Справа № 804/14190/13-а
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 квітня 2014 рокусправа № 804/14190/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А.
Семененка Я.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську

апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області та
Криворізької північної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
грудня 2013 року

у справі № 804/14190/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України
в Жовтневому районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області

Криворізької північної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

про визнання незаконними дій,
скасування вимог,-

встановиВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області, та
Криворізької північної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, в якому з
урахуванням уточнень (а.с.110) просив
визнати незаконними дії Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Кривого Рогу щодо нарахування
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1
недоїмки зі сплати єдиного соціального
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 1
194,03грн. за період з квітня по червень 2013
включно. Скасувати вимогу Криворізької
північної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про сплату
недоїмки зі сплати єдиного соціального
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 8 443,25
грн. від 09.10.2013 за №Ф-56 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 як незаконну
та безпідставну.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач, який є пенсіонером за віком
(пенсія призначена на пільгових
умовах), звільняється від сплати в
обов'язковому порядку єдиного
соціального внеску, що передбачено ч.4
ст.4 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
грудня 2013 року адміністративний позов
ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

Не погодившись із постановою суду,
відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, неповне з'ясування обставин
справи, просить скасувати постанову
суду та ухвалити нову постанову, якою
відмовити позивачу у задоволенні його
вимог.

Відповідач-1 зазначає, що позивач не
досяг встановленого ч.1 ст.26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» віку, а
отримання пенсії, що призначена
позивачу на підставі Закону України
«Про пенсійне забезпечення», не має
наслідком визначення позивача як
пенсіонера за віком, отже у спірному
періоді з квітня по червень 2013 року
позивач не звільняється від сплати
єдиного внеску відповідно до ч.4 ст.4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».
Відповідачем-1 на обґрунтування своєї
позиції подані також копії ухвал
Вищого адміністративного суду України
щодо застосування норм матеріального
права у подібних правовідносинах.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, також подав
апеляційну скаргу відповідач-2, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин справи, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове судове рішення про
відмову в задоволенні позову.
Відповідач-2 зазначає, що оскаржувана
вимога про сплату боргу (недоїмки) від
09.10.2013 № Ф-56 сформована на виконання
функцій та повноважень, наданих
органам Міндоходів ст..25 Закону України
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України у зв'язку з
проведенням адміністративної реформи»
від 04.07.2013, виходячи з даних, отриманих
відповідачем-1, в картці особового
рахунку з єдиного внеску у суб'єкта
господарювання - фізичної особи ОСОБА_1
Подальше вжиття заходів впливу на
стягнення відповідно до норм ст..25
наведеного Закону від 04.07.2013 не
відбувалось, оскільки станом на 25.11.2013
від відповідача-1 інформації щодо
узгодженості боргу по єдиному внеску
не надходило. Вимоги про визнання
вимоги недійсною безпідставні,
оскільки нарахування внеску
відповідачем-2 здійснено лише за 3
квартал 2013 року, сума заборгованості до
01.10.2013 нарахована відповідачем-1, а
податкова інспекція не є
правонаступником УПФ у Жовтневому
районі м. Кривого Рогу.

Дана адміністративна справа
розглянута апеляційним судом
відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційних
скарг, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Спір між сторонами виник з приводу
нарахування та сплати позивачем
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
відповідності до Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» № 2464-VI від
08.07.2010.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 є
фізичною особою - підприємцем, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця серія НОМЕР_1 від
29.01.2001, з 01.01.2012 є платником єдиного
податку відповідно до наявного в
матеріалах справи свідоцтва платника
єдиного податку серії НОМЕР_2.

Позивач перебуває на обліку в
Криворізькій північній об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

З матеріалів справи також вбачається,
що позивач є пенсіонером за віком,
отримує пенсію на пільгових умовах за
списком №1, що підтверджується
пенсійним посвідченням НОМЕР_3 від
24.11.2006, виданим Пенсійним фондом
України.

Листом від 21.08.2013 №11552/02/23 Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Кривого Рогу (а.с.42) повідомило
позивача про наявність боргу по
єдиному соціальному внеску станом на
21.08.2013 в сумі 8658,69 грн., яка складається
з заборгованості з серпня 2011 року по
березень 2013 включно - 7464,71 грн., за
період з квітня по червень 2013 року - 1194,03
грн.

Судом встановлено, що стосовно
недоїмки зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за період з
серпня 2011 по грудень 2011 року
відповідачем сформовано вимогу № Ф12
від 02.03.2012 про сплату боргу з єдиного
внеску в сумі 1698,26 грн., за період з
січня по грудень - вимогу № Ф30 від
04.02.2013 про сплату боргу з єдиного внеску
в сумі 4572,42 грн., за період з січня по
березень 2013 року - вимогу № Ф737 від
15.05.2013 про сплату боргу з єдиного внеску
в сумі 1194,03 грн. Дії відповідача-1 щодо
зазначених нарахувань та перелічені
вимоги оскаржені позивачем в судовому
порядку.

11.08.2013 набрав чинності Закон України
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України у зв'язку з
проведенням адміністративної реформи»
№ 406-VII від 04.07.2013, яким внесено зміни до
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» №2464-V,
згідно яким обов'язок щодо обліку
платників єдиного соціального внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та
адміністрування таких обов'язків
покладено на органи доходів та зборів.

Відповідно до ч.4 ст.25 Закону № 2464-VI в
новій редакції орган доходів і зборів у
порядку, за формою та у строки,
встановлені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

На виконання вказаних повноважень
Криворізькою північною об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області складено
вимогу про сплату недоїмки №Ф-56 від 09
жовтня 2013 року, відповідно до якої сума
недоїмки зі сплати єдиного внеску,
штрафів та пені на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
становить 8443,25 грн.

За поясненнями відповідача-2 сума
недоїмки 8443,25 грн. визначена за даними,
отриманими від відповідача-1, в картці
особового рахунку з єдиного внеску у
суб'єкта господарювання - фізичної
особи ОСОБА_1, станом на 01.10.2013.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про відсутність підстав у відповідача-1
щодо визначення позивачеві недоїмки зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та формування
відповідачем-2 оскаржуваної вимоги.

Відповідно до статті 1 Закону України
№1788-ХІІ від 05.11.1991 «Про пенсійне
забезпечення» громадяни України мають
право на державне пенсійне
забезпечення за віком, по інвалідності,
у зв'язку з втратою годувальника та в
інших випадках, передбачених цим
Законом. За цим Законом призначаються:
а) трудові пенсії: за віком; по
інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років. Право
на пенсію за віком мають чоловіки -
після досягнення 60 років і при стажі
роботи не менше 25 років.

На пільгових умовах мають право на
пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи працівники, зайняті
повний робочий день на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, - за списком № 1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць: чоловіки - після
досягнення 50 років і при стажі роботи
не менше 20 років, з них не менше 10 років
на зазначених роботах. При наявності
стажу на підземних роботах менше 10
років у чоловіків за кожний повний рік
цих робіт пенсійний вік, передбачений
статтею 12 цього Закону, знижується на 1
рік.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України №1058-ІV
від 09.07.2003 «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
рахунок коштів Пенсійного фонду в
солідарній системі призначаються такі
пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2)
пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); 3) пенсія у
зв'язку з втратою годувальника.

При цьому, статтею 26 Закону №1058-ІV
передбачено, що особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення чоловіками 60 років, жінками
- 55 років та наявності страхового стажу
не менше п'яти років.

Положеннями Закону України №2464-VI від
08.07.2010 «Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» встановлено, що
платниками єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності (пункт 4
частини 1 статті 4 Закону №2464-VI).

Відповідно до вимог ч.4 ст.4 Закону №2464-VI
особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.

Отже, вказаною нормою визначено, що
фізичні особи-підприємці, які є
пенсіонерами за віком або інвалідами
без урахування віку та отримують
пенсію або соціальну допомогу,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску.

Законодавцем не встановлено жодних
виключень із цього правила, зокрема,
щодо підстав призначення пенсії за
віком. За вказаною правовою нормою для
звільнення фізичної особи-підприємця
від сплати за себе єдиного внеску
визначальним є той факт, що така особа є
пенсіонером за віком, незалежно від
підстав призначення їй такої пенсії.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що для звільнення
фізичної особи-підприємця від сплати
за себе єдиного внеску вказана вище
норма не містить такої умови як
досягнення особою пенсійного віку,
встановленого Законом України «Про
пенсійне забезпечення».

Матеріалами справи підтверджено, що
позивач є пенсіонером за віком, а
відтак у відповідності до ч. 4 ст.4
Закону №2464-VI звільняється від сплати
за себе єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону
№2464-VI особи, зазначені у пункті 4
частини першої цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування, можуть
бути платниками єдиного внеску
виключно за умови їх добровільної
участі у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Судом встановлено, що позивач не виявив
бажання бути платником єдиного внеску
на умовах добровільної участі у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
отже відповідно до норм Закону №2464-VI
звільняється від сплати за себе
єдиного внеску.

Згідно ч.1 ст.25 Закону № 2464-VI, якою
встановлені заходи впливу та
стягнення, зокрема, надсилання
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимоги про її сплату,
положення цієї статті поширюються лише
на тих платників, які відповідно до
цього Закону зобов'язані нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

Виходячи з наведеного, приймаючи до
уваги, що позивач в силу ч.4 ст.4 Закону
№2464-VI звільнений від сплати єдиного
внеску формування та надсилання
відповідачем-2 вимоги про сплату
недоїмки зі сплати єдиного соціального
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 09.10.2013 за
№Ф-56 є безпідставними.

Суд першої інстанції під час розгляду
справи дослідив обставини, які мають
значення для справи, дав їм правильну
юридичну оцінку, застосував до
правовідносин, як виникли між
сторонами по справі норми права, які
регулюють саме ці правовідносини,
прийняв законне та обґрунтоване
рішення.

Передбачені ст.202 КАС України підстави
для скасування постанови суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
відсутні.

Керуючись ст.ст.199, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області та
Криворізької північної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
грудня 2013 року у справі № 804/14190/13-а
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко