Справа № 643/4580/14-а
Суддя: Задорожна А. М.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/4580/14-а
Провадження № 2-а/643/143/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2014 року м.
Харків

Московський районний суд м. Харкова у
складі:

головуючого
судді
– Задорожної А.М.,

за участю секретаря судового засідання
– Тугайбей В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова про
визнання протиправними дій та
зобов’язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі – позивач) посилаючись
на те, що з 1983 року працював на
посаді судді і згідно Закону України
«Про статус суддів» від 15.12.1992 року,
Постановою Верховної Ради України,
02.12.2010 року був звільнений з посади
судді, а в подальшому відрахований
зі штату Московського районного
суду. В зв’язку з підвищенням
грошового утримання працюючого на
відповідній посаді судді, 22.10.2013 року
позивач звернувся із заявою до
Управління Пенсійного фонду України
в Московському районі м. Харкова (в
подальшому – відповідач), про
здійснення перерахунку довічного
грошового утримання, надавши
отримані 17.10.2013 року довідки
територіального управління Державної
судової адміністрації України у
Харківській області. 25.03.2014 року
позивач отримав відповідь про
відмову в здійсненні перерахунку
довічного щомісячного грошового
утримання, тому 31.03.2014 року звернувся
до суду з позовом в якому просить
суд: визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України
в Московському районі м. Харкова про
відмову йому в перерахунку
щомісячного довічного грошового
судді, працюючого на відповідній
посаді станом на 01.04.2012 року;
зобов’язати Управління Пенсійного
фонду України в Московському районі
м. Харкова провести перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання в розмірі 90% грошового
утримання судді, працюючого на
відповідній посаді, починаючи з
01.04.2012 року, згідно наданих довідок
територіального управління Державної
судової адміністрації України у
Харківській області отриманих
позивачем 17.10.2013 року: відповідно
довідки № 859, провести перерахунок з
01.04.2012 року по 01.07.2012 року із суми
14878 грн. 40 коп.; - з 01.07.2012 року по
01.10.2012 року із суддівської винагороди
в розмірі 14987 грн. 20 коп., згідно
довідки № 861; - з 01.10.2012 року по 01.12.2012
року провести перерахунок із суми
15204 грн. 80 коп., згідно довідки № 863;
- з 01.12.2012 року по 01.01.2013 року на
підставі довідки № 862, із суми 15422
грн. 40 коп.; - з 01.01.2013 року згідно
довідки № 864 виходячи з розміру 19499
грн. 00 коп., до надання нової довідки
про підвищення грошового утримання
працюючого на відповідній посаді
судді.

Позивач в судове засідання не
з’явився, 14.04.2014 року подав до суду
заяву, в якій просив справу розглядати
за його відсутності та задовольнити
позов.

Представник відповідача ОСОБА_2, яка
діє на підставі довіреності від 03.01.2014
року №121, подала заяву, в якій просила
справу розглядати в порядку письмового
провадження. Крім того, 22.05.2014 року до
канцелярії суду надійшли заперечення
проти позову за підписом начальника
управління Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова ОСОБА_3,
в яких вона вказала, що дії УПФ по
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання позивачу
відповідають вимогам діючого
Законодавства. Не заперечує, що
відповідно ст. 138 ЗУ «Про судоустрій
і статус суддів», щомісячне довічне
грошове утримання виплачується в
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді з якого було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов’язкове державне
соціальне страхування, крім того,
зазначеною нормою вищевказаного
Закону, перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання не
передбачено. Крім того, згідно Закону
України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»,
який набрав чинності з 01.10.2011 року,
максимальний розмір пенсії не може
перевищувати десяти прожиткових
мінімумів, установлених для осіб,
які втратили працездатність, тому
просить в позові відмовити.

Ознайомившись з матеріалами справи,
дослідив надані докази, суд приходить
до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов’язані діяти
лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно – правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб’єктів при
здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавств, в тому числі на
виконання делегованих повноважень
шляхом справедливого, неупередженого
та своєчасного розгляду
адміністративних справ.

У частині першій статті 126
Конституції України закріплено
положення, згідно з яким
незалежність і недоторканість
суддів гарантується Конституцією і
законами України.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126
Конституції України, є надання їм за
рахунок держави матеріального і
соціального захисту, до якої зокрема,
відноситься і щомісячне довічне
грошове утримання.

У судовому засіданні встановлено, що
на підставі поданої заяви про
відставку від 27.07.2010 року, Постановою
Верховної Ради України від 02.12.2010
року, ОСОБА_1 було звільнено з посади
судді на підставі діючого на час
звільнення Закону України «Про
статус суддів» від 15.12.1992 року №
2762-Х11 і наказом № 02-09/12 від 02.02.2011
року, на підставі вищезазначеної
Постанови Верховної Ради, його було
відраховано зі штату Московського
райсуду, про що аналогічну
відповідну запис зроблено в трудовій
книжці.

Указані в наказі підстави
відрахування зі штату Московського
райсуду ОСОБА_1 з посиланням на ст.
109 ЗУ «Про судоустрій та статус
суддів» та лист Територіального
управління Державної судової
адміністрації від 02.02.2011року,
Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 15.11.2012
року (справа № 2-а-8541/12/2070), визнані
незаконними.

При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та
обсягу передбачених законом
гарантій самостійності суддів, їх
незалежності та правової
захищеності.

Правові засади організації судової
влади, загальний порядок
забезпечення діяльності суддів та
інші питання судоустрою і статусу
суддів урегульовані ЗУ «Про
судоустрій і статус суддів» від
07.07.2010 року.

Гарантії незалежності суддів
закріплені у ч. 4 ст. 47 ЗУ «Про
судоустрій і статус суддів», згідно
з якою незалежність судді
забезпечується окремим порядком
фінансування та організаційного
забезпечення судів, установленим
законом, належним матеріальним та
соціальним забезпеченням судді.

У зв’язку з набуттям чинності ЗУ
«Про судоустрій і статус суддів»
змінено порядок оплати праці
працюючим суддям, яким виплачується
суддівська винагорода.

Призначення та нарахування
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці
проводиться згідно вимог статті 138
ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до ч. 3 ст. 138 ЗУ «Про
судоустрій і статус суддів»
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання з
якого було сплачено єдиний внесок
на загальнообов’язкове державне
соціальне страхування, а до 01.01.2011
року - страхові внески на
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування, який працює на
відповідній посаді.

Проте, положення ч. 3 ст. 138 ЗУ «Про
судоустрій і статус суддів» від
07.07.2010 року № 2453-V1 у редакції ЗУ «Про
заходи законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
08.07.2011 року № 3668-V1 визнано такими, що
не відповідають Конституції України
(є неконституційними), згідно з
рішенням Конституційного суду
України від 03.06.2013 року № 3-рп/2013.

Частина 3 ст. 138 Закону № 2453-V1, до
внесення Законом № 3668-V1 змін
передбачала: «Щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді
у розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не
більше ніж 90 відсотків заробітної
судді, без обмеження граничного
розміру щомісячного довічного
грошового утримання».

Внаслідок прийняття ЗУ «Про
судоустрій і статус суддів»,
збільшено розмір матеріального
забезпечення працюючим суддям та, як
наслідок, щомісячне довічне грошове
утримання судді у відставці, тому
відмова відповідача здійснити
позивачу перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання судді
у відповідності до вимог ч. 3 ст. 138
ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»
є неправомірною.

Враховуючи викладене суд вважає, що
відповідач зобов’язаний здійснити
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання в розмірі 90
відсотків відповідно до ч. 3 ст. 138 ЗУ
«Про судоустрій і статус суддів»
починаючи з 01.04.2012 року, згідно
отриманих позивачем 17.10.2013 року
довідок: відповідно довідки № 859,
провести перерахунок з 01.04.2012 року по
01.07.2012 року із суми 14878 грн. 40 коп.; -
з 01.07.2012 року по 01.10.2012 року із
суддівської винагороди в розмірі 14987
грн. 20 коп., згідно довідки № 861; - з
01.10.2012 року по 01.12.2012 року провести
перерахунок із суми 15204 грн. 80 коп.,
згідно довідки № 863; - з 01.12.2012 року
по 01.01.2013 року на підставі довідки №
862, із суми 15422 грн. 40 коп.; - з 01.01.2013
року згідно довідки № 864 виходячи з
розміру 19499 грн. 00 коп., до надання
нової довідки про підвищення
грошового утримання працюючого на
відповідній посаді судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.
126 Конституції України, ст.ст. 47, 129, 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», Рішенням
Конституційного Суду України від
03.06.2013 року № 3-рп/2013, ст. ст. ст.ст. 8-14, 71,
104, 122, 159-163, 167 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії
управління Пенсійного фонду України
в Московському районі м. Харкова
щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання, відповідно до грошового
утримання судді, працюючого на
відповідній посаді судді станом на
01.04.2012 року

Зобов’язати управління Пенсійного
фонду України в Московському районі
м. Харкова на підставі ст.ст. 129,138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», рішення
Конституційного Суду від 03.06.2013
року, здійснити ОСОБА_1 перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання в розмірі 90 відсотків
грошового утримання працюючого судді
на відповідній посаді, з урахуванням
раніше виплачених сум, згідно
довідок отриманих 17.10.2013 року у
територіальному управлінні Державної
судової адміністрації України у
Харківській області починаючи з
01.04.2012 року по 01.07.2012 року із суми
14878 грн. 40 коп.;

- з 01.07.2012 року по 01.10.2012 року із
суддівської винагороди в розмірі 14987
грн. 20 коп., згідно довідки № 861; - з
01.10.2012 року по 01.12.2012 року провести
перерахунок із суми 15204 грн. 80 коп.,
згідно довідки № 863;

- з 01.12.2012 року по 01.01.2013 року на
підставі довідки № 862, із суми 15422
грн. 40 коп.;

- з 01.01.2013 року згідно довідки № 864
виходячи з розміру 19499 грн. 00 коп.

Зобов’язати управління Пенсійного
фонду України в Московському районі
м. Харкова проводити виплату
щомісячно до надання ОСОБА_1 нової
довідки про підвищення грошового
утримання працюючого на відповідній
посаді судді.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Московський районний суд м.
Харкова шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з моменту
отримання її копії.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя

Задорожна
А.М.