Справа № 818/1387/14
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі

28 травня 2014 р.
Справа № 818/1387/14

Суддя Сумського окружного
адміністративного суду Павлічек В.О.,
розглянувши матеріали
адміністративного позову ОСОБА_1 до
начальника Роменського МВ УМВС України
у Сумській області Ярового Юрія
Миколайовича про зобов'язання вчинити
дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного
адміністративного суду звернувся
ОСОБА_1 з адміністративним позовом до
начальника Роменського МВ УМВС України
у Сумській області Ярового Юрія
Миколайовича, в якому просить суд
визнати незаконною бездіяльність
начальника Роменського МВ УМВС України
в Сумській області Ярового Юрія
Миколайовича в ненаданні позивачу
відповіді на клопотання від 28.01.2014 р.;
зобов'язати начальника Роменського МВ
УМВС України в Сумській області
Ярового Ю.М. надати позивачу відповідь
на клопотання від 28.01.2014 р.

Як вбачається з матеріалів
адміністративного позову, 22.12.2012 р.
ОСОБА_1 звернувся до Роменського МВ
УМВС України в Сумській області із
заявою про злочин, в якій просив
притягнути громадянина ОСОБА_3 до
кримінальної відповідальності за
вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст.
185 КК України (крадіжка).

Також, позивач зазначив, що слідчим СВ
Роменського МВ УМВС України в Сумській
області його не було повідомлено про
прийняте рішення за заявою ОСОБА_1 про
вчинення злочину від 22.12.2012 р.

Враховуючи викладене, позивач 28.01.2014 р.
звернувся до начальника Роменського МВ
УМВС України в Сумській області
Ярового Юрія Миколайовича з
клопотанням повідомити про прийняте
рішення у кримінальному провадженні за
заявою позивача про злочин від 22.12.2012 р.

Відмовляючи у відкритті провадження за
даним адміністративним позовом суд
виходить з наступного.

Чинне кримінальне процесуальне
законодавство не містить відповідних
вказівок щодо порядку викладу змісту
заяв або повідомлень про злочини, тобто
закон не обмежує зміст даних
повідомлень процесуальними рамками.
При цьому, підставами вважати заяву або
повідомлення саме про злочин, є
наявність в них об'єктивних даних, які
дійсно свідчать про ознаки злочину. За
такими заявами чи повідомленнями
повинні прийматись передбачені
законом процесуальні рішення, в тому
числі постанови. У разі відсутності в
заяві чи повідомленні даних, які б
свідчили про ознаки злочину, за
результатами їх розгляду прийняття
процесуальних рішень не є обов'язковим.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124
Конституції України, юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі. Аналіз цього
положення у взаємозв'язку з
положеннями ч. 1, 2 статті 55 Конституції
України дає підстави дійти висновку, що
судам підвідомчі будь-які звернення
фізичної особи щодо захисту своїх прав
і свобод. Тому суд не може відмовити у
правосудді, якщо, зокрема, громадянин
України вважає, що його права і свободи
порушено чи порушуються, або створено
чи створюються перешкоди для їх
реалізації, або має місце інше
ущемлення прав і свобод.

Конституція України, закріпивши право
людини і громадянина на судовий захист
своїх прав і свобод, гарантує кожному
право на оскарження в суді рішень, дій
чи бездіяльності органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб.

Згідно з п. 14 ч. 1 статті 92 Конституції
України, судоустрій, судочинство,
організація і діяльність прокуратури,
органів дізнання і слідства
визначаються виключно законами.
Правосуддя в Україні здійснюється
шляхом розгляду і вирішення справ по
спорах відповідно до процесуального
законодавства України.

Відповідно до статті 2 Кримінального
процесуального кодексу України,
завданнями кримінального провадження
є захист особи, суспільства та держави
від кримінальних правопорушень,
охорона прав, свобод та законних
інтересів учасників кримінального
провадження, а також забезпечення
швидкого, повного та неупередженого
розслідування і судового розгляду з
тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне
правопорушення, був притягнутий до
відповідальності в міру своєї вини,
жоден невинуватий не був обвинувачений
або засуджений, жодна особа не була
піддана необґрунтованому
процесуальному примусу і щоб до
кожного учасника кримінального
провадження була застосована належна
правова процедур.

Таким чином, кримінальне судочинство -
це врегульований нормами КПК України
порядок діяльності органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури і
суду (судді) щодо порушення,
розслідування, розгляду і вирішення
кримінальних справ, а також діяльність
інших учасників кримінального процесу
з метою захисту своїх конституційних
прав, свобод та законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України,
слідчий, прокурор невідкладно, але не
пізніше 24 годин після подання заяви,
повідомлення про вчинене кримінальне
правопорушення або після самостійного
виявлення ним з будь-якого джерела
обставин, що можуть свідчити про
вчинення кримінального
правопорушення, зобов'язаний внести
відповідні відомості до Єдиного
реєстру досудових розслідувань та
розпочати розслідування. Слідчий, який
здійснюватиме досудове розслідування,
визначається керівником органу
досудового розслідування.

Кримінальним процесуальним кодексом
України також передбачено порядок
оскарження дій слідчого або органу
дізнання при прийнятті рішення щодо
порушення кримінальної справи.
Здійснюючи перевірку заяв і
повідомлень про злочини, прокурор,
слідчий, орган дізнання діють до
порушення кримінальної справи, однак
вдаються до тих же способів і прийомів,
що й під час збирання доказів у
кримінальній справі. Отже,
правовідносини, що мають місце під час
розгляду заяв про злочини, за своєю
правовою природою є кримінальними
процесуальними. Відтак перевірка скарг
на рішення, дії чи бездіяльність
вказаних суб'єктів владних повноважень
має відбуватися у тому ж
процесуальному порядку і тим же судом,
на який відповідно до закону покладені
повноваження щодо перевірки й оцінки
доказів у кримінальній справі, тобто
судом із розгляду кримінальних справ.

Разом з тим, згідно ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори, зокрема: 1) спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності; 2) спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; 3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень; 4)
спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів; 5) спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України; 6)
спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом
референдуму; 7) спори фізичних чи
юридичних осіб із розпорядником
публічної інформації щодо оскарження
його рішень, дій чи бездіяльності у
частині доступу до публічної
інформації.

Таким чином, до юрисдикції
адміністративних судів належать спори
фізичних чи юридичних осіб з органом
державної влади, органом місцевого
самоврядування, їхньою посадовою чи
службовою особою, предметом яких є
перевірка правильності рішень, дій чи
бездіяльності цих органів (осіб),
відповідно прийнятих або вчинених при
здійсненні ними владних управлінських
функцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Стосовно посилання позивача на Закону
України "Про звернення громадян", суд
зазначає, що відповідно до п. 7.1
Положення про порядок роботи зі
зверненнями громадян і організації їх
особистого прийому в системі
Міністерства внутрішніх справ України,
затвердженого наказом МВС України від
10 жовтня 2004 р. N 1177, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 26 жовтня
2004 р. за N 1361/9960 , дія цього Положення не
поширюється на порядок розгляду заяв і
скарг громадян, установлений
кримінально-процесуальним,
цивільно-процесуальним, трудовим
законодавством згідно зі статтею 12
Закону України "Про звернення
громадян".

Також, згідно п. 7.2 вказаного Положення,
скарга на дії чи рішення органу
внутрішніх справ або посадової особи
подається в порядку підлеглості вищому
органу внутрішніх справ або посадовій
особі відповідно до чинного
законодавства, а в разі незгоди
громадянина з прийнятим за скаргою
рішенням - безпосередньо до суду.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про
звернення громадян", дія цього Закону
не поширюється на порядок розгляду
заяв і скарг громадян, встановлений
кримінальним процесуальним,
цивільно-процесуальним, трудовим
законодавством, законодавством про
захист економічної конкуренції,
законами України "Про судоустрій і
статус суддів" та "Про доступ до судових
рішень", Кодексом адміністративного
судочинства України".

Слід звернути увагу позивача на те, що
подана до відповідача 28.01.2014 р. заява не
підлягає розгляду в порядку,
передбаченому Законом України "Про
звернення громадян".

Так, згідно зі статтею 20 Закону України
"Про звернення громадян", звернення
розглядаються і вирішуються у термін
не більше одного місяця від дня їх
надходження.

Оскільки в заяві від 28.01.2014 р. позивач не
посилався на Закон України "Про
звернення громадян", просив повідомити
про прийняте рішення у кримінальному
провадженні за заявою від 22.12.2012 р., а
вказана заява позивача містить ознаки
злочину, передбаченого ст. 185
Кримінального кодексу України
(крадіжка), то підстав для розгляду
даної заяви відповідно до вимог Закону
України "Про звернення громадян" у
відповідача відсутні.

Отже, розгляд питання щодо
повідомлення про прийняте рішення у
кримінальному провадженні
регламентовані нормами Кримінального
процесуального кодексу України, що з
урахуванням предмету позову виключає
можливість розгляду даної справи в
порядку адміністративного
судочинства.

З огляду на зазначене, спірні
правовідносини витікають із
кримінального та кримінального
процесуального законодавства, цей спір
не відноситься до компетенції
адміністративних судів і не може бути
розглянутий за правилами Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 109 КАС України,
суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі
лише, якщо заяву не належить розглядати
в порядку адміністративного
судочинства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону
України "Про судовий збір", сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі, зокрема, відмови у
відкритті провадження у справі.

Згідно ч. 2 ст. 7 вказаного вище Закону, у
випадках, установлених пунктом 1
частини першої цієї статті, судовий
збір повертається в розмірі
переплаченої суми; в інших випадках,
установлених частиною першою цієї
статті, - повністю.

Враховуючи викладене, судом
повертається з бюджету позивачу сума
судового збору в розмірі 73,10 грн.,
сплаченого при поданні
адміністративного позову до суду.

Керуючись ст. ст. 107,109,186 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до начальника Роменського МВ
УМВС України у Сумській області
Ярового Юрія Миколайовича про
зобов'язання вчинити дії.

Роз'яснити позивачу, що даний спір
підлягає розгляду у місцевому
загальному суді в порядку,
передбаченому кримінальним
судочинством.

Повернути з Державного бюджету України
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ід. номер НОМЕР_1) суму
судового збору в розмірі 73,10 грн.
(сімдесят три грн. 10 коп.), сплаченого за
квитанцією № к31/R/9 від 27.05.2014 р. через
ПАТ "Комерційний банк "Надра".

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Сумський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в п'ятиденний строк
з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
ухвала, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя
(підпис) В.О. Павлічек

З оригіналом згідно

Суддя
В.О. Павлічек