Справа № 809/1493/13-а
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 р.
Справа № 876/9906/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Носа С. П.,

суддів -
Клюби В. В., Хобор Р. Б.;

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу підприємства «Представництво
місії - Всеукраїнської видавничої
православної місії» на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 30 травня 2013
року в справі за позовом державної
податкової інспекції в м.
Івано-Франківську до підприємства
«Представництво місії - Всеукраїнської
видавничої православної місії» про
стягнення коштів , -

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2013 року Івано-Франківським
окружним адміністративним судом
зареєстровано позовну заяву державної
податкової інспекції в м.
Івано-Франківську до підприємства
«Представництво місії - Всеукраїнської
видавничої православної місії»,
підприємства «Підприємства місії» про
стягнення з підприємства
«Представництво місії - Всеукраїнської
видавничої православної місії»
податкового боргу в сумі 11729,30 грн. з
розрахункових рахунків в банках, які
обслуговують дане товариство та за
рахунок готівки, що належить
відповідачу.

В обґрунтування вимог позовної заяви
вказано, що відповідачем в порушення
статті 16.1.4 Податкового кодексу України
не сплачені податкові зобов'язані в
розмірі 11729,30 грн.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 30
травня 2013 року позов задоволено.
Постановлено стягнути з підприємства
«Представництво місії» -
«Всеукраїнської видавничої
православної місії» користь держави
податковий борг в сумі 11729,30 грн. з
розрахункових рахунків в банках, які
обслуговують дане товариство та за
рахунок готівки, що належить
відповідачу.

Зазначену постанову мотивовано тим, що
у відповідача виник податковий борг в
результаті несплати платежів з податку
на прибуток та податку на додану
вартість.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідачем -
підприємством «Представництво місії -
Всеукраїнської видавничої
православної місії», подано апеляційну
скаргу до Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій
висловлено прохання скасувати
оскаржувану постанову та закрити
провадження в справі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначено, що документи, якими
підтверджується заборгованість
відповідача по податку на прибуток та
податку на додану вартість є
підробленими позивачем, а самої
заборгованості не існує.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не прибули, про дату,
час і місце апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином, а тому,
колегія суддів, відповідно до п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України, вважає можливим
проведення розгляду справи за їхньої
відсутності, в порядку письмового
провадження, за наявними у справі
матеріалами та на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
проаналізувавши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів не вбачає підстав для її
задоволення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Встановлено, що 14 лютого 2006 року
відповідача зареєстровано як суб'єкт
господарської діяльності - юридичну
особу та взято на податковий облік в
Івано-Франківській ДПІ.

Відповідно до розрахунку позивача
податковий борг приватного
підприємства відповідача перед
бюджетом складає 11729,30 грн. Згідно
частини 1 статті 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Пунктом 16.4.1 статті 16 Податкового
кодексу України передбачено, що
платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно пункту 14.1.175 статті 14
Податкового Кодексу податковий борг -
сума грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Пунктом 5.4.1 Кодексу передбачено, що
крім випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57
Кодексу у разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення.

Податковий борг у відповідача виник в
результаті несплати наступних
платежів з податку на прибуток та
податку на додану вартість.

Податкове зобов'язання з податку на
прибуток виникло на підставі
податкових повідомлень-рішень №
від 18 жовтня 2012 року на суму 1020,00 грн.; №
від 09 квітня 2012 року на суму 3060,00
грн.; № від 30 травня 2011 року на
суму 170,00 грн.; № /0 від 10 листопада
2010 року на суму 170,00 грн.

Податкове зобов'язання з податку на
додану вартість виникло на підставі
податкових повідомлень-рішень №
від 12 березня 2012 року на суму 6120,00 грн.
та № від 31 грудня 2010 року на суму
510,00 грн.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59
Кодексу у разі коли платник податків не
сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначену для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога надсилається
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Державною податковою інспекцією в м.
Івано-Франківську здійснено заходи
щодо погашення податкового боргу
шляхом надіслання першої податкової
вимоги № 1/2151 від 20 жовтня 2010 року, яка
була вручена представнику відповідача
27 жовтня 2010 року та другої податкової
вимоги № 2/2430 від 26 листопада 2010 року,
яку не було вручено відповідачу у
зв'язку з відсутністю посадових осіб за
адресою вул. Петрушевича, 1а, м.
Івано-Франківськ та розміщено на дошці
оголошень (повідомлень) 30 листопада 2010
року, що підтверджується актом про
неможливість вручення платнику
податків податкової вимоги № 2/2430 від 26
листопада 2010 року, проте
заборгованість перед бюджетом
відповідачем не було погашено, в
зв'язку з чим 19 березня 2010 року
Державною податковою інспекцією в
Шевченківському районі м. Львова
прийнято рішення № 38/24-0 про стягнення
коштів та продаж інших активів
платника податків в рахунок погашення
його боргу.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового
Кодексу передбачено стягнення коштів
та продаж майна платника податків
провадиться не раніше ніж через 60
календарних днів з дня надіслання
такому платнику податків вимоги.

Згідно пункту 95.3 статті 95 Кодексу
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках обслуговуючих такого
платника податків, здійснюється за
рішенням суду , яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.
Орган державної податкової служби
звертається до суду щодо надання
дозволу на погашення усієї суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків, що перебуває у
податковій заставі. Рішення суду щодо
надання вказаного дозволу є підставою
для прийняття органом державної
податкової служби рішення про
погашення усієї суми податкового
боргу. Рішення органу державної
податкової служби підписується його
керівником та скріплюється гербовою
печаткою органу державної податкової
служби. Перелік відомостей, які
зазначаються у такому рішенні,
встановлюється центральним органом
державної податкової служби.

Згідно пункту 95.4. статті 95 Податкового
Кодексу орган державної податкової
служби на підставі рішення суду
здійснює стягнення коштів у рахунок
погашення податкового боргу за рахунок
готівки, що належить такому платнику
податків.

Виходячи із змісту наведених норм та
встановлених обставин справи, суд
апеляційної інстанції констатує
вірність висновку суду першої
інстанції про наявність підстав для
задоволення позову.

Твердження апелянта про те, що
документи, якими підтверджується
заборгованість відповідача по податку
на прибуток та податку на додану
вартість є підробленими позивачем - не
відповідає фактичним обставинам
справи.

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції переконаний, що
судом першої інстанції надано належну
оцінку наявним у справі доказам, а їх
достатня кількість та взаємний зв'язок
у сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для задоволення
позову.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції визнає, що судом
першої інстанції, при вирішенні даного
публічно-правового спору, правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, тому
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу підприємства
«Представництво місії - Всеукраїнської
видавничої православної місії»
залишити без задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 30 травня 2013
року в справі № 809/1493/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
С. П.
Нос

Судді:
В. В.
Клюба

Р. Б.
Хобор