Справа № 822/1674/14
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1674/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд в особі судді
Фелонюк Д.Л. розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Департаменту
соціального захисту населення
Хмельницької обласної державної
адміністрації, третя особа на
стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Управління державної автомобільної
інспекції УМВС України в Хмельницькій
області про визнання відмови
протиправною та зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1)
звернувся в суд з позовом до
Департаменту соціального захисту
населення Хмельницької обласної
державної адміністрації (далі -
відповідач, Департамент), третя особа
на стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Управління державної автомобільної
інспекції УМВС України в Хмельницькій
області про визнання протиправною
відмову №03/03-4163 від 08.04.2014 у знятті з
обліку автомобіля марки VOLKSWAGEN Passat, 1994
року випуску, номер кузова НОМЕР_1 та
наданні дозволу на його
перереєстрацію; зобов'язання надати
дозвіл на перереєстрацію автомобіля
VOLKSWAGEN Passat, 1994 року випуску, номер кузова
НОМЕР_1, ввезеного як гуманітарна
допомога інваліду ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, без сплати мита та інших
податків (зборів), передбачених
законодавством при імпорті
автомобілів; встановлення
двомісячного строку для виконання
даного рішення суду та подачі звіту про
його виконання.

Позивач в обґрунтування позовних вимог
вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його
батько - ОСОБА_2, який відповідно до п.42
Порядку надання автомобілів, отриманих
як гуманітарна допомога, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 07.02.2001 №128 "Про внесення змін до
Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№999 від 08.09.1997, був забезпечений
вищезазначеним автомобілем у якості
гуманітарної допомоги (свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_2 від 01.10.2004). Згідно заяви батька
позивача вказаний автомобіль
переданий з правом керування позивачу,
який проживав та зареєстрований за
адресою АДРЕСА_1, що і батько. 29.03.2005
Городоцьким МРЕВ УДАІ УМВС України в
Хмельницької області було видано
відповідний реєстраційний талон серії
НОМЕР_3 на даний автомобіль. На
звернення позивача до відповідача із
заявою про переоформлення на його ім'я
даного автомобіля отримано відповідь
(№03/03-4163 від 08.04.2014), якою відмовлено в
такому переоформленні з посиланням на
пункти 16, 41 Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№999 від 19.07.2006, зокрема, зазначив, що
після смерті інваліда автомобіль,
визнаний гуманітарною допомогою, яким
інвалід був забезпечений через головне
управління соціального захисту і
користувався менше 10 років, може бути
переданий у власність одному з членів
сім'ї інваліда за рішенням Комісії з
питань гуманітарної допомоги при
Кабінеті Міністрів України за умови
сплати податків і зборів за ставками,
діючими на день здійснення митного
оформлення автомобіля. Вважає таку
відмову необґрунтованою та
неправомірною, оскільки, в силу ст.58
Конституції України, до даних
правовідносин не можна застосовувати
Порядок забезпечення інвалідів
автомобілями, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 19.07.2006
№999, у зв'язку з чим просить позов
задовольнити, визнати протиправною
відмову та зобов'язати відповідача
надати дозвіл на перереєстрацію
вказаного вище автомобіля без сплати
мита та інших податків (зборів),
передбачених законодавством при
імпорті автомобілів.

Позивач в судове засідання не з'явився,
належним чином повідомлений про дату,
час та місце судового розгляду. 19.05.2014
до суду надійшла заява позивача
(вх.№14589 від 19.05.2014), відповідно до якої
справу просить розглянути без його
участі, позовні вимоги підтримує
повністю з підстав викладених у
позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду. В поданих письмових
запереченнях (вх.№14651 від 19.05.2014) в
задоволенні позовних вимог просить
відмовити, а справу розглянути без його
участі. Забезпечення автомобілем гр.
ОСОБА_2 здійснювалось у 2005 (реєстрація в
органах МРЕВ - 29.03.2005), відповідно до
Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 08.09.1997 №999 (постанова втратила
чинність). 09.08.2006 набрав чинності
Порядок забезпечення інвалідів
автомобілями, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 19.07.2006
№999. Зазначає, що за загальним правилом,
нормативні акти в часі мають пряму дію,
що передбачає застосування акту у
зв'язку з юридичними фактами, що
виникли після введення його в дію.
Смерть громадянина - юридичний факт, з
яким пов'язано виникнення, зміна або
припинення певних правовідносин, які
регулюються чинними
нормативно-правовими актами. Тому до
зазначених правовідносин має
застосовуватися Порядок забезпечення
інвалідів автомобілями, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 19.07.2006, чинний на момент смерті
гр.ОСОБА_2.

Представник третьої особи на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Управління державної автомобільної
інспекції УМВС України в Хмельницькій
області, в судове засідання не з'явився,
належним чином повідомлений про дату,
час та місце судового розгляду. 26.05.2014
до суду надійшла заява представника
третьої особи на стороні відповідача
(вх.№15472 від 26.05.2014), відповідно до якої
просить розгляд справи провести за
відсутності представника третьої
особи на стороні відповідача, в
задоволенні позову просить відмовити.

Відповідно до ч.4 ст.122 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), особа, яка бере
участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

З врахуванням викладеного, суд вважає
за можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження.

Відповідно до ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС
України у зв'язку з неявкою в судове
засідання осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
по справі не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази в їх взаємному зв'язку і
сукупності суд вважає, що позовні
вимоги не належать до задоволення на
підставі наведеного нижче.

Суд встановив, що ОСОБА_2 у 2005 році
(реєстрація в органах МРЕВ - 29.03.2005) був
забезпечений автомобілем марки VOLKSWAGEN
Passat, 1994 року випуску, номер кузова
НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_4,
ввезеного як гуманітарна допомога, що
підтверджується копіями свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_2, реєстраційного талону НОМЕР_3.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2, батько позивача
(копія свідоцтва про народження
НОМЕР_5), помер, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_6, в зв'язку з чим у 2014 року позивач
звернувся до відповідача із заявою про
перереєстрацію на його ім'я вказаного
вище автомобіля.

Департамент соціального захисту
населення Хмельницької обласної
державної адміністрації листом від
08.04.2014 №03/03-4163 відмовив в
переоформленні автомобіля з
посиланням на пункти 16, 41 Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 19.07.2006 №999,
зокрема, зазначено, що після смерті
інваліда автомобіль, визнаний
гуманітарною допомогою, яким інвалід
був забезпечений через головне
управління соціального захисту і
користувався менше 10 років, за бажанням
членів його сім'ї може бути переданий
їм у власність безоплатно. Автомобіль,
яким інвалід користувався менша ніж 10
років, після смерті інваліда може
залишитись у користуванні його сім'ї
безоплатно, якщо в ній є інвалід, який
має підстави для забезпечення
автомобілем на час смерті інваліда або
протягом не більше 6 місяців з дня його
смерті, відповідно до цього Порядку.
Після смерті інваліда автомобіль,
визнаний гуманітарною допомогою, яким
інвалід був забезпечений через головне
управління соціального захисту і
користувався менше 10 років, може бути
переданий у власність одному із членів
сім'ї інваліда за рішенням Комісії з
питань гуманітарної допомоги при
Кабінеті Міністрів України за умови
сплати податків і зборів за ставками,
діючими на день здійснення митного
оформлення автомобіля.

Факт проживання позивача з ОСОБА_2
підтверджується наявною в матеріалах
справи довідкою Бедриковецької
сільської ради Городоцького району
Хмельницької області від 24.04.2014 №04-12/465.

Вирішуючи питання набуття позивачем
права на перереєстрацію автомобіля та
визначаючи норму права, яку належить
застосувати до спірних правовідносин,
суд враховує наступне.

Згідно ч.1 ст.58 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.
Офіційне тлумачення вказаного
положення Конституції України
міститься в рішенні Конституційного
Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99,
відповідно до п.2 якого дію
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

Порядок забезпечення інвалідів
автомобілями від 08.09.1997 №999
затверджений у зв'язку з прийняттям
законів України від 22.12.1995 №488 "Про
внесення змін і доповнень до Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" та від
06.06.1996 №230 "Про внесення змін і
доповнень до Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", з метою впорядкування
забезпечення автомобілями різних
категорій інвалідів і спрямований на
захист інтересів інвалідів.

Відповідно до п.37 Порядку від 08.09.1997 (у
редакції, чинній на час прийняття
рішення про надання спірного
автомобіля інваліду) після смерті
інваліда автомобіль, яким він був
забезпечений безплатно або на
пільгових умовах, залишається його
сім'ї та знімається з обліку в органах
соціального захисту населення.

Статтею 5 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України) встановлено, що акти
цивільного законодавства регулюють
відносини, які виникли з дня набрання
ними чинності. Акт цивільного
законодавства не має зворотної дії у
часі, крім випадків, коли він пом'якшує
або скасовує цивільну
відповідальність особи. Якщо цивільні
відносини виникли раніше і
регулювалися актом цивільного
законодавства, який втратив чинність,
новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав та обов'язків,
що виникли з моменту набрання ним
чинності.

Визнання закону таким, що втратив
чинність, припиняє його дію в повному
обсязі.

Приписами ч.4 ст.4 ЦК України визначено,
що актами цивільного законодавства є
також постанови Кабінету Міністрів
України.

Водночас, Порядок від 08.09.1997 визнаний
таким, що втратив чинність на підставі
постанови Кабінету Міністрів України
від 19.07.2006 №999, якою затверджено новий
Порядок забезпечення інвалідів
автомобілями, відповідно до п.41 якого,
після смерті інваліда, дитини-інваліда
автомобіль, визнаний гуманітарною
допомогою, яким інвалід був
забезпечений через головне управління
соціального захисту і користувався
менше ніж 10 років, може бути переданий у
власність одному з членів сім'ї
інваліда за рішенням Мінсоцполітики за
умови сплати податків і зборів за
ставками, діючими на день здійснення
митного оформлення автомобіля, які
повинні бути сплачені членом сім'ї
померлого інваліда, дитини-інваліда
протягом шести місяців з дня смерті
інваліда. Контроль за дотриманням
зазначеного строку здійснюється
головним управлінням соціального
захисту чи управлінням виконавчої
дирекції. У разі несплати членом сім'ї
інваліда податків і зборів
(обов'язкових платежів) автомобіль
повертається (вилучається) головному
управлінню соціального захисту або
управлінню виконавчої дирекції після
закінчення шестимісячного строку з дня
смерті інваліда.

Отже, питання про вилучення після
смерті інваліда, який помер,
автомобіля, отриманого ним як
гуманітарна допомога, повинно
вирішуватись на підставі
нормативно-правових актів, чинних на
час смерті інваліда, так як суд вирішує
питання не про права інваліда, який був
забезпечений автомобілем, а про права
інших осіб, після смерті інваліда.

Враховуючи викладене суд приходить до
висновку, що права та обов'язки у членів
сім'ї інваліда щодо спірного
автомобіля виникли після його смерті, а
не в момент забезпечення інваліда
автомобілем, застосуванню до спірних
правовідносин підлягає Порядок від
19.07.2006, і, відповідно, позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
16.01.2013 (справа №6-153цс12) та відображена у
висновках Верховного Суду України від
01.07.2013.

Згідно із ч.1 ст.244-2 КАС України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Згідно ст.19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст.ст.11, 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86
цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

З врахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги є не обґрунтованими, не
підтвердженими належними доказами та
не підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Керуючись ст.ст.6, 7, 8, 9, 11, 12, 14, 41, 71, 86, 94,
104, 122, 158-163, 167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 -
відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/ "Згідно з оригіналом"
Суддя Д.Л. Фелонюк