Справа № 437/17480/13-а
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Яковлев Д.О.
Суддя-доповідач - Лях О.П.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року
справа №437/17480/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією в складі

головуючого судді Лях О.П.

суддів Нікуліна
О.А., Жаботинської С.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Департамента з
питань праці та соціального захисту
населення Луганської міської ради на
постанову Леннського районного суду
м.Луганська від 14 лютого 2014 р. у справі
№ 437/17480/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Департамента з питань праці та
соціального захисту населення
Луганської міської ради, Жовтневої
міжрайонної виконавчої дирекції
Луганського обласного відділення
Фонду соціального страхування у
зв`язку з тимчасовою втратою
працездатності, третя особа - Головне
управління Державної казначейської
служби України у Луганській області
про визнання неправомірними дій, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Департамента з питань праці та
соціального захисту населення
Луганської міської ради, Жовтневої
міжрайонної виконавчої дирекції
Луганського обласного відділення
Фонду соціального страхування у
зв`язку з тимчасовою втратою
працездатностіпро визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Постановою Леннського районного суду
м.Луганська від 14 лютого 2014 року
позовні вимоги за вказаним позовом
задоволено частково, зокрема, визнано
неправомірними дії Департаменту з
питань праці та соціального захисту
населення Луганської міської ради щодо
відмови в перерахунку та виплаті
ОСОБА_2 допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку,
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
дітей віком до 6 років та зобов'язано
здійснити донарахування та виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
дітей віком до 6 років на відповідний
період, з 13.06.2013 по 14.02.2014 року, по день
винесення постанови, з урахуванням
проведених виплат.

Ухвалюючи постанову суд першої
інстанції виходив з того, що позивач є
застрахованою особою у зв'язку з чим на
правовідносини між позивачем та
відповідачем розповсюджуються норма с
Закону 2240-ІІІ, ст. 43 якого передбачає, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Не погодившись з таким рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій зазначив, що постанова суду першої
інстанції є необґрунтованою, винесеною
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
підлягає скасуванню та просив прийняти
нове рішення, яким скасувати рішення
суду першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволені
позовних вимог позивачу в повному
обсязі.

Апеляційний розгляд справи
здійснювався у порядку письмового
провадження з врахуванням приписів
частини 6 статті 128, пункту 2 частини 1
статті 197 КАС України з огляду на те, що
жодна з осіб, які беруть участь у справі
не прибула у судове засідання, хоча
вони були належним чином повідомленні
про дату, час і місце судового
засідання.

За правилами частини першої статті 195
КАС України перегляд судового рішення
суду першої інстанції здійснюється в
межах апеляційних скарг.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів встановила наступне.

Згідно копії свідоцтва про народження
вбачається, що ОСОБА_2 має на утриманні
малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_2 є застрахованою особою,
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною по досягнення нею трирічного
віку та перебуває на обліку
Департамента з питань праці та
соціального захисту населення
Луганської міської ради як отримувач
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

З довідки відповідача №152 від 07
листопада 2013 року вбачається, що
розмір щомісячних виплат допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку складає 130 грн.

Згідно ст. 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом № 107-VI -
правовідносини щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку регулювалися Законом
№ 2811-ХІІ, дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом № 2240-ІІІ, який поширював свою
дію на застрахованих у зазначеній
системі осіб. Розмір допомоги також
визначався цими законами.

Згідно ст. 43 Закону № 2240-ІІІ було
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу II Закону № 107-VI
були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-ІІІ.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону
№2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону №2240-ІІІ
було виключено статті 40-44.

Рішенням № 10-рп/2008 визнано
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункту 25
розділу П Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-ІІІ.

Пунктом 2 розділу ІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ ІІ цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону №
2240-ІІІ, а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15
Закону №2811-XII.

Згідно ч.3 ст. 45 Закону № 2154-VI було
визначено, що допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2811-ХІІ та Закону
№ 2240-ІІІ призначається та здійснюється
в розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Міністрів
України від 27 грудня 2001 року № 1751 саме
на виконання Закону № 2811-ХІІ (пункт 1
Порядку), згідно з якою встановлюється
Кабінетом Міністрів України тільки
порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми та
перелік документів, необхідних для
призначення допомоги за цим Законом.

Розміри і порядок виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку до Закону № 2240-ІІІ на
виконання ст. 45 Закону № 2154-VI Кабінет
Міністрів України не визначав.

Оскільки у даній справі, спір виник
щодо виплати допомоги особі, яка
застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин колегія суддів дійшла
висновку, що на відносини щодо виплати
допомоги такій особі у зазначеному
періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон №
2240-III), відповідно до статті 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції надана правильна правова
оцінка спірним правовідносинам та
постанова прийнята з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Департамента з
питань праці та соціального захисту
населення Луганської міської ради на
постанову Леннського районного суду
м.Луганська від 14 лютого 2014 р. у справі
№ 437/17480/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Департамента з питань праці та
соціального захисту населення
Луганської міської ради, Жовтневої
міжрайонної виконавчої дирекції
Луганського обласного відділення
Фонду соціального страхування у
зв`язку з тимчасовою втратою
працездатності, третя особа - Головне
управління Державної казначейської
служби України у Луганській області
про визнання неправомірними дій -
залишити без задоволення.

Постанову Леннського районного суду
м.Луганська від 14 лютого 2014 р. у справі
№ 437/17480/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Колегія суддів :
О.П.Лях

О.А. Нікулін

С.В. Жаботинська