Справа № 816/676/14
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 р.Справа № 816/676/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Курило Л.В.,

суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання
- Дудки О.А.,

представника відповідача -
Кременчуцької міжрайонної екологічної
прокуратури - Мухи А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Дніпровської екологічної
прокуратури на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
31.03.2014р. по справі № 816/676/14

за позовом Відділу державної
виконавчої служби Глобинського
районного управління юстиції
Полтавської області

до Кременчуцької міжрайонної
екологічної прокуратури

про визнання незаконною та скасування
постанови,

ВСТАНОВИЛА:

20.02.2014 року позивач - Відділ державної
виконавчої служби Глобинського
районного управління юстиції
Полтавської області - звернувся до суду
з адміністративним позовом, в якому
просив визнати незаконною та
скасувати постанову №17 від 18.02.2014 року,
винесену Кременчуцьким екологічним
прокурором Лісовим В.В. про проведення
перевірки в порядку прокурорського
нагляду за додержанням та
застосуванням Закону України "Про
виконавче провадження" у ВДВС
Глобинського РУЮ щодо повноти та
своєчасності виконання рішень суду,
постановлених за позовами прокурорів
за дорученням вищестоящої прокуратури.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 31.03.2014 року
адміністративний позов Відділу
Державної виконавчої служби
Глобинського районного управління
юстиції задоволено.

Визнано протиправною та скасовано
постанову Кременчуцької міжрайонної
екологічної прокуратури про
проведення перевірки у порядку нагляду
за додержанням і застосуванням законів
від 18 лютого 2014 року №17.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, Дніпровська
екологічна прокуратура подала
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

Представник відповідача -
Кременчуцької міжрайонної екологічної
прокуратури - в судовому засіданні суду
апеляційної інстанції просив вимоги
апеляційної скарги Дніпровської
екологічної прокуратури задовольнити,
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 31.03.2014 року
скасувати та ухвали нове рішення, яким
у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судове
засідання суду апеляційної інстанції
не прибув, про дату, час та місце
судового розгляду повідомлявся
своєчасно та належним чином.

Представник апелянта - Дніпровської
екологічної прокуратури - в судове
засідання суду апеляційної інстанції
не прибув, про дату, час та місце
судового розгляду повідомлявся
своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, вислухавши
представника відповідача,
переглянувши в межах апеляційної
скарги постанову суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що 18 лютого 2014 року, із
посиланням на положення частини 3
статті 21 України "Про прокуратуру",
Кременчуцькою міжрайонною
екологічною прокуратурою винесено
постанову № 17 про проведення
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів,
якою постановив провести перевірку в
порядку прокурорського нагляду за
додержанням та застосуванням Закону
України "Про виконавче провадження" у
ВДВС Глобинського РУЮ щодо повноти та
своєчасності виконання рішень суду,
постановлених за позовами прокурорів
за дорученням вищестоящої прокуратури.
/а.с.9/, яка надійшла до Відділу
державної виконавчої служби
Глобинського районного управління
юстиції Полтавської області 19 лютого
2014 року.

Не погодившись з постановою
відповідача, позивач звернувся із
зазначеним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що позовні
вимоги Відділу Державної виконавчої
служби Глобинського районного
управління юстиції до Кременчуцької
міжрайонної екологічної прокуратури
про скасування постанови про
проведення перевірки у порядку нагляду
за додержанням і застосуванням законів
від 18 лютого 2014 року №17 обґрунтовані.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначено Законом України "Про
виконавче провадження".

Відповідно до статті 1 Закону
України "Про виконавче провадження"
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Статтею 10 Закону України "Про
виконавчу службу" та частиною 6 статті 83
Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено, що контроль
за діяльністю працівників органів
державної виконавчої служби
здійснюють Міністерство юстиції
України через Департамент державної
виконавчої служби Міністерства
юстиції України, а Головне управління
юстиції Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головні
управління юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі - через відповідні
управління державної виконавчої
служби.

Згідно ч. ч. 1, 9 статті 83 Закону
України "Про виконавче провадження",
контроль за своєчасністю, правильністю
і повнотою виконання рішень державним
виконавцем здійснюють начальник
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
а також керівник вищестоящого органу
державної виконавчої служби.

За змістом ч.7 ст.83 зазначеного Закону
забороняється втручання інших
державних або недержавних органів та
їх посадових осіб у виконавче
провадження, крім випадків,
передбачених цим Законом. Виїмка
документа виконавчого провадження
здійснюється виключно за рішенням
суду. При проведенні виїмки оригіналу
виконавчого документа чи виконавчого
провадження суд у своєму рішенні
зазначає про зупинення виконавчого
провадження.

Таким чином, існування встановленої
спеціальним нормативним актом
заборони втручання у виконавче
провадження, нівелює посилання
відповідача на положення ст.1 Закону
України "Про прокуратуру" в частині
повноважень щодо здійснення
прокурорського нагляду за додержанням
та застосуванням законів, у тому числі
і органами ДВС в рамках здійснення
виконавчих дій.

Вичерпний перелік посадових осіб,
які мають право здійснювати перевірку
законності виконавчого провадження
визначений у статті 84 Закону України
"Про виконавче провадження", відповідно
з якою здійснювати перевірку
законності виконавчого провадження
мають право: 1) директор Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України та його
заступники - щодо виконавчого
провадження, яке перебуває на
виконанні у будь-якому структурному
підрозділі органів державної
виконавчої служби; 2) заступники
начальника Головного управління
юстиції Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головного
управління юстиції в області, містах
Києві та Севастополі - начальники
управлінь державної виконавчої служби,
їх заступники - щодо виконавчого
провадження, яке перебуває на
виконанні у відділі примусового
виконання рішень таких управлінь і
районних, міських (міст обласного
значення), районних у містах відділах
державної виконавчої служби,
підпорядкованих зазначеним
управлінням юстиції.

Статтею 121 Конституції України та
статтею 5 Закону України "Про
прокуратуру", визначено функції, які
покладаються на прокуратуру України, а
саме:

1) підтримання державного
обвинувачення в суді;

2) представництво інтересів
громадянина або держави в суді у
випадках, визначених законом;

3) нагляд за додержанням законів
органами, які проводять
оперативно-розшукову діяльність,
дізнання, досудове слідство;

4) нагляд за додержанням законів
при виконанні судових рішень у
кримінальних справах, а також при
застосуванні інших заходів
примусового характеру, пов'язаних з
обмеженням особистої свободи громадян.

Згідно частини 2 статті 5 Закону
України "Про прокуратуру", на
прокуратуру не може покладатися
виконання функцій, не передбачених
Конституцією України і цим Законом.

При цьому, відповідно до абз.2 ч.1 ст.7
Закону України "Про виконавче
провадження" прокурор бере участь у
виконавчому провадженні у випадку
здійснення представництва інтересів
громадяни на або держави в суді та
відкриття виконавчого провадження на
підставі виконавчого документа за його
заявою. Інших можливостей для участі
прокурора зазначеним Законом, який є
спеціальним нормативним актом, не
передбачено.

Пунктом 9 розділу XV "Перехідні
положення" Конституції України
встановлено, що прокуратура продовжує
виконувати відповідно до чинних
законів функцію нагляду за додержанням
і застосуванням законів та функцію
попереднього слідства - до введення в
дію законів, що регулюють діяльність
державних органів щодо контролю за
додержанням законів, та до сформування
системи досудового слідства і введення
в дію законів, що регулюють її
функціонування.

Згідно статті 19 Закону України "Про
прокуратуру", предметом нагляду за
додержанням і застосуванням законів є:

1) відповідність актів, які видаються
всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами, вимогам
Конституції України та чинним законам;

2) додержання законів про
недоторканність особи,
соціально-економічні, політичні,
особисті права і свободи громадян,
захист їх честі і гідності, якщо
законом не передбачений інший порядок
захисту цих прав;

3) додержання законів, що стосуються
економічних, міжнаціональних відносин,
охорони навколишнього середовища,
митниці та зовнішньоекономічної
діяльності. Перевірка виконання
законів проводиться за заявами та
іншими повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора. Прокуратура не
підміняє органи відомчого управління
та контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така
діяльність не суперечить чинному
законодавству.

Порядок проведення перевірок
встановлено статтею 21 Закону України
"Про прокуратуру".

Відповідно до частини першої цієї
статті перевірки проводяться за
письмовими зверненнями органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, депутатів усіх рівнів,
фізичних та юридичних осіб, а також за
власною ініціативою прокурора. При
цьому, перевірки за заявами фізичних чи
юридичних осіб, зверненнями та
запитами депутатів усіх рівнів, крім
заяв та повідомлень про кримінальне
правопорушення, проводяться лише у
разі їх попереднього розгляду
компетентними органами виконавчої
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими чи
службовими особами або неприйняття
ними у встановлені строки рішень з цих
питань.

Тобто, підставами для перевірки є
письмові звернення органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, депутатів усіх рівнів,
фізичних та юридичних осіб за умови,
коли їх розглянуто компетентними
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими чи службовими особами або
не прийнято ними у встановлені строки
рішень з цих питань, а також - за власною
ініціативою прокурора.

Відповідно до пункту 2.4 Положення про
порядок проведення органами
прокуратури перевірок при здійсненні
нагляду за додержанням і застосуванням
законів, затвердженого наказом
Генерального прокурора України від 12
листопада 2012 року № 111 (далі -
Положення), підставами для проведення
перевірки прокурором за власною
ініціативою є дані, що свідчать про
можливі порушення законності.

Частина третя статті 21 Закону
передбачає, що для здійснення
перевірки прокурор приймає постанову,
в якій зазначає підстави, що свідчать
про можливі порушення законності, та
обґрунтовує необхідність вчинення дій,
передбачених пунктами 3, 4 та 5 частини
першої статті 20 цього Закону.

Як правомірно враховано судом першої
інстанції, до повноважень прокуратури
України не віднесено нагляд за
законністю виконавчого провадження у
цивільних, господарських та
адміністративних справах. Такий нагляд
поширюється лише на виконання судових
рішень у кримінальних справах, які
пов'язані із обмеженням особистої
свободи громадян.

Наведені висновки узгоджується з
викладеною в постанові Верховного Суду
України від 21 лютого 2011 р. № 21-10а11,
правовою позицією Верховного Суду
України з даних правовідносин, якою
визначено, що у Законі України "Про
виконавче провадження" поняття
"виконавче провадження" розуміється як
завершальна стадія судового
провадження (стаття 1). Наведене
узгоджується із практикою
Європейського суду з прав людини щодо
застосування статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, яка гарантує право на
справедливий суд. Так, у справі "Горнсбі
проти Греції" суд у своєму рішенні від 19
березня 1997 р. зазначив, що для цілей
статті 6 Конвенції виконання рішення,
ухваленого будь-яким судом, має
розцінюватися як складова частина
"судового розгляду".

При цьому, Закон України "Про
прокуратуру", як і інші джерела
національного законодавства України,
не наділяє прокуратуру повноваженнями
щодо нагляду за додержанням і
застосуванням законів у ході судового
провадження.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо визнання
незаконною та скасування постанови
Кременчуцької міжрайонної екологічної
прокуратури від 18 лютого 2014 року №17
про проведення перевірки.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів вважає, що постанова
Полтавського окружного
адміністративного суду від 02.02.2012 року
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог апелянта у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Дніпровської
екологічної прокуратури залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 31.03.2014р. по
справі № 816/676/14 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.Судді
Русанова В.Б. Присяжнюк О.В. Повний
текст ухвали виготовлений 26.05.2014 р.