Справа № К/9991/7904/12-С
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/7904/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка
М.І.,розглянувши в попередньому
судовому засіданні касаційну скаргу
відділу державної
виконавчої служби Свердловського
міського управління юстиції на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 9 листопада
2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 13 грудня 2011 року у справі за позовом
Луганського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів до
відділу державної виконавчої служби
Свердловського міського управління
юстиції, третя особа - державне
підприємство "Свердловантрацит"в особі
відокремленого підрозділу
"Енергоуправління" про скасування
постанови про зупинення виконавчого
провадження,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2011 року позивач
звернувся до суду із вказаним позовом
до відповідача. Просив визнати
неправомірними дії відділу державної
виконавчої служби Свердловського
міського управління юстиції
Луганської області та скасувати
постанову про зупинення виконавчого
провадження від 31 січня 2011 року № ВП
11087868.

Постановою Луганського
окружного адміністративного суду від 9
листопада 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від
13 грудня 2011 року, позов задоволено
частково. Скасовано постанову відділу
державної виконавчої служби
Свердловського міського управління
юстиції від 31 січня 2011 року ВП
№11087868 про зупинення виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа Луганського
окружного адміністративного суду від 14
березня 2008 року по адміністративній
справі № 2а-121/07 про стягнення з
державного підприємства
«Свердловантрацит» в особі
відокремленого підрозділу
«Енергоуправління» на користь
Луганського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
пені за порушення терміну сплати
санкцій у розмірі 3350 грн. 69 коп.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказані судові
рішення та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 31 січня 2011 року
відділом державної виконавчої служби
Свердловського міського управління
юстиції прийнято постанову ВП №
11087868 про зупинення виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа від 22 грудня 2007 року
у справі № 2а-121/07 на підставі ст.ст. 34, 36
Закону України "Про виконавче
провадження" у зв"язку із внесенням
боржника до Реєстру підприємств
паливно-енергетичного комплексу, які
беруть участь у процедурі погашення
заборгованості відповідно до Закону
України "Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу".

Державне підприємство
«Свердловантрацит» є підприємством
паливно-енергетичного комплексу та
приймає участь у процедурі погашення
заборгованості у порядку,
передбаченому Законом України від 23
червня 2005 року «Про заходи, спрямовані
на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу»

Вирішуючи спір суди попередніх
інстанцій виходили з того що, Луганське
обласне відділення Фонду соціального
захисту інвалідів не відноситься до
учасників розрахунків відповідно до
Закону України від 23 червня 2005 року №
2711-ІV «Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу».

Пунктом 15 частини 1 статті 34 Закону
України ,,Про виконавче провадження"
від 21 квітня 1999 року № 606-XIX (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) передбачено, що
виконавче провадження підлягає
обов'язковому зупиненню у разі
внесення підприємства
паливно-енергетичного комплексу до
Реєстру підприємств
паливно-енергетичного комплексу, які
беруть участь у процедурі погашення
заборгованості відповідно до Закону
України ,,Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу" від 23 червня 2005 року № 2711 - IV.

Відповідно до статті 2 Закону України
,,Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу" від 23 червня 2005 року № 2711 - IV
(в редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) цей Закон
регулює відносини, пов'язані з
проведенням комплексу заходів,
спрямованих на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу.

Дія цього Закону поширюється на
підприємства паливно-енергетичного
комплексу, а також інших учасників
розрахунків, які мають або перед якими
є заборгованість, що виникла внаслідок
неповних розрахунків за енергоносії.

Пунктом 1.3 статті 1 Закону України ,,Про
заходи, спрямовані на забезпечення
сталого функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу" до
учасників розрахунків віднесено
підприємства паливно-енергетичного
комплексу, суб'єкти господарської
діяльності, розпорядники коштів
державного та місцевих бюджетів,
державні цільові фонди, Державний
комітет України з державного
матеріального резерву,
правонаступники ліквідованих фондів,
що були передбачені законодавством,
розпорядник цільового галузевого
фонду створення ядерно-паливного циклу
Міністерства палива та енергетики
України, які мають дебіторську або
кредиторську заборгованість та
здійснюють заходи щодо її погашення на
умовах, визначених цим Законом.

Згідно з пунктом 1.4 статті 1 Закону
України ,,Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу" заборгованість це є
підтверджена учасниками розрахунків
на розрахункову дату сума коштів, яка: 1)
підлягає сплаті за товари, роботи
(послуги), спожиті у процесі
виробництва (видобутку), передачі
(транспортування) та/або постачання
енергоносіїв, відповідно до укладених
договорів або з інших підстав,
передбачених законом, у тому числі суми
пені, штрафних та фінансових санкцій,
але не сплачена; 2) є податковим боргом
та підлягає сплаті, але не сплачена, до
бюджетів усіх рівнів та державних
цільових фондів, у тому числі
ліквідованих; 3) підлягає сплаті, але не
сплачена, до цільового галузевого
фонду створення ядерно-паливного циклу
Міністерства палива та енергетики
України; 4) передбачена видатками
бюджетів усіх рівнів, але не отримана
суб'єктами господарської діяльності, у
тому числі за пільгами та субсидіями,
для сплати за спожиті енергоносії; 5)
підлягає сплаті і виникла внаслідок
відсутності у Державному бюджеті
України минулих років видаткових
статей або передбачення видатковими
статтями часткового фінансування
видатків для розрахунків за
енергоносії, у тому числі за пільгами
та субсидіями (трансфертами), спожиті
підприємствами, організаціями,
закладами та установами, які
фінансуються з бюджетів усіх рівнів.

Наведеною нормою встановлено
вичерпний перелік сум коштів, що
підпадають під визначення
заборгованості при застосуванні цього
Закону, на які поширюється положення
абзацу 6 пункту 3.7 статті 3 Закону
України від 23 червня 2005 року № 2711-IV (в
редакції, що діяла на момент виникнення
спірних правовідносин) та пункту 15
частини 1 статті 34 Закону України від 21
квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче
провадження» щодо обов"язкового
зупинення виконавчого провадження.

Відповідно до положень Закону
України від 23 червня 2005 року № 2711-ІV
його дія поширюється на підприємства
паливно-енергетичного комплексу та
суб"єктів господарської діяльності,
зазначених в пункті 1.3 статті 1, щодо
заборгованості, яка виникла внаслідок
несплати або неповних розрахунків за
енергоносії.

Заборгованість, що стягується в
примусовому порядку, не відноситься до
боргу у сфері енергопостачання
(енергоспоживання) чи за несплату
електроенергії або до податку, а є
заборгованістю по страховим внескам,
щодо встановленого пунктом 1.4. статті 1
Закону України "Про заходи, спрямовані
на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу"
переліку заборгованості не належить.

Отже, суд першої інстанції, з яким
погодився суд апеляційної інстанції,
дійшов обґрунтованого висновку, що
Луганське обласне відділення Фонду
соціального захисту інвалідів не
відноситься до учасників розрахунків
відповідно до Закону України
«Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу», а борг Державного
підприємства «Свердловантрацит» не є
боргом у сфері енергопостачання
(енергоспоживання) чи за не сплату
електроенергії або податковим боргом,
оскільки борг виник через несплату
Державним підприємством
«Свердловантрацит»
адміністративно-господарських санкцій
та пені за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, на які не поширюються норми
Закону України «Про заходи, спрямовані
на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу», а
тому віднесення Державного
підприємства «Свердловантрацит» до
реєстру підприємств
паливно-енергетичного комплексу, які
беруть участь у процедурі погашення
заборгованості відповідно до Закону
України «Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу», не є підставою для
зупинення вказаного виконавчого
провадження.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення -без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Доводи касаційної скарги про порушення
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
безпідставні, спростовуються
матеріалами справи та не ґрунтуються
на законі. Оскаржувані судові рішення
постановлені з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
тому касаційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а судові
рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу відділу державної
виконавчої служби Свердловського
міського управління юстиції залишити
без задоволення, а постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 9 листопада
2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 13 грудня 2011 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: В.В.
Тракало Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк