Справа № 820/7117/14
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2014 р.
№ 820/7117/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Заічко
О.В., розглянувши у порядку
скороченого провадження
адміністративну справу за
адміністративним позовом

Управління Пенсійного фонду України в
Червонозаводському районі м.Харкова
до Товариства з обмеженою
відповідальністю СП "Російський
підшипник" про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Управління Пенсійного фонду
України в Червонозаводському районі
м.Харкова, звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю СП "Російський
підшипник", в якому просить суд
стягнути з відповідача суму фінансової
санкції за неподання відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку у строки,
визначені законодавством, у розмірі 170
грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що за несвоєчасне подання
звітності до органів Пенсійного фонду
ТОВ СП "Російський підшипник" страхових
внесків на підставі п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
підприємству нарахована фінансова
санкція на суму 170,0 грн., яка
відповідачем не сплачена. У зв'язку із
чим просив позовні вимоги
задовольнити.

Ухвалою суду від 18 квітня 2014 року
відкрито скорочене провадження по
справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України,
суддя розглядає справу в порядку
скороченого провадження одноособово,
без проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.

Фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
згідно до вимог ст.41 КАС України.

Копія ухвали про відкриття скороченого
провадження від 18 квітня 2014 року була
надіслана відповідачу рекомендованим
листом зі зворотнім повідомленням за
адресою, внесеною до відповідного
державного реєстру.

Конверт із повідомленням разом з
вищезазначеною ухвалою повернулись до
суду 27.05.2014 року з відміткою "за
закінченням терміну зберігання", тобто
ухвала не вручена адресату з
незалежних від суду причин.

Враховуючи положення ч.11 ст.35 КАС,
оцінивши повідомлені позивачем
обставини, дослідивши матеріали
справи, приходить до висновку про
задоволення позову, виходячи з
наступного.

За матеріалами справи судом
встановлено, що Товариство з обмеженою
відповідальністю СП "Російський
підшипник" зареєстроване як платник
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в управлінні Пенсійного
фонду України в Червонозаводському
районі м. Харкова за реєстраційним
номером № 5375.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування визначені
Законом України № 1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", а також Інструкцією "Про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України",
затвердженою Постановою правління
Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №
21-1.

Згідно статті 17 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" страхувальник
(роботодавець та інші особи, які
відповідно до цього Закону сплачують
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування)
зобов'язаний нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

У відповідності до ст. 12 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", у період до перетворення
Пенсійного фонду України в
неприбуткову самоврядну організацію
він функціонує як центральний орган
виконавчої влади на підставі норм
цього Закону (крім норм, зазначених в
абзаці шостому пункту 1 цього розділу)
та Положення про Пенсійний фонд
України, яке затверджує Президент
України. Бюджет Пенсійного фонду
України в зазначений період затверджує
Кабінет Міністрів України.

Згідно зі ст. 1 Положення про Пенсійний
фонд України, затвердженого Указом
Президента України від 1 березня 2001
року № 121/2001 з наступними змінами та
доповненнями, Пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади,
що здійснює керівництво та управління
солідарною системою
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, провадить
збір, акумуляцію та облік страхових
внесків, призначає пенсії та готує
документи для їх виплати, забезпечує
своєчасне і в повному обсязі
фінансування та виплату пенсій,
допомоги на поховання, інших
соціальних виплат, які згідно із
законодавством здійснюються за
рахунок коштів Пенсійного фонду
України, здійснює контроль за цільовим
використанням коштів Пенсійного фонду
України.

Згідно ст. 15 Положення, Пенсійний фонд
України здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку головні
управління Пенсійного фонду України в
областях, містах Києві, Севастополі, та
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах.

У відповідності до п. 5 ст. 4 вказаного
Положення, Пенсійний фонд України
відповідно до покладених на нього
завдань організовує, координує та
контролює роботу органів Пенсійного
фонду України щодо, зокрема,
забезпечення додержання
підприємствами, установами,
організаціями та громадянами
законодавства про пенсійне
забезпечення; забезпечення збирання та
акумулювання страхових внесків, інших
надходжень до бюджету Пенсійного фонду
України відповідно до законодавства;
стягнення у передбаченому
законодавством порядку своєчасно не
сплачених сум збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування;
призначення і виплати пенсій;
забезпечення повного та своєчасного
фінансування витрат на виплату пенсій,
допомоги на поховання та інших
соціальних виплат, що здійснюються за
рахунок коштів Пенсійного фонду
України.

Відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» постановою правління
Пенсійного фонду України від 19.12.2003
року № 21-1 затверджено «Інструкцію про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України»
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 16.01.2004 за № 64/8663 (надалі -
Інструкція від 19.12.2003 року № 21-1) набрала
чинності 27 січня 2004 року.

Вказана Інструкція від 19.12.2003 року № 21-1
визначає процедуру реєстрації та
обліку платників внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, обчислення і сплати
страхових внесків та інших платежів до
бюджету Пенсійного фонду України
підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форм
власності, виду діяльності і
господарювання та фізичними особами,
нарахування і сплати фінансових
санкцій та пені, подання
страхувальниками звітності
управлінням Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах.

Згідно з вимогами п.п. 6 п. 2 ст. 17 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" № 1058-ІУ
від 09.07.2003 року, із змінами та
доповненнями, страхувальник
зобов'язаний нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески до
Пенсійного фонду.

Пунктом 6 ст. 20 зазначеного Закону
передбачено, що страхувальник
зобов'язаний сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітній період, не пізніше, ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду. Відповідно
до Інструкції нараховані за
відповідний базовий звітній період
страхові внески сплачуються
платниками шляхом перерахування
безготівкових сум з їх банківських
рахунків не пізніше ніж через 20
календарних днів із дня закінчення
цього базового періоду незалежно від
виплати заробітної плати (доходу), на
суми яких нараховуються страхові
внески. Базовим звітнім періодом є
календарний місяць (п. п. 5.1.4.
Інструкції).

Судом встановлено, що у встановлений
строк відповідачем не сплачено
страховий внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до п. 9.3.2. Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
територіальними органами Пенсійного
фонду, накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.

При застосуванні штрафів, зазначених у
цьому підпункті, приймається одне
рішення після сплати (погашення) у
повному обсязі недоїмки окремо за
кожний базовий звітний період
незалежно від кількості випадків
сплати за вказаний період.

Відповідно до п. 9.3.5. Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою або
подання недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та іншої
звітності, передбаченої
законодавством, до органів Пенсійного
фонду накладається штраф у розмірі 10
відсотків суми страхових внесків, які
були сплачені або підлягали сплаті за
відповідний звітний період, за кожний
повний або неповний місяць затримки
подання відомостей, звітності, але не
менше десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, а в разі
повторного протягом року такого
порушення - у розмірі 20 відсотків
зазначених сум та не менше 20
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

При цьому складається рішення у
відповідності з додатком 17 до п.9.3.5
пункту 9.3 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Відповідно до п.9.1. Інструкції до
страхувальників за порушення норм
законодавства про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
застосовуються фінансові санкції
відповідно до повноважень, якими
органи Пенсійного фонду були наділені
до 1 січня 2011 року.

За несвоєчасне подання звітності до
органів Пенсійного фонду ТОВ СП
"Російський підшипник" страхових
внесків на підставі п.5 ч. 9 ст.106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
позивачем нарахована фінансова
санкція на загальну суму 170,00 грн.

Рішення № 130/11 від 21.04.2005 року було
направлене відповідачу листом з
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення, що
підтверджується копією конверта (а.с.
5-6).

Рішення відповідачем не було оскаржено
у терміни передбачені законодавством
та до цього часу не сплачено, отже
рішення позивача не є зміненим,
відкликаним чи скасованим.

Частиною 1 ст. 138 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що предметом доказування
є обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги чи заперечення або які
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропущення строку для
звернення до суду тощо) та які належить
встановити при ухваленні судового
рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми
процесуального права та зважаючи на те,
що вимогами заявленого позову є
стягнення фінансових санкцій,
предметом доказування у даній справі
мають бути обставини, які свідчать про
наявність підстав, з якими закон
пов'язує можливість стягнення
фінансових санкцій у судовому порядку,
встановлення факту його сплати у
добровільному порядку або
встановлення відсутності такого факту
тощо. При цьому, питання правомірності
нарахування недоїмки та застосування
фінансових санкцій не може бути
предметом доказування у даній справі,
оскільки рішення суб'єкта владних
повноважень, якими визначено недоїмку,
застосовано фінансові санкції та пеня,
не є предметом вказаного позову, а отже
суд не має процесуальних повноважень у
межах розгляду даної справи
здійснювати їх правовий аналіз.

Таким чином, враховуючи, що станом на
час розгляду справи рішення № 130/11 від
21.04.2005 року не оскаржене, не скасоване,
суму фінансової санкції не сплачено,
доказів незаконності цих рішень
відповідачем до суду не надано, воно є
чинним.

Враховуючи викладене вище, беручи до
уваги той факт, що відповідно до ч.1 ст.71
КАС України, кожна сторона належними і
достатніми доказами повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а відповідач
належними доказами не довів факту
погашення заборгованості у розмірі 170,00
грн., суд вбачає достатньо підстав для
задоволення позову.

Відповідно ч.4 ст.94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа судові
витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 94, 160, 161, 162, 163, 167,183-2, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Харківський окружний
адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Червонозаводському районі м.Харкова
до Товариства з обмеженою
відповідальністю СП "Російський
підшипник" про стягнення
заборгованості - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю СП "Російський
підшипник" (, юридична
адреса: 61001, м. Харків, вул. Руставелі, б.
10/15) на користь управління Пенсійного
фонду України в Червонозаводському
районі міста Харкова (61140, м.Харків, вул.
1-ї Кінної Армії, б. 15; р/р 95 в ВАТ
ХОУ "Державний ощадний банк України"
МФО 351823, код 22682342) заборгованість з
фінансових санкцій по внесках на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в загальному розмірі 170,00
грн. (сто сімдесят гривень ).

Постанова, крім випадків її оскарження
в апеляційному порядку, є остаточною та
підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строків для подачі
апеляційної скарги, в порядку
встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя
Заічко О.В.