Справа № 466/2213/13-а
Суддя: Запотічний І.І.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 р.

Справа № 876/13419/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів :

головуючого судді:
Запотічного І.І.,

суддів:

Довгої О.І.,
Ліщинського А.М.,

при секретарі судового засідання:
Нефедовій А.О.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Шевченківського
районного суду м. Львова від 21.10.2013 року
у справі № 466/2213/13а за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Шевченківської
райадміністрації Львівської міської
ради, треті особи ЛКП «Рясне-402», ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання протиправним та
скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з
адміністративним позовом до
Шевченківської райадміністрації
Львівської міської ради, треті особи
ЛКП «Рясне-402», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання протиправним та скасування
розпорядження Шевченківської
райадміністрації Львівської міської
ради № 971 від 17.09.2004 року «Про
розподіл особового рахунку квартири №
104 в будинку № 338 на вул.
Шевченка у м. Львові».

Постановою Шевченківського районного
суду м. Львова від 21.10.2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції ОСОБА_1 оскаржила її,
подавши до Львівського апеляційного
адміністративного суду апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову про відмову в
задоволені позову.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначила, що суд першої інстанції не
врахував того, що позивач не
підписувала та не подавала заяву на
ім’я голови Шевченківської районної
адміністрації, в якій просила укласти
окремі договори найму та розділити
особові рахунки трикімнатної квартири
№ 104 в будинку № 338 на вул. Шевченка у м.
Львів. Зазначила, що вказана заява
подана із підробленням її підпису.

В судовому засіданні представник
апелянта підтримав вимоги апеляційної
скарги, просив скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову
постанову про задоволення позову.

Відповідач будучи повідомленим про час
та місце розгляду справи явки
уповноваженого представника в судове
засідання не забезпечив, що не
перешкоджає розгляду справи без його
участі, відповідно до ч.4 ст.196 КАС
України.

Представник третьої особи ЛКП
«Рясне-402» в судовому засіданні
заперечила проти апеляційної скарги,
просила постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

Третя особа - ОСОБА_2 та її представник в
судовому засіданні заперечили проти
апеляційної скарги, просили постанову
суду першої інстанції залишити без
змін.

Третя особа - ОСОБА_3 в судовому
засіданні підтримала вимоги
апеляційної скарги, просила постанову
суду першої інстанції скасувати та
прийняти нову постанову про
задоволення позову ОСОБА_1.

Заслухавши суддю-доповідача та
представників сторін, перевіривши
матеріали справи, апеляційну скаргу в
межах наведених доводів, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення, з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
матір’ю третіх осіб по даній справі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції ОСОБА_4 14.04.1987 року було
видано ордер на право заселення
квартири АДРЕСА_1 в складі сім’ї з
чотирьох осіб: вона, чоловік, дочка
(позивач у даній справі) та внучка
ОСОБА_2 (третя особа у даній справі).
Квартира складається з трьох кімнат,
загальною площею 69,5 кв. м.. Станом на
13.09.2004 року за вказаною адресою було
зареєстровано чотири особи: наймач
ОСОБА_4, її дочка ОСОБА_1, внучки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи довідкою ЛКП «Рясне-402» від
09.09.2004 року.

Судом встановлено, що 13.09.2004 року
повнолітніми членами сім’ї за
вказаною адресою було подано заяву на
ім’я голови Шевченківської
райадміністрації Львівської міської
ради, у якій вони просили розділити
особові рахунки та виписати два окремі
ордери із зазначенням того, що у
квартирі № 104 будуть проживати ОСОБА_1,
яка є основним квартиронаймачем та її
дочка ОСОБА_6. Дана квартира
складається з двох кімнат площею 22 кв.м.
У квартирі № 104 «а» будуть проживати
ОСОБА_5 – основний квартиронаймач та її
бабуся ОСОБА_4. Квартира буде
складатись з кімнати площею 20,2 кв.м..
Разом з тим кухня, коридор, комунальні
вигоди залишаються в їхньому спільному
користуванні. Підписи ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_1 завірені начальником ЛКП
«Рясне-402».

У відповідь на вказану заяву
Шевченківською райадміністрацією
Львівської міської ради було видано
розпорядження за № 971 «Про розподіл
особового рахунку квартири №
104 в будинку № 338 на вул. Шевченка».

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з судом першої інстанції,
що вказане розпорядження прийняте
відповідачем в межах наданих йому
повноважень та компетенції, у
відповідності до норм Житлового
кодексу України та Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні».

Як вірно встановлено судом першої
інстанції позивач ОСОБА_1 так і третя
особа ОСОБА_2 окремо з 2004 року
користувались квартирами, відповідно
104 та 104а, отримували повідомлення про
оплату житлово-комунальних послуг на
дві окремі квартири з розбивкою на
окремі площі та ними оплата
проводилась також окремо, що
підтверджують відповідні квитанції.

Колегія суддів апеляційного суду
вважає безпідставними доводи апелянта
про те, що заява ОСОБА_1 на розділення
особових рахунків на квартиру № 104 в
будинку № 338 на вул. Шевченка в
м. Львові нею не подавалась та її підпис
в цій заяві є підроблений, оскільки
позивачем не представлено доказів, які
б це підтверджували, зокрема вироку
суду в кримінальній справі, що набрав
законної сили, яким визнано будь-яку
особу винною у вчинені
кримінально-карного діяння по
вказаному факту.

Враховуючи наведене, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неповне з’ясування
судом першої інстанції обставин, що
мають значення для справи та порушення
норм матеріального права, через що її
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без
змін.

Керуючись статтями 160 ч.3, 167, 195, 196, 198, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Шевченківського районного суду м.
Львова від 21.10.2013 року у справі
№ 466/2213/13а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І.
Запотічний

Судді О.І.Довга

ОСОБА_7

Повний текст ухвали складений 30.05.2014
року.