 грн., ОСОБА_7 - 9 037,52 грн..

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 03 вересня
2009 року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове, яким в
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивачі,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просили скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Судами встановлено, що ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 працюють
суддями Козелецького районного суду
Чернігівської області. З 01 березня 2007
року по 31 березня 2008 року з нарахованої
позивачам заробітної плати утримано
податок з доходів фізичних осіб.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
всупереч вимогам статті 1 Указу
Президента України від 10 липня 1995 року
№ 584 «Про додаткові заходи щодо
соціального захисту суддів», яка була
чинна до 01 березня 2008 року, з заробітної
плати суддів утримувався податок з
доходів фізичних осіб, без його
відповідної компенсації. Оскільки у
спірний період позивачі отримали
заробітну плату у меншому розмірі, ніж
той на який вони мають право, їх право
на належне матеріальне забезпечення
підлягає захисту.

Скасовуючи рішення окружного суду та
відмовляючи у задоволені позову,
апеляційний суд виходив з того, що
відповідно до Указу Президента України
«Про визнання такими, що втрачають
чинність, деяких указів Президента
України» від 25 грудня 2003 року № 1497, у
зв'язку з прийняттям Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»
визнано таким, що втрачає чинність з 01
січня 2004 року Указ Президента України
від 10 липня 1995 року № 584 «Про додаткові
заходи щодо соціального захисту
суддів», а тому заробітна плата з 01
січня 2004 року підлягає оподаткуванню
на загальних підставах.

Перевіривши правильність застосування
судами норм процесуального та
матеріального права колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Статус суддів з метою забезпечення
належних умов для здійснення
правосуддя визначається Законом
України «Про статус суддів», який був
чинним на час виникнення спірних
правовідносин. Питання матеріального
забезпечення суддів врегульовані
статтею 44 даного Закону. Зазначена
норма в редакції, яка діяла на час
виникнення спірних правовідносин, не
містить положень про звільнення суддів
від сплати прибуткового податку.

Таке правило запроваджено Указом
Президента України від 10 липня 1995 року
№ 584 «Про додаткові заходи щодо
соціального захисту суддів», в абзаці
четвертому статті 1 якого встановлено,
що заробітна плата суддів не
обкладається прибутковим податком за
місцем основної роботи.

Законом України «Про податок з доходів
фізичних осіб» для суддів не
передбачено звільнення від сплати
прибуткового податку, а Прикінцевими
положеннями цього Закону у зв'язку з
набранням ним чинності рекомендовано
Президенту України скасувати укази
Президента України, які стосуються
оподаткування доходів фізичних осіб
(прибуткового податку з доходів
громадян).

Розпорядженням Кабінету Міністрів
України «Про деякі питання оплати
праці суддів» від 20 січня 2004 року № 22-р
були встановлені компенсаційні
виплати суддям у зв'язку з втратою
частини заробітку, пов'язаною зі
сплатою податку з доходів фізичних
осіб у 2004 році, й було дозволено Голові
Конституційного Суду України та
головам судів загальної юрисдикції
здійснювати у 2004 році компенсаційні
виплати суддям у розмірі до 100
відсотків посадового окладу в разі,
коли сума нарахованої заробітної плати
за місяць після сплати податку на
доходи фізичних осіб буде нижчою ніж
розмір середньомісячної заробітної
плати, нарахованої судді за IV квартал
2003 року. Компенсаційна виплата не
повинна перевищувати втрати частини
заробітку суддів, пов'язаної із
справлянням податку відповідно до
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб». Компенсаційна виплата,
здійснювалася в межах видатків на
оплату праці, передбачених у
Державному бюджеті України на 2004 рік на
утримання органів судової влади.

Таким чином, протягом 2004 року позивачі
мали право на зазначені компенсаційні
виплати, а з 01 січня 2005 року такої
компенсації чинним на той час
законодавством не передбачено.

Відмовляючи у задоволенні позову
апеляційний суд дійшов обґрунтованого
висновку про відсутність права
позивачів на відшкодування стягнутого
з їх заробітної плати з 01 березня 2007
року податку з доходів фізичних осіб.

Рішення апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, передбачених
статтею 226 Кодексу адміністративного
судочинства України підстав для його
скасування та залишення в силі рішення
суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 залишити без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 03 вересня 2009 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ В.В. Малинін
/підпис/ В.В. Юрченко /підпис/