Справа № 872/10329/13
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2014 рокусправа № 2а/0470/11984/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

представників сторін:

позивача : - Душацький С.С.
(дов.від 24.03.2014 року)

відповідача: - не з'явився

третьої особи: - Іванова О.М.
(дов.від 03.03.2014 року)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Обслуговуючого
кооперативу "Мандриківська, 127"

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 19
лютого 2013 р. у справі № 2а/0470/11984/12

за позовом Обслуговуючого кооперативу
"Мандриківська, 127"

до Управління Держкомзему у м.
Дніпропетровськ Дніпропетровської
області

третя особа Державний вищий навчальний
заклад "Український державний
хіміко-технологічний університет"

про визнання нечинним рішення та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

"09" жовтня 2012 р. Обслуговуючий
кооператив "Мандриківська, 127"
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Управління Держкомзему у м.
Дніпропетровськ Дніпропетровської
області, третя особа - Державний вищий
навчальний заклад "Український
державний хіміко-технологічний
університет", в якому просив:

- визнати нечинним рішення відповідача
про відмову у проведенні державної
реєстрації договору оренди земельної
ділянки, укладеного між
Дніпропетровською міською радою та
позивачем від 16.02.2009 року та
додаткового договору до нього від
28.10.2009 року;

- зобов'язати відповідача провести
державну реєстрацію припинення права
користування Державного вищого
навчального закладу "Український
державний хіміко-технологічний
університет" на земельну ділянку
площею о,2373 га на підставі рішення
Дніпропетровської міської ради від
24.12.2008 року №223/41;

- зобов'язати відповідача провести
державну реєстрацію договору оренди
земельної ділянки, укладеного між
Дніпропетровською міською радою та
позивачем від 16.02.2009 року та
додаткового договору до нього від
28.10.2009 року.

Позовні вимоги обґрунтовані
протиправністю та безпідставністю
відмови у проведенні державної
реєстрації договору оренди, укладеного
на два роки для проектування та
будівництва багатоповерхового
житлового будинку для постраждалих від
вибуху по вул. Мандриківській, за
рахунок земель, раніше наданих
Українському державному
хіміко-технологічному університету.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 19
лютого 2013 р. у справі № 2а/0470/11984/12 в
задоволенні адміністративного позову
Обслуговуючого кооперативу
"Мандриківська, 127" до Управління
Держкомзему у м. Дніпропетровськ, третя
особа - Дніпропетровської області
Державний вищий навчальний заклад
"Український державний
хіміко-технологічний університет" про
визнання нечинним рішення та
зобов'язання вчинити певні дії, -
відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що на
момент винесення спірного рішення
відсутнє будь-яке рішення про
припинення права користування
земельною ділянкою Державним ВНЗ
"Український державний
хіміко-технологічний університет", що
обумовило правомірність та
обґрунтованість відмови у проведенні
державної реєстрації договору оренди.

Не погодившись з постановою суду,
Обслуговуючим кооперативом
"Мандриківська, 127" подано апеляційну
скаргу, згідно якої особа, яка подає
апеляційну скаргу просить скасувати
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 19
лютого 2013 р. у справі № 2а/0470/11984/12, як
таку що винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Вважає, що суд не в повному обсягу
дослідив обставини по справі. скаржник
посилається на те, що
Дніпропетровською міською радою
прийнято рішення про вилучення
земельної ділянки в Українського
державного хіміко-технологічного
університету, за погодженням з
Університетом. Дане рішення на
теперішній час є чинним та повинно бути
виконано. За таких обставин посилання
суду на відсутність рішень щодо
вилучення земельної ділянки у ВНЗ є
необґрунтованим.

Сторони по справі про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились
представники відповідача. Жодних
клопотань, повідомлень про причини
неявки до суду не надходило, підстави
відсутності представників відповідача
суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі
матеріалів, нез'явлення в судове
засідання представників відповідача
не перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено під час апеляційного
перегляду справи, відповідно до
протоколу № 46 від 16.11.2007р. Міської
комісії з питань
техногенно-екологічної безпеки та
надзвичайних ситуацій, з метою
ліквідації наслідків надзвичайної
ситуації, що сталася 13.10.2007р. у
житловому будинку № 127 по вул.
Мандриківська в м. Дніпропетровську,
прийнято рішення щодо внесення на
розгляд сесії Дніпропетровської
міської ради питання про виділення
земельної ділянки для побудови
постраждалим кооперативного будинку.

Дніпропетровська міська рада своїми
рішеннями №81/26 від 26.12.2007 року погодила
ОК «Мандриківська,127» місце
розташування багатоповерхового
житлового будинку в районі вул.
Набережна Перемоги, 40-А м.
Дніпропетровська; та від 26.03.2008р. № 176/30
надала згоду ОК «Мандриківська, 127» на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки для
розташування багатоповерхового
житлового будинку в районі вул.
Набережна Перемоги, 40-А м.
Дніпропетровська.

Рішенням «Про передачу земельної
ділянки по вул. Набережна Перемоги в
оренду за рішенням суду» № 223/41 від 24.12.08
р., розглянувши проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки,
Дніпропетровська міська рада вирішила
затвердити проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки,
складений КП «Земград»
Дніпропетровської міської ради та
умови передачі земельної ділянки,
визначені під час його погодження,
вилучити земельну ділянку площею 0.2373
га (кадастровий номер :03:231:0117), в
Українського державного
хіміко-технологічного університету і
передати її ОК «Мандриківська, 127» в
оренду строком на два роки для
проектування та будівництва
багатоповерхового житлового будинку,
за рахунок земель, раніше наданих
Українському державному
хіміко-технологічному університету.

На виконання зазначеного рішення №223/41
Дніпропетровською міською радою, як
орендодавцем та ОК «Мандриківська,127»,
як орендарем, укладено та нотаріально
завірено, договір оренди землі від
16.02.2009 р., яка знаходиться за адресою:
вул. Набережна Перемоги в районі
будинку 40А (Жовтневий район) і
зареєстрована в державному реєстрі
земель за кадастровим номером
:03:231:0117.

20.03.2012 року позивач звернувся до
Управління Держкомзему у м.
Дніпропетровську Дніпропетровської
області з листом за № 14-02 щодо
проведення державної реєстрації
договору оренди земельної ділянки.

Листом від 20.04.2012 року №7/7-274 відповідач
відмовив у здійсненні державної
реєстрації договору оренди земельної
ділянки, мотивувавши своє рішення
відсутністю документації, необхідної
для здійснення реєстрації. Крім того,
відповідач посилався на те, що згідно
інформації, що наявна в Управлінні
Держкомзему у м. Дніпропетровську
Дніпропетровської області, земельна
ділянка (кадастровий номер
:03:231:0117) входить до складу земель,
що передані в постійне користування
Українському державному
хіміко-технологічному університету, що
підтверджується Державним актом на
постійне користування земельною
ділянкою № 73 від 16.11.2005 року.

ОК «Мандриківська,127», не погодившись з
відмовою, звернувся до суду з вимогою
оскаржити рішення відповідача.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції дійшов
висновку, що відповідач діяв у межах
наданих законом повноважень та у
відповідності до норм чинного
законодавства.

Дослідивши обставини по справі,
колегія суддів вважає за можливе
погодитись з висновком суду першої
інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про
оренду землі» укладений договір оренди
землі підлягає державній реєстрації.
Право оренди земельної ділянки виникає
з дня державної реєстрації цього права
відповідно до закону, що регулює
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно до п. 16-1 Порядку ведення Книги
записів про державну реєстрацію
державних актів на право власності на
земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою, договорів оренди землі,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Порядків ведення Поземельної книги і
Книги записів про державну реєстрацію
державних актів на право власності на
земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою, договорів оренди землі» від
09.09.2009 р. № 1021, державна реєстрація
договору оренди земельної ділянки із
земель державної та комунальної
власності здійснюється одночасно із
державною реєстрацією земельної
ділянки.

Пунктами 13-2 - 13-3 Порядку ведення
Поземельної книги передбачено, що
державна реєстрація земельної ділянки
здійснюється шляхом відкриття
Поземельної книги.

До заяви щодо реєстрації договору
оренди земельної ділянки надаються
такі документи:

- копія документа, що посвідчує особу,
якій надається земельна ділянка у
власність або власника земельної
ділянки, а у разі подання заяви
уповноваженою ними особою - також копія
документа, що підтверджує його
повноваження діяти від імені таких
осіб;

- копія ідентифікаційного коду згідно з
Єдиним державним реєстром підприємств
та організацій України або податкового
номера - для юридичної особи;

- технічна документація із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
з позначкою територіального органу
Держземагентства про визначення
кадастрового номера з рішенням органу
виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування про надання
земельної ділянки у власність
(користування) - у разі надання у
власність (користування) земельної
ділянки, межі якої встановлені в натурі
(на місцевості), без зміни її цільового
призначення;

- проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки з позначкою
територіального органу
Держземагентства про визначення
кадастрового номера з рішенням органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про надання або
передачу земельної ділянки у
власність (користування) - у разі
надання у власність (користування)
земельної ділянки із зміною цільового
призначення та/або надання у власність
(користування) земельної ділянки, межі
якої не встановлені в натурі (на
місцевості);

- копії документів, що підтверджують
оплату за проведення державної
реєстрації земельної ділянки,
державної реєстрації державного акта -
у разі державної реєстрації земельної
ділянки та державного акта.

Подання вищевказаних документів не в
повному обсягу, відповідно до п.13-4
Порядку, або з недотриманням вимог,
передбачених Порядком, є підставою для
відмови у здійсненні державної
реєстрації договору оренди земельної
ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, під
час звернення позивача до
Держземагентства, до заяви про
державну реєстрацію договору оренди не
додано жодного документу, що, в свою
чергу, унеможливило здійснення
державної реєстрації відповідачем.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо правомірності відмови
відповідача від проведення державної
реєстрації договору оренди земельної
ділянки.

Посилання скаржника на те, що ОК
«Мандриківська,127» неодноразово
звертався до відповідача з заявою про
реєстрацію договору оренди земельної
ділянки з повним пакетом необхідних
документів, а отже надання, ще одного
пакету не є необхідним, колегія суддів
не приймає до уваги, оскільки чинним, на
момент виникнення спірних
правовідносин, Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, не передбачено особливостей
чи пільг щодо звільнення особи від
подання необхідних документів при
повторному зверненні до органу
державної реєстрації.

Щодо вимоги ОК «Мандриківська,127»
зобов'язати відповідача провести
державну реєстрацію припинення права
користування Українського державного
хіміко-технологічного університету на
земельну спірну ділянку, колегія
суддів доходить наступних висновків.

Підстави та порядок припинення прав на
землю визначені в главі 22 Земельного
кодексу України.

Відповідно до пункту "б" статті 141
Земельного кодексу України, підставою
припинення права користування
земельною ділянкою є вилучення
земельної ділянки у випадках,
передбачених цим Кодексом.

Статтею 143 Кодексу визначені підстави
для примусового припинення прав на
земельну ділянку. Однією з таких
підстав, відповідно до пункту "г" статті
143 цього кодексу є викуп (вилучення)
земельної ділянки з мотивів суспільної
необхідності та для суспільних потреб.

Порядок вилучення земельних ділянок
визначений в статті 149 Земельного
кодексу України.

Відповідно до частини 1 цієї норми
земельні ділянки, надані у постійне
користування із земель державної та
комунальної власності, можуть
вилучатися для суспільних та інших
потреб за рішенням органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування.

Тобто вказаною нормою чітко визначено,
що документом, який підтверджує намір
органу державної влади або органу
місцевого самоврядування вилучити
земельну ділянку у власника або
землекористувача, є рішення такого
органу.

При цьому за наявністю згоди
землекористувача на вилучення
земельної ділянки відповідний орган
приймає рішення про вилучення
земельної ділянки. Згода
землекористувача на вилучення
земельної ділянки повинна бути подана
у письмовій формі.

За відсутності такої згоди вилучення
відбувається на підставі рішення про
примусове вилучення земельної ділянки.
В останньому випадку в силу положення
частини 10 статті 149 Земельного кодексу
України у разі незгоди
землекористувача з вилученням
земельної ділянки питання вирішується
у судовому порядку.

Прийняття рішення про примусове
вилучення земельної ділянки у
землекористувача, з визначенням її меж
та площі, умов вилучення, є виключною
компетенцією позивача і не може бути
перебрана на себе судом.

Як вбачається з матеріалів справи
Український державний
хіміко-технологічного університет є
користувачем спірної земельної
ділянки на праві постійного
користування, і як землекористувач він
погоджувався на вилучення частини
земельної ділянки за певних умов.
Тобто, згода на вилучення земельної
ділянки не є безумовною. За таких
підстав,вилучення земельної ділянки
для суспільних потреб повинно було
бути здійснено за рішенням позивача
про примусове вилучення земельної
ділянки для суспільних потреб.

Посилання позивача на рішення сесії
Дніпропетровської міської ради від
24.12.08р. № 223/41, яке прийнято з
врахуванням постанови Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
5.12.08р. у справі № 2-А-578/2008 не є цілком
вірним, оскільки вказане судове
рішення, в частині зобов'язання
Дніпропетровської міської ради
вчинити дії щодо вилучення спірної
земельної ділянки, скасовано ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 21.12.2011 року.

Представник третьої особи по справі в
судовому засіданні надав пояснення
відповідно до яких встановлено, що до
теперішнього часу Український
державний хіміко-технологічного
університет користується земельною
ділянкою, яка йому виділена за
Державним актом на право постійного
користування.

За таких обставин, колегія суддів
доходить висновку про, те що міською
радою не приймалось рішення про
примусове вилучення земельної ділянки
для суспільних потреб, як того вимагає
ст. 149 ЗК України з визначенням умов
примусового вилучення, тому вимоги
позивача щодо зобов'язання відповідача
здійснити державну реєстрацію
припинення права користування
земельною ділянкою є передчасними,
оскільки судом не встановлено підстав
для припинення права третьої особи на
користування спірною земельною
ділянкою, та відповідно задоволенню не
підлягають.

З огляду на викладене судова колегія
вважає що висновки суду першої
інстанції щодо встановлення
правомірності дій та рішень
відповідача є обґрунтованими та
такими, що здійснені з повним
встановленням всіх обставин по справі,
та з вірним застосуванням норм
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли
свого підтвердження під час
апеляційного перегляду справи, а тому,
підстав для задоволення вимог заявника
апеляційної скарги, не вбачається.

Отже, колегія суддів вирішила згідно
ст. 200 КАС України залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, з урахуванням того, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Обслуговуючого
кооперативу "Мандриківська, 127" на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
19 лютого 2013 р. у справі № 2а/0470/11984/12 -
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
19 лютого 2013 р. у справі № 2а/0470/11984/12 -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко