Справа № 2а-2661/10/0370
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 р.
Справа № 40626/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Обрізко І.М.

суддів
Онишкевича Т.В., Сапіги В.П

за участю секретаря судового засідання
Коцур В.К.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 06 квітня 2011
року по справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції, Головного управління
Державного казначейства України у
Волинській області про визнання
нечинними податкових повідомлень, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернулася в суд з адміністративним
позовом до Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції,
Головного правління Державного
казначейства України у Волинській
області про визнання нечинними
податкових повідомлень рішень №/0
від 09.09.2010 року, №/0 від 09.09.2010 року,
та стягнення суми бюджетного
відшкодування в розмірі 123989,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що оспорювані
податкові повідомлення-рішення є
незаконними, оскільки до бюджетного
відшкодування платником податків
внесено суми витрат, понесені у зв'язку
із придбанням товарів, які
використовуються в основній
діяльності, зокрема, приміщення,
придбане позивачем для здійснення
господарської діяльності, тобто для
облаштування магазину продовольчих
товарів та кафе. Крім цього зазначає
про недолугість доводів акту перевірки
про купівлю нерухомого майна як
громадянина, а не як фізичної особи -
підприємця, позаяк в заключній частині
договору проставлена печатка
підприємця.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 06 квітня 2011
року позовні вимоги задоволено
частково. Суд, виходячи з висновку
експертизи, податкових накладних,
платіжних доручень та акту прийому -
передачі об'єкту незавершеного
будівництва, дійшов до висновку, що
позивач правомірно включив до складу
податкового кредиту сум податку на
додану вартість, сплачених відповідно
до договору про пайову участь. Щодо
стягнення бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість, то вимога
безпідставна, так як вже було зменшено
суму бюджетного відшкодування за
листопад, грудень 2007 року, та січень 2008
року, відтак питання вже було вирішене.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, відповідачем подано
апеляційну скаргу, з якої із-за
порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідності
висновків суду обставинам справи,
просить його скасувати та постановити
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Покликання маються на те, що на момент
подання позову об'єкт будівництва не
введено в експлуатацію, договір не
продовжено, що ставить під сумнів
використання його в господарській
діяльності позивача, причому, основний
вид діяльності - торгівля. Крім того, із
узагальнюючої інформації, підприємцем
завищено заявлену суму бюджетного
відшкодування у зменшенні податкових
зобов'язань з ПДВ (червень 2010 року на
суму 123989,00 грн. та підлягає
донарахуванню ПДВ за жовтень 2007 року -
червень 2010 року в сумі 47582,00 грн.)

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення учасників
розгляду, перевіривши матеріали справи
і обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає за необхідне її
відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що за результатами
проведення виїзної позапланової
перевірки позивача з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість складено акт
№4891/17-2/НОМЕР_1 від 19.08.2010 року, на
підставі якого Луцькою ОДПІ винесено
податкові повідомлення-рішення
№/0 від 09.09.2010 року та №/0 від
09.09.2010 року.

11.10.2007 року між ТзОВ «Компанія
«ВолиньТеплоСервіс» та ОСОБА_1
укладено договір №1/36-5 про пайову
участь у фінансуванні будівництва
приміщення нежитлового призначення
під магазин продовольчих товарів. Цей
договір підписаний ТзОВ «Компанія
«ВолиньТеплоСервіс» від імені
директора Подольського О.В. та ФОП
ОСОБА_1, засвідчений печатками ТзОВ
«Компанія «ВолиньТеплоСервіс» та
підприємця ОСОБА_1

В матеріалах справи також
представлений інший примірник
договору №1/36-5 від 11.10.2007 року,
відповідно до якого в рядку «Замовник»
реквізити відсутні, засвідчений
печаткою підприємця ОСОБА_1

А тому твердження апелянта про те, що
даний договір укладався від імені
громадянина, а не фізичної особи -
підприємця до уваги колегією суддів не
беруться.

Ухвалою суду першої інстанції від
09.11.2010 року було призначено у справі
судову економічну експертизу,
проведення якої доручено Волинському
відділенню Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз.

Експертна установа провела експертизу
щодо поставлених питань та надала
висновок від 28.02.2011 року за №0967,
відповідно до якого підприємець ОСОБА_1
мала підстави для включення до
податкового кредиту у відповідних
звітних періодах сум ПДВ, нарахованих
(сплачених) у зв'язку з придбанням
товарів (робіт, послуг) у ТзОВ «Компанія
«ВолиньТеплоСервіс» за жовтень,
листопад, грудень 2007 року в сумі:
172855грн. (69133 + 51850 + 51872).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що враховуючи наявність в матеріалах
справи податкових накладних, платіжних
доручень, акту прийому-передачі
незавершеного будівництва, включення
позивачем до складу податкового
кредиту сум ПДВ, сплачених відповідно
до договору № 1/36-5 від 11.10.2007 року про
пайову участь у фінансуванні
будівництва є правомірним

Вказані обставини також
підтверджуються висновком судової
економічної експертизи від 28.02.2011 року
за №0967, а тому податкове
повідомлення-рішення від 09.09.2010 року
№/0 є протиправним та підлягає
скасуванню.

Крім того, судом встановлено, що
Луцькою ОДПІ податковим
повідомленням-рішенням №/0 від
17.10.2008 року було зменшено суму
бюджетного відшкодування за листопад,
грудень 2007 року, січень 2008 року, таким
чином питання щодо повернення
заявлених позивачем сум з державного
бюджету за період, в якому виникло
право на бюджетне відшкодування, вже
вирішувалось шляхом зменшення
заявлених сум бюджетного
відшкодування у жовтні 2008 року. Тому
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції та не
вбачає підстав для стягнення з
державного бюджету суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість в розмірі 123989 грн. 00 коп.

Що стосується тверджень апелянта про
те, що об'єкт будівництва не введений в
експлуатацію та не використовується за
цільовим призначенням, то такі є
хибними, оскільки в ході судового
розгляду справи стало відомо про те, що
об'єкт будівництва зданий таки в
експлуатацію та використовується,
зокрема як магазин продовольчих
товарів та кафе.

З огляду на наведене, доводи
апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а також відсутня
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, Львівський апеляційний
адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
залишити без задоволення, постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 06 квітня 2011
року по справі № 2а-2661/10/0370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня
виготовлення ухвали в повному обсязі,
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
І.М. Обрізко

Судді
Т.В. Онишкевич

В.П. Сапіга

Повний текст виготовлено 19.05.2014 року.