Справа № 814/5163/13-а
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/5163/13-а

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції:
Зіньковський О. А.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: головуючої судді - О.А. Шевчук,

суддів: Л.Є. Зуєвої, А.Г. Федусика,

при секретарі Н.В. Берекет,

за участю представника апелянта - М.І.
Гусак,

представника позивача - Д.М. Гавриловця

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Миколаївської митниці Міндоходів на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 28 січня 2014
року по справі за адміністративним
позовом Приватного підприємства фірма
«Юнікс Трейд Ко» до Миколаївської
митниці Міндоходів про визнання
протиправним та скасування рішення і
картки відмови, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом до
відповідача, в якому просив визнати
протиправним та скасувати рішення
Миколаївської митниці Міндоходів про
коригування митної вартості товарів №
504000003/2013/000135/2 від 06.09.2013 р., визнати
протиправною та скасувати картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення
Миколаївської митниці Міндоходів
№504070000/2013/00035 від 06.09.13 р.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 28 січня 2014
року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням,
відповідач надав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Особи, що беруть участь у справі, про
дату, час і місце судового розгляду
були сповіщені належним чином
відповідно до ст. 34-39 КАС України.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
Приватне підприємство фірма "Юнікс
Трейд Ко" (позивач) зареєстровано як
юридичну особу виконавчим комітетом
Миколаївської міської ради 27.12.1993 року.
Основними видами діяльності позивача є
оптова та роздрібна торгівля
автомобільними деталями та приладдям
(а.с.11-13).

На виконання умов
зовнішньоекономічного контракту від
01.02.12р. №15/12, укладеного між "BREMBO S.P.A."
(Італія) та позивачем, до митного органу
була подана митна декларації
№504070000/2013/005860 від 05.09.13р. (шляхом
електронного декларування) та
документи з метою здійснення митного
контролю та митного оформлення товару
"диски гальмівні до легкового
автомобіля", країна відправлення
Німеччина, країна походження Італія
(а.с.16-17).

Під час оцінки ризику щодо митної
декларації №504070000/2013/005860 від 05.09.13р.
спрацювала автоматизована система
аналізу та управління ризиками за
кодом 105-2 "Контроль правильності
визначення митної вартості товарів".

На вимогу митного органу позивачем
було надані додаткові документи на
обґрунтування задекларованої митної
вартості товару.

В той же час, на думку відповідача,
подані декларантом документи не
містили всіх даних, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, що стало підставою для
застосування методу визначення митної
вартості за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів, замість
застосованого позивачем основного
методу - за ціною контракту.

06.09.2013 року відповідачем видано картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів №504070000/2013/00035, за якою митниця
відмовила в прийнятті ВМД №504070000/2013/005860
від 05.09.13р., на підставі п.6 ст.54 МКУ та
рішення про визначення митної вартості
№504000003/2013/000135/2, у зв'язку із тим, що
нібито заявлено неповні відомості про
митну вартість, не поданні документи
згідно ч.3 ст.53 МКУ та відсутності в них
всіх відомостей що підтверджують
числові значення складових митної
вартості (а.с.59-62).

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідачем не
доведено обґрунтованість та
законність прийнятих рішень щодо
визначення митної вартості товару та
прийняття картки відмови, а позовні
вимоги обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні,
митну вартість імпортованого товару
відповідачем визначено за другим
методом.

Пунктом 2 Порядку здійснення контролю
за правильністю визначення митної
вартості товарів, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 339 від 09.04.2008 встановлено, що контроль
за правильністю визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом шляхом порівняння рівня
заявленої митної вартості товарів з:
рівнем митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів, митне
оформлення яких вже здійснено; наявною
у митного органу Інформацією про
рівень цін на такі товари або вартість
прямих витрат на їх виробництво, у тому
числі сировини, матеріалів та/або
комплектувальних виробів, які входять
до складу товарів.

Згідно з п. 14 Порядку декларування
митної вартості товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№1766 від 20.12.2006, у випадку неподання
декларантом у встановлений строк
додаткових документів або якщо він
відмовився від їх подання, митну
вартість товарів визначає митний орган
на підставі наявних відомостей згідно
із законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно до п. 4.3 та п. 4.4 Договору поставки
від 01.02.12р. №15/12, укладеного між "BREMBO S.P.A."
(Італія) та позивачем ціни на продукцію
зазначені в інвойсах та
рахунках-фактури (а.с. 31-38).

Судом встановлено, що митна вартість
товару, заявлена позивачем шляхом
подання митних декларацій, була
визначена за основним методом (за ціною
контракту), відповідно до ст. 57 Митного
кодексу України.

На запит Миколаївської митниці
Міндоходів від 05.09.2013 р. щодо надання
додаткових документів, позивачем
надано вичерпну відповідь та платіжні
доручення, копії рахунків-фактури, що
витребовувались відповідачем.

Крім того, докази щодо митної вартості
товару за ціною договору підтверджує
раніше ввезений позивачем аналогічний
товар за ВМД, згідно яких визначено
митну вартість за ціною договору та
погоджено митницею (а.с. 101-109).

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного Кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно до ч. 1, 2, 3 ст. 54 Митного Кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється органом доходів і зборів
під час проведення митного контролю і
митного оформлення шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості. Контроль правильності
визначення митної вартості товарів за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів орган доходів
і зборів визнає заявлену декларантом
або уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 57 Митного Кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за такими методами:1)
основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); 2) другорядні: а) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; б) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; в) на
основі віднімання вартості; г) на
основі додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності. У разі неможливості
визначення митної вартості товарів
згідно з положеннями статей 59 і 60 цього
Кодексу за основу для її визначення
може братися або ціна, за якою
ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на прохання
декларанта або уповноваженої ним
особи. У разі якщо неможливо
застосувати жоден із зазначених
методів, митна вартість визначається
за резервним методом відповідно до
вимог, встановлених статтею 64 цього
Кодексу.

Приймаючи рішення щодо коригування
митної вартості товару від 06.09.2013 р.
відповідач не вказав, за яким саме
методом було визначено митну вартість
товарів Миколаївською митницею
Міндоходів.

Таким чином, судом першої інстанції
зроблено вірний висновок про те, що
підстава відмови в застосуванні
першого методу, вказана в рішенні про
визначення митної вартості не
відповідає вимогам Митного Кодексу
України. Позивачем, на вимогу митного
органу було надано всі необхідні
додаткові документи, а тому
застосування будь-якого наступного
методу визначення митної вартості
товару з боку відповідача є
необґрунтованим.

З урахуванням вищенаведеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення та картка відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів
Миколаївської митниці Міндоходів не
відповідає вимогам ст. 57 Митного
кодексу України, а тому є
неправомірними та такими, що
підлягають скасуванню.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів апеляційної інстанції вважає,
що постанова Миколаївського окружного
адміністративного суду ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді всіх обставин справи, які
мають значення для вирішення спору,
відповідає нормам матеріального та
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
викладених у зазначеній постанові, у
зв'язку з чим підстав для її скасування
не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
судове рішення - без змін, якщо судом
першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Миколаївської
митниці Міндоходів - залишити без
задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 28 січня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня складання її в повному обсязі.

Повний текст ухвали складено 23.05.2014
року.

Головуюча суддя:
О.А. Шевчук

Суддя:
Л.Є. Зуєва

Суддя:
А.Г. Федусик