Справа № 2а-186/10/0770
Суддя: Калинич Я. М.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року м. Ужгород№ 2а-186/10/0770

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючої - судді Калинич Я.М.

при секретарі судового засідання -
Нагорна Л.І.

за участю: представники сторін не
з'явились,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Римарук Оксани
Іванівни - суб'єкта владних повноважень
- керівника відділу Ужгородської
міжрайонної державної податкової
інспекції у Закарпатській області,
Ужгородської міжрайонної державної
податкової інспекції у Закарпатській
області (третя особа на стороні
позивача, яка заявляє самостійні
вимоги - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Турбаза
«Циганівці») про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовом до Римарук Оксани Іванівни -
суб'єкта владних повноважень -
керівника відділу Ужгородської
міжрайонної державної податкової
інспекції у Закарпатській області,
Ужгородської міжрайонної державної
податкової інспекції у Закарпатській
області (третя особа на стороні
позивача, яка заявляє самостійні
вимоги - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Турбаза
«Циганівці»), в якій просить:

1.Визнати дії суб'єкта владних
повноважень Римарук О.І., яка відмовила
у видачі документів перевірки
неправомірними, зобов'язати її
виконувати Закон України «Про державну
податкову службу» та пункт 15
«Положення про порядок подання та
розгляду скарг платників податків
державними податковими
адміністраціями».

2.Зобов'язати Римарук О.І. надати
представнику ТОВ «Турбаза «Циганівці»
акт для проходження технічного огляду
автотранспорту позивача.

3.Зобов'язати відповідача не чинити
штучних перешкод ТОВ «Турбаза
«Циганівці» в законній
підприємницькій діяльності.

4.Встановити наявність чи відсутність
компетенції суб'єкта владних
повноважень, в випадку необхідності
допустити заміну первинного
відповідача.

Заявлені позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що багаторазово,
письмово та усно, будучи керівником ТОВ
«Турбаза «Циганівці» звертався
особисто та уповноважені ТОВ «Турбаза
«Циганівці» особи до Ужгородської МДПІ
з клопотанням про надання інформації,
необхідної для захисту законних прав.
Зазначає, що клопотання були
задоволені, дозволено ознайомитись із
матеріалами перевірок. 25.01.2010 року
представник ТОВ «Турбаза «Циганівці»
звернувся до відповідача про
ознайомлення із складеним
відповідачем актом та матеріалами
перевірок, однак надати акт та
матеріали перевірки ТОВ «Турбаза
«Циганівці» відповідач категорично
відмовилась. Такі матеріали перевірки
необхідні були ТОВ «Турбаза
«Циганівці» для проходження щорічного
технічного огляду автотранспорту. Без
таких матеріалів позивачу не видають
довідку, необхідну для проходження
щорічного технічного огляду
автотранспорту. Вважає такі дії
відповідача незаконними, що порушують
закон України «Про державну податкову
службу».

В судове засідання представник
позивача не з'явився, однак в
прохальній частині позовної заяви
просить у разі його відсутності
розглянути справу в порядку письмового
провадження.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, однак такі були належним
чином повідомлені про дату, час та
місце судового засідання. Відповідач
свою позицію щодо адміністративного
позову виклав у поданих письмових
запереченнях. Відповідно до таких,
заперечують проти позову в повному
обсязі та просять відмовити у
задоволенні такого.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився. Причини своєї
неявки суду не повідомив, клопотань про
відкладення розгляду справи до суду не
подавав.

Отже, судом вжито достатніх заходів
щодо належного повідомлення сторін про
відкриття провадження, про дату, час і
місце судового розгляду даної
адміністративної справи, та справа
розглянута за відсутності
представників сторін, на підставі
наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до частини 1 статті 41 КАС
України у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень КАС України розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється. А оскільки сторони в
судове засідання не з'явилися,
фіксування судового процесу не
здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
приходить до наступного висновку.

Стаття 19 Конституції України визначає,
що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. Відповідно до ч. 2 ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією або законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Оцінюючи правомірність дій та рішень
відповідачів, суд керується
критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, які певною мірою відображають
принципи адміністративної процедури,
яких повинні дотримуватися суб'єкти
владних повноважень при реалізації
дискреційних повноважень.

Так, відповідно вимог ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що жодного
документально - підтвердженого доказу
та будь-яких інших фактичних даних про
те, що позивач звертався з вимогою до
відповідача надати йому матеріали
перевірки та складеного акту за її
результатами немає.

Згідно п.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких грунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно п.2 ст.71 КАС України, якого
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином дані норми не суперечать
одна одній, оскільки ч.2 ст.71 КАС України
тільки покладає обов'язок суб'єкта
владних повноважень довести
правомірність свого рішення, дії чи
бездіяльності і не звільняє іншу
сторону від доказування своєї правоти,
в іншому випадку це протирічило б
основним принципам судочинства.

Судом встановлено, що у випадку коли
особа, яка перебуває на обліку у
податковій інспекції звертається з
проханням надати матеріали перевірки
(в т.ч. акт перевірки або будь-які інші
документи), дане звернення
реєструється у встановленому законом
порядку з відміткою вхідного
реєстраційного номеру та дати
реєстрації (поступлення до органу) в
спеціальному журналі вхідної
кореспонденції.

Так, в матеріалах справи міститься
належним чином завірена копія такого
журналу Ужгородської МДПІ за 25.02.2010
року, де чітко видно, що звернень від
позивача до відповідача не надходило.

Також суд звертає увагу, що зі змісту
позовної заяви не вбачається, які саме
документи не були надані Римарук О.І., а
саме номер та дата акта перевірки та
інші реквізити матеріалів справи, які
необхідні позивачу для захисту його
законних прав та інтересів.

Позивачем зазначено, що він
неодноразово письмово звертався з
клопотанням надати інформацію,
необхідну для захисту законних прав,
проте до матеріалів справи не додано
жодного підтверджуючого доказу,
зокрема оригіналу (копії) даних
письмових клопотань (звернень) з
відміткою вхідного номеру
Ужгородської МДПІ.

Статтею 106 КАС України зазначено, що на
підтвердження обставин, якими
обґрунтовуються позовні вимоги,
позивач зазначає докази, про які йому
відомо і які можуть бути використані
судом.

Пунктом 14 статті 10 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»
передбачено, що однією із функцій
державних податкових інспекцій в
районах, містах без районного поділу,
районах у містах, міжрайонні та
об'єднані державні податкові інспекції
є розгляд звернень громадян,
підприємств, установ і організацій з
питань оподаткування та, в межах своїх
повноважень, з питань валютного
контролю, а також скарги на дії
посадових осіб державних податкових
Інспекцій в порядку, встановленому
законом, здійснюють апеляційні
процедури узгодження податкових
зобов'язань.

Статтею 13 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні»
встановлено, що посадові особи органів
державної податкової служби
зобов'язані дотримуватись Конституції
і законів України, інших нормативних
актів, прав та охоронюваних законом
інтересів громадян, підприємств,
установ, організацій, забезпечувати
виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій та
повною мірою використовувати надані їм
права.

У зв'язку з вищенаведеним, суд не вбачає
жодних порушень чинного законодавства
з боку Ужгородської МДПІ, зокрема
суб'єктом владних повноважень -
керівником відділу Ужгородської МДПІ
Римарук Оксаною Іванівною.

За наведених обставин, позовні вимоги є
безпідставним, факти викладені в
позовній заяві не відповідають
дійсності, обставини на які
посилається позивач як на підставу
своїх вимог не підтверджені жодним
належним чином оформленими доказами,
відповідачем спростовані повністю, а
відтак не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 94, 160, 163, 256
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Римарук Оксани
Іванівни - суб'єкта владних повноважень
- керівника відділу Ужгородської
міжрайонної державної податкової
інспекції у Закарпатській області,
Ужгородської міжрайонної державної
податкової інспекції у Закарпатській
області (третя особа на стороні
позивача, яка заявляє самостійні
вимоги - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Турбаза
«Циганівці») про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії - відмовити повністю.

2. Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, встановлені ст. 186 КАС України.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України -
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови (копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції).

СуддяЯ.М. Калинич