Справа № 826/6278/14
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2014-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2014 року № 826/6278/14
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді Аблова Є.В.;
при секретарі Паньківі В.В.,
представника позивача - ОСОБА_1,
відповідача - ОСОБА_2,
відповідача - ОСОБА_3,
відповідача - ОСОБА_4,
представника відповідача - ОСОБА_5,
представника відповідача - ОСОБА_6,
представника відповідача - ОСОБА_7,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_8 до позачергового З'їзду
адвокатів України в особі Ради
адвокатів України, члена Вищої ради
юстиції ОСОБА_2, члена Вищої ради
юстиції ОСОБА_3, члена Вищої ради
юстиції ОСОБА_4, Голови Верховної Ради
України Турчинова О.В. про визнання
протиправним та скасування рішення,
встановлення відсутності повноважень,-
Позивач звернулась до суду з позовом до
позачергового З'їзду адвокатів України
в особі Ради адвокатів України, члена
Вищої ради юстиції ОСОБА_2, члена Вищої
ради юстиції ОСОБА_3, члена Вищої ради
юстиції ОСОБА_4, Голови Верховної Ради
України Турчинова О.В. про визнання дій
протиправними, визнання відсутності
повноважень та визнання протиправним
та скасування рішення, обґрунтовуючи
свої позовні вимоги тим, що оскаржуване
рішення та дії щодо його прийняття є
протиправними, оскільки відповідачем
порушено строки повідомлення про
питання, що виносяться на обговорення
З'їзду адвокатів України, порушено
принцип виборності адвокатського
самоврядування, а оскаржуване рішення
від 27.04.2014 року про призначення членів
Вищої ради юстиції не було прийнято
більшість обраних та, зокрема,
присутній делегатів З'їзду.

В позовній заяві позивач з урахуванням
усіх доповнень до позовних вимог
просить суд: визнати протиправним та
скасувати рішення Позачергового З'їзду
адвокатів України від 27.04.2014 року про
призначення на посади членів Вищої
ради юстиції адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3
та суддю Господарського суду м. Києва
ОСОБА_16, визнати протиправними дії
Голови Верховної Ради України
Турчинова О.В. щодо приведення до
присяги 16.05.2014 року членів Вищої ради
юстиції ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, визнати
відсутність повноважень члена Вищої
ради юстиції у адвоката ОСОБА_2, визнати
відсутність повноважень члена Вищої
ради юстиції у адвоката ОСОБА_3, визнати
відсутність повноважень члена Вищої
ради юстиції у судді Господарського
суду міста Києва ОСОБА_16.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала в
повному обсязі.

Представник позачергового З'їзду
адвокатів України в особі Ради
адвокатів України в судове засідання
не з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, що підтверджується матеріалами
справи. Про належне повідомлення про
день, час та місце розгляду справи
позачергового З'їзду адвокатів України
в особі Ради адвокатів України,
рішенням №1 від 28.02.2014 року якої
скликано позачерговий З'їзд адвокатів
України, свідчить лист Національної
асоціації адвокатів України, Ради
адвокатів України від 22.05.2014 року
№671/0/2-14 (арк. справи 92).

Крім того, в залі судового засіданні
були присутні Голова Ради адвокатів
України ОСОБА_11 та секретар Ради
адвокатів України ОСОБА_3, однак
прийняти участь у розгляді справи як
представники відповідача -
позачергового З'їзду адвокатів України
в особі Ради адвокатів України
відмовились.

Відповідач ОСОБА_2 в ході судового
засідання заявив клопотання про заміну
відповідача позачергового З'їзду
адвокатів України в особі Ради
адвокатів України на позачерговий
З'їзд адвокатів України в особі Ради
адвокатів України, який розташований
за іншою адресою.

Представник позивача пояснила, що
позивач у якості відповідача зазначив
позачерговий З'їзд адвокатів України в
особі Ради адвокатів України саме ту,
яка рішенням №1 від 28.02.2014 року скликала
позачерговий З'їзд адвокатів України.
Позивач вважає, що відповідачем у
справі має бути та є позачерговий З'їзд
адвокатів України в особі Ради
адвокатів України Національної
асоціації адвокатів України.

Крім того, представником позивача в
судовому засіданні заявлено
клопотання про зміну адреси
позачергового З'їзду адвокатів України
в особі Ради адвокатів України у
зв'язку з помилковим невірним
зазначенням її позивачем у
адміністративному позові та
доповненнях до адміністративного
позову, яке було задоволено судом в
судовому засіданні.

Суд, враховуючи те, що представником
позивача в позові зазначено
позачерговий З'їзд адвокатів України в
особі Ради адвокатів України, ухвалив
рішення відмовити в задоволенні
клопотання про заміну відповідача та
вважає, що позивач вірно зазначив
відповідача у справі - позачерговий
З'їзд адвокатів України в особі Ради
адвокатів України Національної
асоціації адвокатів України, рішенням
№1 від 28.02.2014 року якої було скликано
позачерговий З'їзд адвокатів України.

Відповідачі - члени Вищої ради юстиції
жодних письмових заперечень щодо суті
заявлених позовних вимог до суду не
надали.

Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 28.02.2014 р. на
черговому засіданні Ради адвокатів
України Національної асоціації
адвокатів України прийнято рішення №1
про скликання на 26.04.2014 р. позачергового
З'їзду адвокатів України у місті Києві.

Рішенням Ради адвокатів України від
28.02.2014 р. №23 скасовано рішення Ради
адвокатів України №1 від 28.02.2014 р. "Про
скликання на 26.04.2014 р. позачергового
З'їзду адвокатів України" в частині
його проведення у місті Києві, місцем
проведення 26.04.2014 року позачергового
З'їзду адвокатів України визначено
місто Одесу.

Відповідно до рішення №20 від 28.02.2014
року квота представництва делегатів на
позачерговий З'їзд адвокатів України,
призначений на 26.04.2014 року - один
делегат від 100 адвокатів, відомості про
яких включені до Єдиного реєстру
адвокатів України.

02.04.2014 року на засіданні Ради адвокатів
України Національної асоціації
адвокатів України вирішено питання про
затвердження порядку денного
позачергового З'їзду адвокатів України
з включенням до нього наступних питань:
затвердження Регламенту позачергового
З'їзду адвокатів України: затвердження
кошторису Національної асоціації
адвокатів України та Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури: внесення змін до статутних
документів Національної асоціації
адвокатів України, положень про Ради
адвокатів України, Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури, Вищої ревізійної комісії
адвокатури, Правил адвокатської етики,
прийняття резолюції з питань захисту
прав адвокатів.

24.04.2014 року Радою адвокатів України
Національної асоціації адвокатів
України прийнято рішення про включення
до порядку денного позачергового
З'їзду адвокатів України питання щодо
призначення членів Вищої ради юстиції.

27.04.2014 року позачерговим З'їздом
адвокатів України прийнято рішення про
обрання на посади членів Вищої ради
юстиції адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
судді Господарського суду міста Києва
ОСОБА_16, а 16.05.2014 року останні на
засіданні Верховної Ради України були
приведені до присяги члена Вищої ради
юстиції.

Підставою для звернення позивача до
суду з даним позовом стало прийняття
оскаржуваного рішення позачергового
З'їзду адвокатів України від 27.04.2014 року
про обрання на посади членів Вищої ради
юстиції з порушенням вимог чинного
законодавства та приведення обраних
осіб до присяги члена Вищої ради
юстиції на засіданні Верховної Ради
України.

Так, відповідно до ст. 75 Конституції
України єдиним органом законодавчої
влади в Україні є парламент - Верховна
Рада України.

Згідно ч. 1 ст. 76 Конституції України
конституційний склад Верховної Ради
України - чотириста п'ятдесят народних
депутатів України, які обираються на
основі загального, рівного і прямого
виборчого права шляхом таємного
голосування строком на п'ять років.

Конституційний суд України у рішенні у
справі за конституційним поданням 50
народних депутатів України щодо
офіційного тлумачення положень статей
75, 82, 84, 91, 104 Конституції України (щодо
повноважності Верховної Ради України)
від 17 жовтня 2002 року N 17-рп/2002 зазначив,
що положення статті 75 Конституції
України у взаємозв'язку з положеннями
статей 5, 76, 85 Конституції України треба
розуміти так, що Верховна Рада України
як орган державної влади є
колегіальним органом, який складають
чотириста п'ятдесят народних депутатів
України.

Повноваження Верховної Ради України
реалізуються спільною діяльністю
народних депутатів України на
засіданнях Верховної Ради України під
час її сесій.

За таких обставин, кожен народний
депутат України повинен долучатися до
здійснення Верховною Радою України
її конституційних повноважень,
відповідно, беручи на себе частину
відповідальності за діяльність
законодавчого органу влади.

Відповідно до ст.ст. 85, 126 Конституції
України Верховна Рада України обирає
суддів безстроково, надає згоду на
затримання чи арешт судді до винесення
обвинувального вироку судом щодо нього
та звільняє суддів, обраних
безстроково.

Статтею 124 Закону України "Про
Регламент Верховної Ради України",
статтями 77-80 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" визначений
порядок взаємодії Верховної Ради
України з Вищою кваліфікаційною
комісією суддів України та Вищою радою
юстиції з цих питань.

Водночас, згідно ст.ст. 16, 17 Закону
України "Про Вищу раду юстиції"
повноважність члена Вищої ради юстиції
пов'язана зі складанням присяги, яку
член Вищої ради юстиції перед вступом
на посаду складає на засіданні
Верховної Ради України.

Позивач є народним депутатом України,
обраним по загальнодержавному
багатомандатному виборчому округу від
політичної партії "Партія регіонів"
(дата набуття депутатських повноважень
12.12.2012 року). Станом на момент звернення
до суду позивач не входить до складу
будь-якої фракції.

З урахуванням наведеного, позивач
вважає, що своїм протиправним рішенням
від 27.04.2014 року позачерговий З'їзд
адвокатів України в особі Ради
адвокатів України Національної
асоціації адвокатів України грубо
порушив норми чинного законодавства,
ввів в оману найвищий законодавчий
орган держави, чим безпосередньо
порушив права позивача як народного
депутата України, який в межах
конституційно визначеного статусу
спільною діяльністю з іншими народними
депутатами реалізує повноваження
Верховної Ради України, що і зумовило
звернення до суду з даним
адміністративним позовом.

Згідно ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Згідно з приписами частини 1 статті 55
Конституції України, пункту 2
мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України No 9 - зп
від 25 грудня 1997 року (справа за
зверненням жителів міста Жовті Води)
будь-яка особа має право звернутись до
суду, якщо її права порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав та свобод.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію та практику Суду як
джерело права.

Європейський суд з прав людини
розкриває зміст принципу верховенства
права через формулювання вимог, які він
виводить з цього принципу.

Однією з вимог принципу верховенства
права є захист від свавілля, і це
означає, що втручання у права людини
повинно підлягати ефективному
контролю. Щонайменше це має бути
судовий контроль, який найкращим чином
забезпечує гарантії незалежності,
безсторонності та належної правової
процедури (п. 55 Рішення від 6 вересня 1978
року у справі "Класс та інші проти
Німеччини"). У зв'язку із судовим
контролем важливою є вимога про доступ
до суду. Серед іншого, вона означає, що з
юрисдикції судів не можна вилучати
будь-які позови, так само не можна
надавати певним категоріям осіб
імунітети від судових позовів (п. 65
Рішення від 21 вересня 1994 року у справі
"Фаєд проти Сполученого Королівства").

Крім іншого, у справі "Олссон проти
Швеції" зазначається, що для
забезпечення відповідності принципу
верховенства права необхідне
існування у внутрішньому праві
відповідних заходів захисту проти
довільного втручання публічної влади у
здійснення права" ( пункт 61 Рішення від
24.03.1988 року у справі "Олссон проти
Швеції").

Відповідно до висновку Європейського
суду з прав людини у справі "Проніна
проти України" (рішення від 18 липня 2006
року), - кожен доречний і важливий
аргумент особи має бути
проаналізований і суд має надати
відповідь на кожен з таких аргументів
заявника.

Згідно положень вищевказаної практики
Європейського Суду з прав людини, суд,
оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному й
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності та, враховуючи те, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, звертає увагу
на наступне.

Згідно зі статтею 6 Конституції України
органи законодавчої, виконавчої та
судової влади здійснюють свої
повноваження у встановлених цією
Конституцією межах та відповідно до
законів України.

Статтею 131 Конституції України
встановлено, що Вища рада юстиції
складається з двадцяти членів.
Верховна Рада України, Президент
України, з'їзд суддів України, з'їзд
адвокатів України, з'їзд представників
юридичних вищих навчальних закладів та
наукових установ призначають до Вищої
ради юстиції по три члени, а
всеукраїнська конференція працівників
прокуратури - двох членів Вищої ради
юстиції.

Відповідно до статті 46 Закону України
"Про адвокатуру та адвокатську
діяльність" організаційними формами
адвокатського самоврядування є
конференція адвокатів регіону
(Автономної Республіки Крим, області,
міста Києва, міста Севастополя), рада
адвокатів регіону (Автономної
Республіки Крим, області, міста Києва,
міста Севастополя), Рада адвокатів
України, з'їзд адвокатів України.

Адвокатське самоврядування
здійснюється через діяльність
конференцій адвокатів регіону
(Автономної Республіки Крим, області,
міста Києва, міста Севастополя), рад
адвокатів регіону (Автономної
Республіки Крим, області, міста Києва,
міста Севастополя),
кваліфікаційно-дисциплінарних комісій
адвокатури (Автономної Республіки
Крим, області, міста Києва, міста
Севастополя), Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури, ревізійних комісій
адвокатів регіонів (Автономної
Республіки Крим, області, міста Києва,
міста Севастополя), Вищої ревізійної
комісії адвокатури, Ради адвокатів
України, з'їзду адвокатів України.

Згідно з частинами 1, 2, 5, 6 ст. 55 Закону
України "Про адвокатуру та адвокатську
діяльність" у період між з'їздами
адвокатів України функції
адвокатського самоврядування виконує
Рада адвокатів України.

Відповідно до частин 1-6, 8 статті 54
Закону України "Про адвокатуру та
адвокатську діяльність", вищим органом
адвокатського самоврядування України
є з'їзд адвокатів України.

До складу з'їзду адвокатів України
входять делегати, які обираються
конференціями адвокатів регіонів
шляхом голосування відносною
більшістю голосів делегатів, які
беруть участь у конференції.

Квота представництва, порядок
висування та обрання делегатів з'їзду
адвокатів України, порядок проведення
з'їзду адвокатів України
встановлюються Радою адвокатів
України.

З'їзд адвокатів України скликається
Радою адвокатів України не рідше
одного разу на три роки. З'їзд адвокатів
України скликається у 60-тиденний строк
за ініціативою Ради адвокатів України
або на вимогу не менш як однієї десятої
від загальної кількості адвокатів,
включених до Єдиного реєстру адвокатів
України (ЄРАУ), або не менш як однієї
третини рад адвокатів регіонів.

У разі якщо Рада адвокатів України не
скликає з'їзд адвокатів України
протягом 60 днів з дня надходження
пропозиції про скликання з'їзду,
адвокати або представники рад
адвокатів регіонів, які підписали таку
пропозицію, приймають рішення про
утворення організаційного бюро зі
скликання з'їзду адвокатів України.
Організаційне бюро має право скликати
та забезпечувати проведення з'їзду
адвокатів України, визначати особу, яка
головує на засіданні з'їзду.

Про день, час і місце початку роботи
з'їзду адвокатів України та питання, що
вносяться на його обговорення,
адвокати повідомляються не пізніш як
за 20 днів до дня початку роботи з'їзду.

З'їзд адвокатів України є правомочним,
якщо в ньому бере участь більше
половини обраних делегатів, які
представляють більшість конференцій
адвокатів регіонів.

Рішення з'їзду адвокатів України
приймаються шляхом голосування
більшістю голосів делегатів, що беруть
участь у з'їзді.

Згідно зі статті 57 Закону України "Про
адвокатуру та адвокатську діяльність"
рішення з'їзду адвокатів України та РАУ
є обов'язковими до виконання всіма
адвокатами.

Рішення конференцій та рад адвокатів
регіонів є обов'язковими до виконання
адвокатами, адреса робочого місця яких
знаходиться у відповідному регіоні та
відомості про яких включено до ЄРАУ.

Рішення органів адвокатського
самоврядування набирають чинності з
дня їх прийняття, якщо інший строк не
передбачений рішеннями.

Як вбачається з матеріалів справи та
зазначалось вище, рішеннями Ради
адвокатів України Національної
асоціації адвокатів України від 28.02.2014
року №1 та №23 було вирішено скликати
позачерговий З'їзд адвокатів України у
м. Одесі на 26.04.2014 року, а відтак Радою
адвокатів України в межах повноважень,
передбачених ст. 55 Закону України "Про
адвокатуру та адвокатську діяльність"
було забезпечено проведення
позачергового З'їзду адвокатів України
саме в цей день, що дає суду підстави
вважати, що позачерговий З'їзд
адвокатів України мав законодавчо
визначені повноваження на
функціонування та прийняття рішень
лише 26.04.2014 року, тобто на дату його
скликання.

Суд також звертає увагу, що Радою
адвокатів України не приймалось
рішення щодо продовження діяльності
позачергового З'їзду адвокатів України
на 27.04.2014 року.

Відповідно до п.п. 1, 2 Порядку обрання
делегатів З'їзду адвокатів України,
затвердженого рішенням оргкомітету -
Вищої кваліфікаційної комісії
адвокатури України при Кабінеті
Міністрів України від 21 липня 2006 р. N
IV/22-4.1, З'їзд адвокатів України є
найвищою формою адвокатського
самоврядування адвокатів України. Його
проведення і участь у роботі З'їзду є
відповідальним дорученням адвокатів.
Обрання делегатів З'їзду має
відбуватися на демократичних засадах з
урахуванням традицій адвокатури
України, дотриманням норм
представницької культури і
самоврядності адвокатів.

Делегата З'їзду обирають на загальних
зборах адвокатів у явочному порядку АР
Крим, усіх областей України, міст Києва
і Севастополя. Набуття статусу
делегата З'їзду окрім як через вибори
на зборах адвокатів вказаних регіонів
не допускається.

Водночас, як вбачається з рішення Ради
адвокатів України від 28.02.2014 року №20,
останнім було встановлено, що члени
Ради адвокатів України, члени Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури та члени Вищої ревізійної
комісії адвокатури беруть участь у
роботі позачергового З'їзду адвокатів
України з правом голосу щодо питань
порядку денного (кооптуються).

Зважаючи на наведене, при проведенні
позачергового З'їзду адвокатів України
було порушено порядок його проведення
в частині участі у ньому осіб
(кооптованих членів), законодавчо на це
не уповноважених.

Суд зазначає, що порядок денний даного
позачергового З'їзду адвокатів України
затверджений рішенням від 02.04.2014 року,
однак рішення про включення до порядку
денного питання щодо призначення
членів Вищої ради юстиції було
прийнято Радою адвокатів України 24.04.2014
року, в той час як позачерговий З'їзд
адвокатів України був призначений
рішенням Ради адвокатів України від
28.02.2014 року на 26.04.2014 року, що свідчить
про порушення відповідачем вимог ч. 5
ст. 54 Закону України "Про адвокатуру та
адвокатську діяльність" в частині
своєчасності повідомлення адвокатів
щодо питань, що вносяться на
обговорення з'їзду адвокатів України, а
саме - не пізніш як за двадцять днів до
дня початку роботи з'їзду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
суб'єкт владних повноважень повинен
подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі. У разі
невиконання цього обов'язку суд
витребовує названі документи та
матеріали.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 13.05.2014 року про
відкриття провадження у справі у
позачергового З'їзду адвокатів України
в особі Ради адвокатів України
витребувано належним чином завірені
копії документів, які до суду надані не
були.

Згідно статті 124 Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Крім того, статтею 14 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Позачерговим З'їздом адвокатів України
в особі Ради адвокатів України, як
суб'єктом владних повноважень, вимог
ухвали суду щодо надання доказів у
справі не виконано, не зазначено
причин, через які ці докази не можуть
бути надані, та не повідомлено суд, де
вони знаходяться чи можуть
знаходитися, як того вимагає ч. 3 ст. 72
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Виходячи з вищенаведеного, зважаючи, що
рішення про включення питання до
порядку денного позачергового З'їзду
адвокатів України щодо призначення
членів Вищої ради юстиції Радою
адвокатів України від 24.04.2014 року
прийняте з істотним порушенням терміну
повідомлення адвокатів про питання,
які виносяться на обговорення З'їзду
адвокатів України, при проведенні
позачергового З'їзду адвокатів України
був порушений принцип виборності
адвокатського самоврядування,
оскільки у позачерговому З'їзді
адвокатів України брали участь особи
(кооптовані делегати), законодавчо на
це не уповноважені, рішення за
наслідками проведення позачергового
З'їзду адвокатів України прийняте не у
день проведення такого з'їзду та за
відсутності більшості голосів обраних
та, зокрема, присутніх делегатів
позачергового З'їзду адвокатів
України, що свідчить про порушення
позачерговим З'їздом адвокатів України
в особі Ради адвокатів України
законодавчо встановленої процедури
прийняття рішення про призначення на
посади членів Вищої ради юстиції та
наявність у суду підстав для визнання
його протиправним та скасування.

Відповідно до ч. 6 статті 54 Закону
України "Про адвокатуру та адвокатську
діяльність" з'їзд адвокатів України є
правомочним, якщо в ньому бере участь
більше половини обраних делегатів, які
представляють більшість конференцій
адвокатів регіонів.

Згідно ч. 8 ст. 54 Закону України "Про
адвокатуру та адвокатську діяльність"
рішення з'їзду адвокатів України
приймаються шляхом голосування
більшістю голосів делегатів, що беруть
участь у з'їзді.

Суд зазначає, що під час з'їзду
мандатною комісією З'їзду адвокатів
України була зроблена доповідь про
видачу 252 мандатів, з них - 24 видані
кооптованим делегатам.

За таких обставин, виходячи з положень
статей 10, 11 Закону України "Про Вищу
раду юстиції" на посаду члена Вищої
ради юстиції може бути призначений
кандидат, який отримав більшість
голосів від числа обраних делегатів
з'їзду, тобто в даному випадку більше 114
голосів.

Водночас, за результатами голосування
щодо обрання членів Вищої ради юстиції
встановлено, що з числа адвокатів
ОСОБА_2 отримав 91 голос, ОСОБА_3 - 90
голосів, з числа суддів - суддя
Господарського суду міста Києва
ОСОБА_16 отримав 95 голосів, що свідчить
про відсутність необхідної кількості
голосів, за якої дані кандидати могли б
вважатись обраними.

Відповідно до ч. 3 статті 10 Закону
України "Про Вищу раду юстиції" за
результатами голосування головуючим і
секретарем з'їзду підписуються рішення
про призначення членів Вищої ради
юстиції.

Під час розгляду даної справи, суд
прийшов до висновку щодо
протиправності рішення про
призначення членів Вищої ради юстиції,
прийнятого за наслідками голосування
на позачерговому З'їзді адвокатів
України 27.04.2014 року.

За змістом статей 16, 17 Закону України
"Про Вищу раду юстиції" набуття
повноважень члена Вищої ради юстиції
пов'язане із складанням ним присяги на
засіданні Верховної Ради України.

Як вбачається з матеріалів справи,
16.05.2014 року на 41 засіданні Верховної
Ради України 7-го скликання ОСОБА_4,
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 склали присягу члена
Вищої ради юстиції.

Підстави припинення повноважень члена
Вищої ради юстиції визначені статтею 18
Закону України "Про Вищу раду юстиції".
Вказана стаття не передбачає
можливість припинення повноважень
члена Вищої ради юстиції на підставі
скасування судом рішення відповідного
органу про призначення особи членом
Вищої ради юстиції.

За таких обставин, суд вважає, що
належним способом захисту прав та
інтересів позивача є визнання
відсутності повноважень членів Вищої
ради юстиції, обраних позачерговим
З'їздом адвокатів України 27.04.2014 року.

Враховуючи наведене, зважаючи, що Вища
рада юстиції є колегіальним,
незалежним органом, відповідальним за
формування високопрофесійного
суддівського корпусу, здатного
кваліфіковано, сумлінно та
неупереджено здійснювати правосуддя
на професійній основі, а також за
прийняття рішень стосовно порушень
суддями і прокурорами вимог щодо
несумісності та у межах своєї
компетенції про їх дисциплінарну
відповідальність, та з огляду на те, що
з метою забезпечення правових засад
здійснення її діяльності та виконання
законодавчо визначених функцій,
неприпустимим є порушення процедури
обрання та призначення її членів, а
також приведення до присяги осіб, які
не можуть вважатись обраними з
урахуванням відсутності необхідної
кількості голосів, суд приходить до
висновку про відсутність у ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повноважень члена
Вищої ради юстиції.

Щодо позовних вимог про визнання
протиправними дій Голови Верховної
Ради України Турчинова О.В. щодо
приведення до присяги 16.05.2014 року
членів Вищої ради юстиції ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 суд зазначає наступне.

Порядок роботи Верховної Ради України,
її органів та посадових осіб, засади
формування, організації діяльності та
припинення діяльності депутатських
фракцій (депутатських груп) у Верховній
Раді встановлюються Конституцією
України, Регламентом Верховної Ради
України та законами України "Про
комітети Верховної Ради України", "Про
статус народного депутата України", про
тимчасові слідчі комісії, спеціальну
тимчасову слідчу комісію і тимчасові
спеціальні комісії Верховної Ради
України.

Регламент Верховної Ради України,
затверджений Законом України від 10
лютого 2010 року N 1861-VI (далі - Регламент)
встановлює порядок підготовки і
проведення сесій Верховної Ради, її
засідань, формування державних
органів, визначає законодавчу
процедуру, процедуру розгляду інших
питань, віднесених до її повноважень,
та порядок здійснення контрольних
функцій Верховної Ради.

Повноваження Голови Верховної Ради
України визначає стаття 88 Конституції
України, згідно якої він веде засідання
Верховної Ради України; організовує
роботу Верховної Ради України,
координує діяльність її органів;
підписує акти, прийняті Верховною
Радою України; представляє Верховну
Раду України у зносинах з іншими
органами державної влади України та
органами влади інших держав;
організовує роботу апарату Верховної
Ради України.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Регламенту
пленарні засідання Верховної Ради
відкриває, веде і закриває Голова
Верховної Ради України, а в разі його
відсутності - Перший заступник чи
заступник Голови Верховної Ради
України, крім випадків, передбачених
цим Регламентом.

Стаття 27 Регламенту визначає обов'язки
головуючого на пленарному засіданні
Верховної Ради.

Так, головуючий на пленарному
засіданні Верховної Ради, зокрема,
дотримується норм Конституції України
та цього Регламенту і вживає заходів
щодо їх дотримання всіма присутніми на
пленарному засіданні; організовує
розгляд питань відповідно до норм
цього Регламенту; оголошує результати
голосування та про прийняте рішення.

Згідно ч.1 ст. 217 Регламенту
Уповноважений Верховної Ради України з
прав людини, члени Вищої ради юстиції,
судді Конституційного Суду України,
члени Центральної виборчої комісії
складають присягу перед Верховною
Радою у строки і за текстом, що
визначені відповідно законами України
"Про Уповноваженого Верховної Ради
України з прав людини", "Про Вищу раду
юстиції", "Про Конституційний Суд
України", "Про Центральну виборчу
комісію". Складення присяги
здійснюється зазначеними особами
особисто на пленарному засіданні
Верховної Ради.

Частиною 2 ст. 217 Регламенту визначено,
що питання про складення присяги
особами, зазначеними у частині першій
цієї статті, включається до порядку
денного сесії Верховної Ради без
прийняття Верховною Радою
відповідного рішення. Комітет, до
предмета відання якого належить
питання складання присяги членами
Вищої ради юстиції, подає до Верховної
Ради пропозицію про дату, час та
процедуру складення присяги
відповідною особою. Така пропозиція
має бути внесена протягом тижня з дня
надходження до цього комітету
матеріалів стосовно призначеної особи.

Відповідно до частини 7 статті 217
Регламенту у разі якщо на момент
складення присяги відповідною особою
від неї надійде заява про відмову від
складення присяги або виникнуть інші
передбачені законом підстави, що
унеможливлюють її вступ на відповідну
посаду, комітет, до предмета відання
якого належить це питання, подає на
розгляд Верховної Ради відповідну
пропозицію.

Позивачем зазначено, що листом від
13.05.2014 вих.2060-05/14 (вх. №92897 від 14.05.2014 року)
було повідомлено профільний Комітет
Верховної Ради України про наявність у
провадженні Окружного
адміністративного суду міста Києва
адміністративної справи №826/6278/14 за
позовом ОСОБА_8 до позачергового З'їзду
адвокатів України в особі Ради
адвокатів України, члена Вищої ради
юстиції ОСОБА_2, члена Вищої ради
юстиції ОСОБА_3, члена Вищої ради
юстиції ОСОБА_4, Голови Верховної Ради
України Турчинова О.В. про визнання
протиправним та скасування рішення
З'їзду адвокатів України від 27.04.2014 року
про призначення на посаду членів Вищої
ради юстиції адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3,
судді Господарського суду м. Києва
ОСОБА_16 з проханням не вчиняти дій щодо
приведення зазначених осіб до присяги
до розгляду справи по суті.

Разом з тим, відповідно до положень ст.
29 Регламенту Верховної Ради України у
разі порушення головуючим на
пленарному засіданні вимог цього
Регламенту народний депутат має право
невідкладно або після закінчення
розгляду питання порядку денного
пленарного засідання Верховної Ради
звернутися до головуючого на
пленарному засіданні із зауваженням
про допущені ним порушення для
негайного їх усунення. У разі грубого
або систематичного порушення цього
Регламенту головуючим на пленарному
засіданні, за письмовою пропозицією,
внесеною на пленарному засіданні не
менш як двома депутатськими фракціями,
або не менш як однією третиною народних
депутатів від конституційного складу
Верховної Ради шляхом зібрання їх
підписів, або комітету, до предмета
відання якого належать питання
регламенту, після скороченого
обговорення Верховна Рада може
прийняти рішення про відсторонення
головуючого на пленарному засіданні
від ведення пленарних засідань на
строк до двох пленарних днів більшістю
голосів народних депутатів від
конституційного складу Верховної Ради,
про що робиться запис у протоколі
пленарного засідання Верховної Ради.
На цей час за ним зберігаються виплати,
пов'язані з виконанням депутатських
повноважень та посадових обов'язків.
Внесення на розгляд сесії Верховної
Ради пропозиції про відсторонення
головуючого на пленарному засіданні
від ведення пленарного засідання
передбачає усунення його від
головування на весь час її розгляду.
Обговорення та голосування пропозиції
про відсторонення головуючого на
пленарному засіданні від ведення
пленарного засідання проводяться
відразу після її внесення. У разі
відсторонення головуючого на
пленарному засіданні від ведення
пленарних засідань три і більше разів
протягом однієї чергової сесії
Верховної Ради, за висновком комітету,
до предмета відання якого належать
питання регламенту, Верховна Рада може
розглянути питання про відкликання
його з посади відповідно Голови
Верховної Ради України, Першого
заступника чи заступника Голови
Верховної Ради України.

Таким чином, суд звертає увагу, що
Регламентом Верховної Ради України
встановлено відповідальність
головуючого на пленарному засіданні
Верховної Ради України.

Водночас, позивач не надала суду
доказів щодо протиправності дій саме
головуючого на пленарному засіданні.

При вирішенні спору суд також враховує
висновки Веніціанської Комісії Ради
Європи щодо Закону України "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо недопущення
зловживань правом на оскарження",
Європейського суду з прав людини,
викладені в рішенні від 09 січня 2013 року
по справі Oleksandr Volkov v. Ukraine, згідно яких
положення цього закону хоч начебто і
забезпечують представництво у Вищий
раді юстиції більшості суддів, та
жодним чином не наближають України до
виконання міжнародних стандартів у цій
сфері, зокрема Європейської хартії про
закон "Про статус суддів", яка
передбачає, що не менше половини складу
такого органу мають становити судді,
обрані суддями. Отже, склад ВРЮ не
відповідає європейським стандартам,
оскільки з 20 членів ВРЮ лише 3 є суддями,
які обираються самими суддями, а тому
має бути зміненим, що вимагає
конституційних змін. Крім того
зауважено, що у неконституційний
спосіб значно розширено повноваження
цього органу.

Згідно звіту Томаса Хаммаберга,
Комісара з прав людини Ради Європи, за
підсумками візитів до України 19-26
листопада 2011 року, 23 лютого 2012 року
українська влада повинна розглядати і
належним чином реагувати на будь-які
заяви про втручання в роботу судових
органів. Представникам інших гілок
влади слід утримуватися від будь-яких
дій чи заяв, які можуть бути сприйняті
як інструмент здійснення тиску на
діяльність судових органів чи
викликати сумніви щодо їх здатності
виконувати свої обов'язки ефективно.
Судді не повинні мати підстав боятися
звільнення чи дисциплінарного
провадження у зв'язку із прийнятими
ними судовими рішеннями. Окрім того,
необхідно використати можливості
нинішньої реформи для потужного
зміцнення незалежності судової влади
від виконавчої…"

Згідно із частиною першою статті 69
Кодексу адміністративного судочинства
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, Окружний
адміністративний суд міста Києва, за
правилами, встановленими ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевіривши наявні у справі
докази, вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статями 14, 69, 70, 71, 158 - 163, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення позачергового З'їзду адвокатів
України від 27 квітня 2014 року про
призначення на посади членів Вищої
ради юстиції адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3
та суддю Господарського суду міста
Києва ОСОБА_16

Визнати відсутність повноважень члена
Вищої ради юстиції у адвоката ОСОБА_2.

Визнати відсутність повноважень члена
Вищої ради юстиції у адвоката ОСОБА_3.

Визнати відсутність повноважень члена
Вищої ради юстиції у судді
Господарського суду міста Києва
ОСОБА_16.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі в
Окружний адміністративний суд міста
Києва апеляційної скарги на постанову
протягом десяти днів з дня її
проголошення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає до Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя
Є.В. Аблов