Справа № 806/1953/14
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року
Житомир справа № 806/1953/14

категорія 10.4.1

Суддя Житомирського окружного
адміністративного суду Липа В.А.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Бердичівського міського
центру зайнятості до ОСОБА_1 про
стягнення 306,13 грн.,-

встановив:

У квітні 2014 року Бердичівський міський
центр зайнятості звернувся до
адміністративного суду з позовною
заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_1
незаконно отриманого матеріального
забезпечення в сумі 306,13 грн.

Представник позивача просив справу
розглянути в письмовому провадженні.
Надав відповідну заяву.

Відповідач у судове засідання не
з'явився. На адресу суду повернувся
конверт з відміткою "За закінченням
терміну зберігання". Відповідно до ч. 11
ст. 35 КАС України, вважається про час і
місце судового засідання повідомлений
належним чином, з огляду на те, що у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Суд вважає за можливе розглянути
справу у письмовому провадженні,
відповідно до статей 122, 128 КАС України.

Дослідивши матеріали адміністративної
справи, суд прийшов до висновку про
задоволення позовних вимог виходячи з
наступного.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.17 КАС України,
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори за зверненнями
суб'єкта владних повноважень у
випадках, встановлених законом.

Із акту розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення
Оболонського районного центру
зайнятості м. Києва № 149 від 12.03.2014 року
вбачається, що ОСОБА_1 уклав договір про
надання послуг від 01.09.2012 року з ТОВ "ІЗІ
Кредит".

На підставі вказаного акту, директором
Бердичівського міського центру
зайнятості було прийнято наказ від
25.03.2014 року № 83 про повернення коштів
виплачених як допомога по безробіттю
ОСОБА_1 за період з 01.09.2012 року по 07.09.2012
року.

Частиною 1 ст. 1 Закон України від 01.03.1991
року № 803-XII "Про зайнятість населення"
передбачено, що зайнятість - це
діяльність громадян, пов'язана із
задоволенням особистих та суспільних
потреб і така, що, як правило, приносить
їм доход у грошовій або іншій формі.

Згідно із ст. 2 Закон України від 01.03.1991
року № 803-XII "Про зайнятість населення",
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи. Безробітними
визнаються також інваліди, які не
досягли пенсійного віку, не працюють та
зареєстровані як такі, що шукають
роботу.

Підпунктом 1 пункту 20 Порядку
реєстрації, перереєстрації та ведення
обліку громадян, які шукають роботу, і
безробітних, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 14
лютого 2007 року № 219, передбачено, що
громадяни, зареєстровані як такі, що
шукають роботу, та безробітні,
знімаються з обліку з дня
працевлаштування, в тому числі на
сезонні або загальнодержавні
оплачувані громадські роботи,
державної реєстрації фізичної особи -
підприємця, укладення
цивільно-правового договору, предметом
якого є діяльність, спрямована на
виконання власними силами робіт,
надання послуг.

Відповідно до вказаних норм,
відповідач, працюючи на ТОВ "ІЗІ Кредит"
та отримуючи за це дохід, не міг
вважатися безробітним, перебувати на
обліку в центрі зайнятості та
отримувати допомогу по безробіттю.

Як вбачається з ч.ч. 2, 3 ст. 36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття", громадяни
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплат їм забезпечення та
надання соціальних послуг; сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Враховуючи викладене, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими,
заявленими відповідно до чинного
законодавства і такими, що підлягають
задоволенню у повному обсязі.

На підстав викладеного, керуючись, ст.
ст. 69, 70, 86, 122, 128, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд,

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Бердичівського міського центру
зайнятості незаконно отриману
допомогу по безробіттю в розмірі 306,13
грн.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
В.А. Липа