Справа № 2а-6014/11/1070
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Бистрик Г.М.
У Х В А Л А

Іменем України

15 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Оксененка О.М.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою відповідача Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 19 січня 2012
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області про
визнання приписів нечинними,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2011 року позивачі ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 звернулися в суд з
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області про
визнання приписів Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області від 31.11.2011
року № 14.2 та № 15.2 про усунення порушень
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
шляхом знесення самовільно
збудованого гаражу нечинними.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 19 січня 2012
року вимоги позивачів задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального права,
та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні вимог позивачів.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, учасників судового
засідання, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, наданим доказам
дав правильну правову оцінку і прийшов
до обґрунтованого висновку про
задоволення вимог позивачів.

Апелянт свої вимоги обґрунтовує тим, що
в серпні 2008 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області проведено перевірку
позивачів з питань дотримання вимог
містобудівного законодавства щодо
будівництва гаражів по вул.
Леваневського, 68 у м. Білій Церкві, якою
встановлено факт самовільного
будівництва гаражів в охоронній зоні
водопроводу Ф500 і електрокабеля 10кВт та
без дозволу інспекції, що є порушенням
вимог ст.ст. 23, 29 Закону України «Про
планування та забудову територій», а
також винесено постанови від 14.08.2008
року про притягнення до
адміністративної відповідальності та
видано приписи з вимогами отримати
дозволів на будівництво згідно чинного
законодавства або знести гараж. У
подальшому, в листопаді 2011 року
фахівцями інспекції були проведені
повторні перевірки та встановлені ті ж
самі порушення, внаслідок чого 16.01.2011
року інспекцією були винесені приписи
про знесення самовільно збудованих
гаражів в термін до 15 грудня 2011 року.

На думку відповідача, спірні приписи
відповідають вимогам законодавства,
оскільки під час перевірок встановлено
порушення вимог містобудівного
законодавства.

З матеріалів справи вбачається, та
встановлено судом першої інстанції, що
рішенням десятої сесії п'ятого
скликання Шкарівської сільської ради
Білоцерківського району Київської
області від 14.01.2007 року погоджено
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 безкоштовну передачу
земельних ділянок площею по 0,01 га для
будівництва та обслуговування жилих
будинків, господарських будівель та
споруд (присадибна ділянка), особистого
селянського господарства, садівництва,
дачного, гаражного будівництва
громадянам, та зобов'язано одержані
земельні ділянки у приватну власність
використовувати за цільовим
призначенням та суворо дотримуватись
вимог Земельного кодексу України.

До одержання Державного акту на право
приватної власності на землю,
громадяни користуються цим рішенням.

Рішенням тринадцятої сесії п'ятого
скликання Шкарівської сільської ради
Білоцерківського району Київської
області від 25.07.2008 року № 13-398 земельні
ділянки площею по 0,01 га, передані у
власність позивачам.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 08.09.2008 року отримали
Державні акти на право власності на
земельні ділянки площею по 0,0100 га у
межах Шкарівської сільської ради,
цільове призначення яких для гаражного
будівництва, та в подальшому збудовано
один багатомісний гараж розмірами 16 м х
18 м.

У серпні 2008 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області були проведені
перевірки з питань дотримання ОСОБА_3
та ОСОБА_4 вимог містобудівного
законодавства, якими встановлено
порушення ними вимог ст.ст. 23, 29 Закону
України «Про планування та забудову
територій», а саме самовільно
збудовані гаражі в охоронній зоні
водопроводу Ф500 і електрокабеля 10кВт та
без дозволу на виконання будівельних
робіт.

Стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 13.08.2008 року
були складені протоколи про порушення
вимог містобудівного законодавства та
постановами по справі про
адміністративне правопорушення від
14.08.2008 року № 24/2 та № 25/2 притягнуто їх
до адміністративної відповідальності
у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн., які
ними було сплачено в добровільному
порядку.

Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області 14.08.2008 року стосовно
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були винесені приписи
№ 2 та № 3, якими приписано отримати
дозвіл на будівництво згідно чинного
законодавства або знести гаражі в
термін до 01.10.2008 року.

Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області 16.11.2011 року були
винесені приписи № 14.2 та № 14.5 про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил, якими
вимагалося знести самовільно
збудовані гаражі в термін до 15 грудня
2011 року.

Вирішуючи правомірність спірних
приписів, колегія суддів зважає на
наступні обставини справи.

Відповідно до статті 31 Закону України
«Про планування і забудову території»
(в редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) Державний
контроль за плануванням, забудовою та
іншим використанням територій
здійснюється спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади з
питань містобудування та архітектури,
відповідними спеціально
уповноваженими органами з питань
містобудування та архітектури,
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією України та її
територіальними органами, а також
іншими спеціально уповноваженими
органами виконавчої влади.

Частина 2 статті 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
визначає, що Державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Згідно до пунктів 1, 2 «Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю»,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 року № 553,
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами (далі -
інспекції).

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за дотриманням:
1) вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції; 2) порядку
здійснення авторського і технічного
нагляду, ведення загального та (або)
спеціальних журналів обліку виконання
робіт (далі - загальні та (або)
спеціальні журнали), виконавчої
документації, складення актів на
виконані будівельно-монтажні та
пусконалагоджувальні роботи; 3) інших
вимог, установлених законодавством,
будівельними нормами, правилами та
проектною документацією, щодо
створення об'єкта будівництва.

Згідно з частиною четвертою статті 41
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» посадові
особи інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки, зокрема, мають право:
безперешкодного доступу до місць
будівництва об'єктів; складати
протоколи про вчинення правопорушень,
акти перевірок та накладати штрафи
відповідно до закону; видавати
обов'язкові для виконання приписи щодо:
а) усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил; б) зупинення
підготовчих та будівельних робіт, які
виконуються без реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт; проводити
перевірку відповідності виконання
підготовчих та будівельних робіт
вимогам державних будівельних норм,
стандартів і правил, затвердженим
проектним вимогам, рішенням, технічним
умовам, своєчасності та якості
проведення передбачених
нормативно-технічною і проектною
документацією зйомки, замірів,
випробувань, а також ведення журналів
робіт, наявності у передбачених
законодавством випадках паспортів,
актів та протоколів випробувань,
сертифікатів та іншої документації.

Зазначеними вище правовими нормами,
передбачено право посадових осіб
інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки залучати до
проведення перевірок представників
центральних і місцевих органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, громадських
організацій (за погодженням з їх
керівниками), фахівців
науково-дослідних,
дослідно-конструкторських, експертних
та проектних установ; одержувати в
установленому законодавством порядку
від органів виконавчої влади, органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ та організацій, фізичних осіб
інформацію та документи, необхідні для
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю;
вимагати у випадках, визначених
законодавством, вибіркового розкриття
окремих конструктивних елементів
будинків і споруд, проведення зйомки і
замірів, додаткових лабораторних та
інших випробувань будівельних
матеріалів, виробів і конструкцій.

Згідно з частиною першою статті 38
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» у разі
виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта, перебудова якого з
метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа відповідної
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
видає особі, яка здійснила (здійснює)
таке будівництво, припис про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил з
визначенням строку для добровільного
виконання припису. У разі якщо особа в
установлений строк добровільно не
виконала вимоги, встановлені у приписі,
інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю
подає позов до суду про знесення
самочинно збудованого об'єкта та
компенсацію витрат, пов'язаних з таким
знесенням.

Колегія суддів зауважує, що зазначена
норма передбачає обов'язкову умову
видання припису - виявлення факту
самочинного будівництва об'єкта,
перебудова якого з метою усунення
істотного відхилення від проекту або
усунення порушень законних прав та
інтересів інших осіб, істотного
порушення будівельних норм є
неможливою.

Апелянтом не надано доказів, на
підтвердження факту порушення
законних прав та інтересів інших осіб -
власників інженерних мереж.

Чинним законодавством України
передбачено право забудовника на
узаконення самочинного будівництва
шляхом оформлення відповідних
дозвільних документів та проектної
документації на будівництво, усунення
допущених порушень будівельних норм і
правил під час будівництва об'єкта,
виконання інших вимог, встановлених
чинним законодавством, проте рішення
про знесення самочинно збудованих
об'єктів приймається як остаточний
засіб, коли забудовник не може в
установлений строк усунути допущені
ним порушення.

Земельні ділянки позивачів
використовується на підставі
правовстановлюючих документів,
передбачених ст.ст. 125, 126 Земельного
кодексу України.

У висновку № 442 від 14.04.2008 року про
погодження технічної документації та
наявні обмеження на використання
земельних ділянок Начальника відділу
містобудування, архітектури, ЖКГ та
розвитку інфраструктури, інформація
щодо проходження по земельним ділянкам
позивачів труби водовідводу та
електрокабеля, а також наявні
обмеження щодо її використання з цього
приводу відсутні.

В матеріалах справи відсутні докази, що
об'єкт самовільного будівництва
збудований з істотними порушеннями
будівельних норм, й усунення порушень
можливе лише шляхом знесення об'єкта.

На підтвердження своєї позиції,
відповідачем не надано витяг з
технічної документації проектів
будівництва трубопроводу холодного
водопостачання діаметром 500 мм та
прокладення кабельної лінії напругою 10
кВт, доказів наявності на земельних
ділянках позивачів охоронних зон
проходження магістралей трубопроводу
холодного водопостачання діаметром 500
мм та кабельної лінії напругою 10 кВт.

Обґрунтування вимог апеляційної
скарги не заслуговують на увагу,
оскільки відсутні належним чином
встановлені факти істотного порушення
будівельних норм і стандартів та
порушення інтересів інших осіб, у
зв'язку з чим суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
спірні приписи є протиправними та
підлягають скасуванню.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд першої інстанції вірно застосував
норми матеріального та процесуального
права, правову позицію з приводу яких
аргументовано виклав в мотивувальній
частині оскаржуваного апелянтом
рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 201 - 204 КАС України.

Оскаржуване судове рішення в межах
вимог апеляційної скарги ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 200,
205, 206, 212, 254, КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області - залишити без
задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 19 січня 2012
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено
22.05.2014 року.

Головуючий суддя:
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Оксененко О.М.

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Оксененко О.М.