Справа № 812/3021/14
Суддя: Т.С. Ушаков
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 травня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/3021/14

Луганський окружний
адміністративний суд у складі:

судді Ушакова Т.С.,

при секретарі судового засідання
Разіній Н.В.,

за участю:

представника позивача: не з'явився,

представника відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Ровеньки Луганської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України про стягнення суми
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання за період з
01.11.2013 по 31.03.2014 в розмірі 2 414,55 грн., у
тому числі витрат з їх виплати і
доставки в розмірі 10,50 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ровеньки Луганської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України про стягнення суми
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання за період з
01.11.2013 по 31.03.2014 в розмірі 2 414,55 грн., у
тому числі витрат з їх виплати і
доставки в розмірі 10,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що призначення та виплату
пенсій такого виду здійснюється
органами Пенсійного фонду України.
Відшкодування сум пенсій та витрат з їх
доставки провадиться відповідно до
Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку і виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України та Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України 04.03.2003 № 5-4/4,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 16.05.2003 за 376/7697 (надалі -
Порядок відшкодування).

Пунктом 3 зазначеного Порядку
відшкодування визначено, що
відшкодуванню підлягають пенсії,
призначені відповідно до пунктів «а»,
«в», «г» статті 26, статей 37, 38 та пенсії,
виплачені відповідно до статей 91, 92
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» в настання страхових
випадків, визначених Переліком
обставин, за яких настає страховий
випадок державного соціального
страхування громадян від нещасного
випадку на виробництв та професійного
захворювання, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 21
серпня 2001 року № 1094.

Порядком відшкодування не передбачено
обмежень щодо відшкодування пенсій по
інвалідності з приводу відсутності
справи потерпілого у Фонді ССНВ або
отримання каліцтва території
колишнього СРСР.

Пенсії по інвалідності від трудового
каліцтва на виробництві ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 відповідають всім вимогам,
передбаченим в Порядку відшкодування,
а саме:

- вони призначені згідно до пунктів «а»,
«в» статті 26 Закону України «Про
пенсійне

забезпечення»;

- факт завдання каліцтва на виробництві
громадянам України ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 підтверджено актами про
нещасний випадок, що зберігаються в
особових справах інвалідів;

- призначення пенсії зазначеним особам
підтверджено протоколами комісії з
призначення пенсій.

Особам, які отримали каліцтво на
виробництві на території колишнього
СРСР булі виплачені пенсії по
інвалідності в період з 01.11.2013 по 31.03.2014
на загальну суму 2414,55 грн., у тому числі
сума витрат на доставку цих пенсій - 10,50
грн.

Щомісячний розмір пенсії ОСОБА_3 за
весь період складав 146,49 грн., загальна
сума невідшкодованої пенсії за шість
місяців - 732,45 грн.

Щомісячний розмір пенсії ОСОБА_1 за
весь період складав 199,73 грн., загальна
сума невідшкодованої пенсії за шість
місяців - 998,65 грн.

Щомісячний розмір пенсії ОСОБА_2 за
весь період складав 134,59 грн., загальна
сума невідшкодованої пенсії за шість
місяців - 672,95 грн. Розмір витрат на
доставку її пенсії за весь період
складає 10,50 грн. Загальна сума пенсії з
витратами на доставку за весь період
складає 683,45 грн.

Акти щомісячної звірки витрат за
особовими справами потерпілих, яким
щомісячно виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, яке сталося на території
країн СНД, за період з 01.11.2013 по 31.03.2014
разом зі списками цих осіб із
зазначенням виплачених сум пенсій по
інвалідності, направлялися
відповідачеві для погодження, але
останній не прийняв до відшкодування
суми таких пенсій. Позивач вважає
відмову в прийнятті до заліку сум
пенсій по інвалідності від трудового
каліцтва, отриманого на території
країн СНД, безпідставною та такою, що не
відповідає діючим нормативним актам.

На підставі викладеного позивач просив
суд стягнути з відповідача суми пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання за період з
01.11.2013 по 31.03.2014 в розмірі 2 414,55 грн., у
тому числі витрат з їх виплати і
доставки в розмірі 10,50 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, до початку
судового засідання надав клопотання
про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, до початку
судового засідання надав заяву про
розгляд справи за його відсутності, в
раніше наданих суду запереченнях на
позовну заяву зазначив, що за період з
01.11.2013 по 31.03.2014 УПФУ в м.Ровеньки
Луганської області були виплачені
пенсії по інвалідності громадянам
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на загальну
суму 2 414, 55 грн.

Зазначені виплати увійшли до актів
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Однак, наведені суми не були прийняті
відділенням ВД Фонду в м. Ровеньки
Луганської області до заліку, оскільки
у межах спірних питань взаємовідносини
між застрахованою особою і
страховиками відсутні, оскільки як
позивач, так і відповідач не є
страховиками по відношенню до осіб, які
отримали пошкодження здоров'я за
межами України.

Виплата пенсії по інвалідності
Пенсійним фондом України таким особам
здійснюється на підставі статті 27
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» внаслідок прийняття на
себе державою певних обов'язків, а не
внаслідок виконання обов'язків
страховика.

Посилання ж позивача на ст. 24 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» не є
підставою для задоволення заявлених
позовним вимог з огляду на те, що
вказані правила застосовуються для
державного соціального страхування
виключно громадян України.

Крім того, 13 березня 1992 року
державами-учасницями Співдружності
Незалежних Держав у галузі пенсійного
забезпечення підписана Угода яка дії з
моменту її підписання, про що зазначено
в статті 13 даної Угоди. Угода підписана
11 Державами у тому числі Україною,
Російською Федерацією (у тому числі
Дагестан, Бурятія). Дана Угода є чинним
міжнародним договором. Предметом її
регулювання є виключно пенсійне
забезпечення.

Статтею першою передбачено, що
пенсійне забезпечення громадян держав
- учасниць цієї Угоди та членів їхніх
сімей здійснюється за законодавством
держави, на території якої вони
проживають.

Відповідно до статті 3 Угоди про
гарантії прав громадян держав -
учасниць СНД усі витрати, які пов'язані
із здійсненням пенсійного
забезпечення несе держава, що надає це
пенсійне забезпечення. Статті 5 цієї
Угоди передбачає, що вона поширюється
на всі види пенсійного забезпечення
громадян. Статтею 6 передбачено, що
призначення пенсій громадянам
держав-учасниць Угоди проводиться за
місцем проживання.

Вказана Угода не передбачає
відшкодування шкоди, заподіяної
працівнику каліцтвом, професійним
захворюванням або іншими ушкодженнями
здоров'я, які пов'язані із виконанням
ними трудових обов'язків, а регулює
питання виплати пенсій.

Тобто, відшкодування шкоди фізичній
особі і відшкодування витрат на
пенсійне забезпечення у зв'язку з
трудовим каліцтвом це різні поняття,
які регулюються різними
нормативно-правовими актами.

В даному випадку, відділення Фонду
вважає, що позивачем не надано жодного
доказу правомірності та
обґрунтованості заявлених вимог.

На підставі викладеного, відповідач
просив суд відмовити у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог статей 69-72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що за період з
01.11.2013 по 31.03.2014 УПФУ в м. Ровеньки
громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, які
отримали каліцтво на виробництві на
території колишнього СРСР, виплачені
пенсії по інвалідності на загальну
суму 2 414,55 грн., у тому числі витрати на
доставку цих пенсій у розмірі 10,50 грн.

Обґрунтованість призначення пенсій по
інвалідності вказаним громадянам
підтверджена наявними в матеріалах
справи розпорядженнями про
призначення пенсії по інвалідності від
трудового каліцтва, актами про
нещасний випадок на виробництві,
виписками із актів огляду МСЕК (а.с. 4-6,
23-28).

Вищевказані виплати увійшли до актів
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (а.с. 12-16).

Акти разом зі списками осіб, які
виплачено пенсії по інвалідності, із
зазначенням виплачених сум пенсій
направлялися до ФССНВВПЗ України в м.
Ровеньки для погодження.

Відповідачем вказані суми не прийняті
до відшкодування, про що складено
таблиці розбіжностей до довідок про
відшкодування ФССНВВПЗ України в м.
Ровеньки УПФУ в м.Ровеньки витрат,
повязаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
звязку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (а.с. 17-21). Тобто
відповідачем ця сума не була прийнята
до заліку.

Як зазначено у таблицях, причина
розбіжностей - не враховані суми витрат
на виплату пенсій громадянам держав
учасників СНД та членам їх сімей, які
отримали каліцтво в державах СНД і
переїхали на постійне місце проживання
в Україну.

Загальна сума, відповідно до
представленого розрахунку, яка
заявлена до стягнення складає 2 414,55
грн., у тому числі 10,50 грн. витрати з їх
виплати та доставки за період з 01.06.2013
по 31.10.2013.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 26 березня 2008 року
№265 «Про деякі питання пенсійного
забезпечення» запроваджена державна
адресна допомога, яка сплачується у
разі, якщо розмір пенсії не досягає
встановленого відсотка прожиткового
мінімуму.

З положень статті 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» вбачається, що законом
не передбачено обов'язку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України відшкодувати
Пенсійному фонду витрати, пов'язані з
виплатою державної адресної допомоги.

Запроваджена постановою Кабінету
Міністрів України з 1 квітня 2008 року
щомісячна державна адресна допомога не
є пенсією в розумінні норм
вищезазначеного Закону, не належить до
виплат які відшкодовуються Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків, внаслідок чого підстави для
стягнення з фонду коштів щомісячної
державної адресної допомоги, у тому
числі і на її доставку відсутні.

Затверджений Правліннями Фондів
Порядок відшкодування у тому числі
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві
Постановою від 4 березня 2003 року №5-4/4
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 16 травня 2003 року) не передбачає
у переліку витрат, які відшкодовуються,
сум адресної допомоги запровадженої з 1
січня 2008 року.

Адресна допомога відповідно до Бюджету
Пенсійного фонду України здійснюється
за рахунок коштів Державного бюджету
України, що позбавляє Пенсійний фонд
України права на відшкодування
понесених ним витрат.

Таким чином, жодним нормативним актом
не передбачено обов'язку відповідача
відшкодовувати УПФ витрати на виплату
державної адресної допомоги.

Відповідно до пункту 5 статті 24 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» від
23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі - Закон
№1105), якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Відповідно до пункту 2 статті 7 Закону
України «Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 22 лютого 2001 року №
2272-ІІІ (далі - Закон № 2272) Фонд сплачує
страхові виплати та надає соціальні
послуги працівникам (членам їх сімей),
які потерпіли на виробництві до 01
квітня 2001 року, з того часу, коли
відповідні підприємства передали в
установленому порядку Фонду документи,
що підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку.

Потерпілі, документи яких не передані
до Фонду, продовжують отримувати
належні виплати та соціальні послуги
від свого роботодавця, Пенсійного
фонду України та Фонду соціального
страхування України. При цьому кошти,
виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються Фондом
у рахунок його страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

Суд вважає, що зазначені правила
застосовуються для державного
соціального страхування громадян
України.

У межах спірних питань,
взаємовідносини між застрахованою
особою і страховиками відсутні,
оскільки як позивач, так і відповідач
не є страховиками по відношенню до
особи, яка отримала пошкодження
здоров'я за межами держави. Виплата
пенсії по інвалідності Пенсійним
фондом України таким особам
здійснюється на підставі статті 27
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 5 листопада 1991 року №
1788-12 внаслідок прийняття на себе
державою певних обов'язків, а не
внаслідок виконання обов'язків
страховика.

13 березня 1992 року державами-учасницями
Співдружності Незалежних Держав у
галузі пенсійного забезпечення
підписана Угода яка дії з моменту її
підписання, про що зазначено в статті 13
даної Угоди. Угода підписана 11
Державами у тому числі Україною,
Російською Федерацією (у тому числі
Дагестан, Бурятія). Дана Угода є чинним
міжнародним договором. Предметом її
регулювання є виключно пенсійне
забезпечення.

Статтею 1 даної Угоди передбачено, що
пенсійне забезпечення громадян держав
- учасниць цієї Угоди та членів їхніх
сімей здійснюється за законодавством
держави, на території якої вони
проживають.

Відповідно до статті 3 Угоди про
гарантії прав громадян держав -
учасниць СНД усі витрати, які пов'язані
із здійсненням пенсійного
забезпечення несе держава, що надає це
пенсійне забезпечення. Статті 5 цієї
Угоди передбачає, що вона поширюється
на всі види пенсійного забезпечення
громадян. Статтею 6 передбачено, що
призначення пенсій громадянам
держав-учасниць Угоди проводиться за
місцем проживання.

Вказана Угода не передбачає
відшкодування шкоди, заподіяної
працівнику каліцтвом, професійним
захворюванням або іншими ушкодженнями
здоров'я, які пов'язані із виконанням
ними трудових обов'язків, а регулює
питання виплати пенсій.

Тобто, відшкодування шкоди фізичній
особі і відшкодування витрат на
пенсійне забезпечення у зв'язку з
трудовим каліцтвом - це різні поняття,
які регулюються різними
нормативно-правовими актами.

В даному випадку, суд вважає, що
позивачем не надано жодного доказу
правомірності та обґрунтованості
заявлених вимог.

Крім того, суд звертає увагу не те, що
аналогічна позиція викладена у
постанові Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11 липня 2011
року у справі № 2а-2928/11/1270 за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в м.Ровеньки
Луганської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України про визнання дій
неправомірними та стягнення
заборгованості, а саме: суми пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання за період з
01.10.2011 по 28.02.2011 в розмірі 13 767,84 грн., у
тому числі витрати з їх виплати і
доставки за період з 01.10.2010 по 28.202 2011 в
розмірі 78,59 грн., відносно громадян
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, а також в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 04 березня 2014 року по
зазначеній справі.

Враховуючи викладене, суд вважає
позовні вимоги Управління Пенсійного
фонду України в м. Ровеньки Луганської
області необґрунтованими та такими, що
не підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат
судом не вирішується, оскільки позивач
та відповідач відповідно до пункту 18
частини 1 статті 5 Закону України від 08
липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір»
від сплати судового збору звільнені.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного
судочинства України у судовому
засіданні, у якому закінчився розгляд
справи, оголошено вступну та
резолютивну частини постанови та
повідомлено, що постанову у повному
обсязі буде виготовлено та підписано 26
травня 2014 року.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94,
158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні
адміністративного позову Управління
Пенсійного фонду України в м. Ровеньки
Луганської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України про стягнення суми
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання за період з
01.11.2013 по 31.03.2014 в розмірі 2 414,55 грн., у
тому числі витрат з їх виплати і
доставки в розмірі 10,50 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 26 травня 2014 року.

Суддя
Т.С. Ушаков