Справа № 826/5823/14
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
в порядку письмового провадження
29 травня 2014 року № 826/5823/14
За позовомІнспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.КиєвідоУправління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м.Києвіпро
скасування постанови
Суддя: Кротюк О.В.
Обставини справи:
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернулася Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у м.Києві (далі - позивач,
Інспекція) з позовом до Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у м.Києві (далі -
відповідач) про скасування постанови
про накладення штрафу ВП № 42357248 від
16.04.2014, винесену головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м.Києві Магдою С.Г.
Відповідач проти позову заперечив з
підстав, викладених у письмовому
запереченні, долученому до матеріалів
справи.
В порядку частини 6 ст.128 КАС України
судом ухвалено про розгляд справи в
письмовому провадженні.
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -
11.03.2014 головним державним виконавцем
відділу примусового виконання
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві Магдою С.Г. за заявою стягувача
відкрито виконавче провадження №42357248
з виконання виконавчого листа
апеляційним адміністративним судом
14.02.2014 про скасування рішення Інспекції
державного архітектурно-будівельного
20.08.2013 року про відмову в реєстрації
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації та зобов'язання Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві вчинити відповідні
дії щодо реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації.
Боржник - Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві, стягувач - ОСОБА_2 Постанова
про відкриття виконавчого провадження
містить вимогу боржнику добровільно її
виконати в семиденний строк з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження.
02.04.2014 до відповідача надійшла заява
позивача від 26.03.2014 №7/26-75/2603/05 про
закінчення виконавчого провадження,
мотивована тим, що Інспекція
розглянула декларацію ОСОБА_2 про
готовність об'єкта до експлуатації з
урахуванням висновків суду та вчинила
відповідні дії щодо її реєстрації, а
саме звернулась до Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України листом з проханням розглянути
питання щодо внесення до Єдиного
реєстру відомостей про готовність
об'єкта до експлуатації.
16.04.2014 державним виконавцем винесено
постанову ВП №42357248, якою на Інспекцію
за невиконання рішення суду накладено
штраф у розмірі 680,00 грн. Також 16.04.2014 у
зв'язку з тим, що рішення суду не
виконано, винесено вимогу державного
виконавця №343/2.
Позивач не погоджується з
вищезазначеною постановою, оскільки
вважає, що відповідач її виніс, не
перевіривши виконання Інспекцією
виконавчого листа, виданого Київським
апеляційним адміністративним судом,
чим порушив ст.75 Закону України «Про
виконавче провадження». Оскільки
відповідачем не було встановлено
причин невиконання рішення, він не мав
підстав для накладення штрафу.
Аналізуючи вищевикладені обставини,
суд дійшов висновку про
необґрунтованість позовних вимог, з
урахуванням наступного.
Згідно із ст.1 Закону України «Про
виконавче провадження» від 24.01.1999
№606-ХІV (далі - Закон №606), виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Частиною 1 статті 6 Закону №606
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону №606,
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Статтею 75 Закону №606 передбачено, що
після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 89 Закону
№606, у разі невиконання без поважних
причин у встановлений державним
виконавцем строк рішення, що зобов'язує
боржника виконати певні дії, та рішення
про поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи вищевикладені обставини,
суд дійшов висновку про правомірність
та обґрунтованість оскаржуваної
постанови про накладення штрафу,
оскільки до заяви Інспекції про
закінчення виконавчого провадження не
було додано доказів виконання рішення
суду зокрема в частині зобов'язання
вчинити відповідні дії щодо реєстрації
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації. Адже результатом
вчинення всіх дій повинен бути факт
відповідної реєстрації. Натомість
додано лише копію листа до Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України з проханням розглянути питання
щодо внесення до Єдиного реєстру
відомостей про готовність об'єкта до
експлуатації.

Таким чином, державним виконавцем
оскаржуваною постановою правомірно
накладено штраф на позивача, оскільки
рішення суду, станом на момент її
винесення, без поважних причин
залишалось невиконаним, належних і
допустимих доказів зворотнього
Інспекцією надано не було.

Тому, позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Частиною 1 статті 9 КАС України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких грунтуються вимоги
та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач в силу положень частини 2
статті 71 КАС України спростував
покликання позивача і довів
відповідність оскаржуваного рішення
вимогам ч.3. ст.2 КАС України.

Позивач в силу положень ч.1 ст.71 КАС
України повинен довести ті обставини,
на яких ґрунтуються його вимоги, проте
всупереч вказаній нормі не довів суду
належними доказами наявність обставин,
що обґрунтовують його позовні вимоги.

Зважаючи на вимоги ч. 3 ст.4 Закону
України «Про судовий збір» позивачем
при поданні позову сплачено 182,70 грн.

Згідно з вказаною нормою, під час
подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

З огляду на те, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають, решта суми
судового збору (мінімальної ставки,
встановленої на момент подання позову)
підлягає стягненню з позивача
(1827-182,70=1644,30 грн.).

Керуючись ст. 9, 71, 159, 163 КАС України,
Окружний адміністративний суд міста
Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Стягнути решту суми судового збору з
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Києві на користь Державного бюджету
України в розмірі 1644 (одна тисяча
шістсот сорок чотири) грн. 30 коп.,
зарахувавши їх за реквізитами
Окружного адміністративного суду
міста Києва для сплати судового збору.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України, шляхом подання через
суд першої інстанції апеляційної
скарги та набирає законної сили в
порядку та строки, передбачені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
О.В. Кротюк