Справа № 2а-1970/100/12
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 р.
Справа № 62011/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Носа С. П.,

суддів -
Клюби В. В., Рибачука А. І.;

за участю секретаря судового засідання
- Корнієнко О. А.;

представника позивача - Іванціва Р. Б.;

представника відповідача - Кобрин Я. В.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 16 лютого 2012
року в справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Інтеграл»
до Тернопільської об'єднаної
державної податкової інспекції про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2012 року Тернопільським
окружним адміністративним судом
зареєстровано позовну заяву
товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтеграл» до
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції про скасування
податкового повідомлення-рішення
форми «Р» № , винесеного
Тернопільською об'єднаною державною
податковою інспекцією 28 грудня 2011 року
щодо товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтеграл» про
донарахування грошових зобов'язань по
податку на додану вартість на суму 60475,00
грн.

В обґрунтування вимог позовної заяви
зазначено, що діяльність ТзОВ
«Інтеграл» спрямована на реальне
отримання прибутку, що зумовлює
постійну сплату податкових платежів.
Також вказано, що усі товари які були
придбані ТзОВ «Інтеграл» у TзOB
«Вольтрон плюс», в тому числі ті, що
придбавались у серпні 2011 року, повністю
використані позивачем у виробництві
власної продукції.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 16 лютого 2012
року позов задоволено. Скасовано
податкове повідомлення рішення
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції № від 28
грудня 2011 року.

Зазначену постанову мотивовано тим, що
позивач не може нести відповідальність
за недобросовісність контрагентів
свого контрагента TзOB «Вольтрон плюс»
TзOB «Науково-виробничий центр
«Електропромторг», TзOB «Коліур» та TзOB
«Которін», оскільки податкове
законодавство не зобов'язує сторін при
укладенні господарських договорів та
їх виконанні встановлювати
добросовісність третіх осіб, які не
приймають участь при укладенні
договорів та їх виконанні.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідачем -
Тернопільською об'єднаною державною
податковою інспекцією, подано
апеляційну скаргу до Львівського
апеляційного адміністративного суду, в
якій висловлено прохання скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційних
скарг зазначено, що оскільки актом
перевірки було встановлено порушення
ст. 203 ЦК України в частині недодержання
в момент вчинення правочинів вимог, які
не спрямовані на реальне настання
правових наслідків по даних
правочинах, в результаті чого занижено
податок на додану вартість в періоді,
що перевірявся на загальну суму 48380,00
грн.

Представник позивача, у судовому
засіданні, вимоги апеляційної скарги
заперечив та просить таку залишити без
задоволення.

Представник відповідача, у судовому
засіданні, вимоги апеляційної скарги
підтримала та просить таку задоволити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача та представника
відповідача, проаналізувавши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів не знаходить
підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Встановлено, що Тернопільською ОДПІ
було проведено документальну невиїзну
перевірку TзOB «Інтеграл» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства по
взаємовідносинах з TзOB «Вольтрон плюс»
за період з 01 серпня 2011 року по 31 серпня
2011 року, результати якої відображені в
акті від 14 грудня 2011 року № 10317/23-05/22604135.

Перевіркою було встановлено порушення
ст. 203, ст. 215, ч. 1 ст. 216, ст. 228, ст. 628, ст. 629,
ст. 638, ч. 1 ст. 655, ст. 656, ст. 689, ст. 712
Цивільного кодексу України, ст. 55
Господарського кодексу України в
частині недодержання в момент вчинення
правочинів вимог, які не спрямовані на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлена ними; п. 44.1 ст. 44, п. 198.3, п.
198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено грошове
зобов'язання з податку на додану
вартість за серпень 2011 року на суму
48380,00 грн.

Зокрема, відповідно до даних
бухгалтерського обліку документальне
оформлення придбання товарів, по яких в
подальшому документально оформлені
операції з їхньої реалізації TзOB
«Інтеграл», здійснювалось
контрагентом позивача TзOB «Вольтрон
плюс» від постачальників - TзOB
«Науково-виробничий центр
«Електропромторг, TзOB «Коліур» та TзOB
«Которін».

За наслідками Акту перевірки №
10317/23-05/22604135 від 14 грудня 2011 року
контролюючим органом було винесено
податкове повідомлення-рішення №
від 28 грудня 2011 року, яким
позивачу донараховано грошове
зобов'язання по податку на додану
вартість на суму 60475,00 грн., в тому числі
48380, 00 грн. за основним платежем та 12095,00
грн. - за штрафними санкціями.

Тернопільською ОДПІ було поставлено
під сумнів наявність товарного обігу
між TзOB «Вольтрон плюс» та TзOB
«Інтеграл» по товарах на суму 290280,00
грн., у зв'язку із чим відповідачем було
вилучено зі складу податкового кредиту
TзOB «Інтеграл» за серпень 2011 року суму
ПДВ в розмірі 48380,00 грн. з придбання
даних товарів.

Даний сумнів був спричинений тим, що у
серпні 2011 року TзOB «Вольтрон плюс»
придбав окремі товари, а саме
фотоплівку, фоторезист, склотекстоліт,
трансформатор, роз'єм - згідно
накладної № 15 від 02 серпня 2011 року та
плату, трансформатор, фоторезистори,
світлодіод - згідно накладної № 24 від 11
серпня 2011 року у TзOB «Електропромторг»,
які в подальшому були реалізовані
позивачу.

Відповідно до пункту 1.7 статті 1 Закону
України "Про податок на додану
вартість" податковий кредит - це сума,
на яку платник податку має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного періоду, визначена згідно з
цим Законом.

Згідно з пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України
"Про податок на додану вартість"
податковий кредит звітного періоду
складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього
Закону, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з: придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Закон України "Про податок на додану
вартість" визначає лише два випадки,
за яких неможливе включення витрат по
сплаті податку на додану вартість до
податкового кредиту звітного періоду.
Так, відповідно до пп. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7
вказаного Закону, якщо платник податку
придбаває (виготовляє) матеріальні та
нематеріальні активи (послуги), які не
призначаються для їх використання в
господарській діяльності такого
платника, то сума податку, сплаченого у
зв'язку з таким придбанням
(виготовленням), не включається до
складу податкового кредиту.

А згідно пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 цього Закону,
не підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
підпунктом документами, платник
податку несе відповідальність у
вигляді фінансових санкцій,
установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
підпунктом документами.

Відповідно до пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість", датою виникнення права
платника податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій: або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), або
дата отримання податкової накладної,
що засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

В силу підпункту 7.2.1 пункту 7.2 статті 7
Закону України №168 платник податку
зобов'язаний надати покупцю податкову
накладну, що має містити зазначені
окремими рядками реквізити, визначені
вказаним підпунктом.

За змістом підпункту п.п.7.4.5 п.7.4 ст. 7
Закону України "Про податок на додану
вартість" не дозволяється включення до
податкового кредиту будь-яких витрат
по сплаті податку, що не підтвердженні
податковими накладними чи митними
деклараціями, а при імпорті робіт
(послуг) - актом прийняття робіт (послуг)
чи банківським документом, який
засвідчує перерахування коштів в
оплату вартості таких робіт (послуг).

Відповідно до п.п. 7.7.2 п. 7.2 ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" бюджетному відшкодуванню
підлягає частина такого від'ємного
значення, яка дорівнює сумі податку,
фактично сплаченій отримувачем
товарів (послуг) у попередніх
податкових періодах постачальникам
таких товарів (послуг).

Отже, з наведених законодавчих
приписів випливає, що надання
податковому органу всіх належним чином
оформлених документів, передбачених
законодавством про податки та збори, з
метою одержання бюджетного
відшкодування є підставою для його
одержання, якщо податковим органом не
встановлено та не доведено, що
відомості, які містяться в цих
документах, неповні, недостовірні та
(або) суперечливі або коли відомості
ґрунтуються на інших документах,
недійсність даних яких установлена
судом.

Встановлено, що для виробництва
продукції TзOB «Інтеграл» закуповував
необхідні матеріали (товари) у серпні
2011 року у ТзОВ «Вольтрон плюс», що
підтверджується видатковими
накладними № 0308-01 від 03 серпня 2011 року,
№ 0408-01 від 04 серпня 2011 року, № 1108-01 від 11
серпня 2011 року, № 1208-01 від 12 серпня 2011
року, № 1908-01, № 1908-02, № 1908-03 від 19 серпня
2011 року, № 1808-03 від 18 серпня 2011 року, №
2608-01 від 26 серпня 2011 року, № 2708-01 від 27
серпня 2011 року.

Крім цього, суд апеляційної інстанції
звертає увагу на те, що Акти приймання
матеріальних цінностей за серпень 2011
року позивачем та оприбуткування їх
складом позивача, що разом із наявними
Договорами про поставку товарів,
укладеними між позивачем, та TзOB
«Вольтрон плюс»від 01 березня 2011 року та
04 квітня 2011 року, податковими
накладними, видатковими накладними
слугує доказом реального виконання
господарських операцій між позивачем
та TзOB «Вольтрон плюс».

Суд апеляційної інстанції зазначає, що
TзOB «Інтеграл» не придбавав у TзOB
«Вольтрон плюс» у серпні 2011 року
товарів, які придбавались TзOB «Вольтрон
плюс» від TзOB «Електропромторг», а саме
фотоплівку, фоторезисти,
склотекстоліт, плату, світло діод,
даний факт підтверджується
видатковими накладними, згідно яких TзOB
«Інтеграл» отримував товари від TзOB
«Вольтрон плюс».

Враховуючи, що в TзOB «Інтеграл» є усі
необхідні первинні бухгалтерські
документи, які відповідно до ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
обіг та фінансову звітність в Україні»
підтверджують дійсність товарного
обігу по усіх видаткових накладних, які
були складені TзOB «Інтеграл» у серпні
2011 року, а також, усі
товарно-матеріальні цінності, отримані
позивачем у серпні 2011 року, були
використані ним у виробництві власної
продукції, тому, на думку суду,
твердження Тернопільської ОДПІ про
заниження податкових зобов'язань з
податку на додану вартість за серпень
2011 року є безпідставним.

Також суд апеляційної інстанції
звертає увагу на те, що оцінюватися при
дослідженні факту здійснення
господарської операції повинні
відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовані дані податкового
обліку.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З огляду на фактичні обставини справи,
колегія суддів констатує, що податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №
, винесене Тернопільською
об'єднаною державною податковою
інспекцією 28 грудня 2011 року щодо
товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтеграл» про
донарахування грошових зобов'язань по
податку на додану вартість на суму 60475,00
грн. - не відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС
України.

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції переконаний, що
судом першої інстанції надано належну
оцінку наявним у справі доказам, а їх
достатня кількість та взаємний зв'язок
у сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для задоволення
позову.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції визнає, що судом
першої інстанції, при вирішенні даного
публічно-правового спору, правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, тому
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції залишити без задоволення, а
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 16 лютого 2012
року в справі № 2а-100/12/1970 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили, а у випадку коли,
відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС
України, складення ухвали в повному
обсязі відкладено - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя:
С. П.
Нос

Судді:
В. В.
Клюба

А. І.
Рибачук

Ухвалу складено в повному обсязі 26
травня 2014 року.