Справа № 816/1661/14
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/1661/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -Ясиновського І.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Петренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
коштів, -

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2014 року Кременчуцька об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області(надалі - позивач,
Кременчуцька ОДПІ) звернулась до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі -
відповідач, ФОП ОСОБА_1.) про стягнення
коштів з рахунків платника у розмірі
247494,14 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що за відповідачем
рахується відповідний податковий
борг, що виник у зв'язку з несплатою
узгодженого податкового зобов'язання,
тому підлягає стягненню у судовому
порядку.

Сторони у судове засідання не
з'явились, хоча повідомлялись про час
та місце судового розгляду належним
чином, позивач надав клопотання про
розгляду справи без уповноваженого
представника.

Таким чином, суд вважає за можливе
розглянути справу за даної явки.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична
особа-підприємець виконавчим
комітетом Кременчуцької міської ради
Полтавської області 21 грудня 2005 року,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, номер
запису 2 004423 та перебуває на
податковому обліку з 21.12.2005 року за
№0004423. Зареєстрований платником
податку на додану вартість згідно
свідоцтва № 100229528 від 05 червня 2009 року.

Відповідачем подано до податкових
органів наступні декларації:

- з єдиного податку з фізичних осіб: №
від 10.02.2013 року у розмірі 2550,00 грн,
№ від 10.02.2013 року у розмірі 975,00
грн, № від 10.02.2013 року у розмірі
975,00 грн, № від 10.02.2014 року у
розмірі 1314,49 грн, № від 10.02.2014 року
у розмірі 328,62 грн.

- з податку на додану вартість: №
від 20.05.2013 року у розмірі 3151,00 грн, №
5 від 20.06.2013 року у розмірі 1138,00 грн,
№ від 22.07.2013 року у розмірі 3824,00
грн, № від 20.08.2013 року у розмірі
20930,00 грн, № від 20.09.2013 року у
розмірі 15153,00 грн, № від 20.10.2013
року у розмірі 24160,00 грн, № від
20.11.2013 року у розмірі 652,00 грн, №
від 20.12.2013 року у розмірі 313,00 грн, №
від 20.01.2014 року у розмірі 240,00 грн,
№ від 20.03.2014 року у розмірі 64,00
грн, № 901471816 від 20.03.2013 року у розмірі
299,00 грн.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, визначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Станом на момент подання позову
борг за вказаними деклараціями не
сплачено в повному обсязі та, з
урахуванням наявної переплати та
самостійної сплати, а також
нарахованої пені становить 49492,89 грн.

Також, згідно матеріалів справи
заборгованість відповідача виникла
внаслідок встановлення фактів
порушення вимог податкового
законодавства за результатами
проведення 28.04.2012 року документальної
планової виїзної перевірки з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2009 року по 31.12.2011 року. В
результаті якої було складено акт за №
1064/17-311/НОМЕР_1. На підставі даного акту
винесено податкові
повідомлення-рішення:

- від 28.05.2012 року за № , яким
збільшено суму грошового зобов'язання
по податку на доходи фізичних осіб за
основним платежем у розмірі 2121,30 грн, за
штрафними (фінансовими) санкціями у
розмірі 5302,58 грн.

- від 28.05.2012 року за № , яким
збільшено суму грошового зобов'язання
по податку на додану вартість за
основним платежем у розмірі 52433,00 грн,
за штрафними (фінансовими) санкціями у
розмірі 13108,25 грн.

Відповідач не погодившись із
зазначеними податковими
повідомленнями-рішеннями оскаржив їх
до суду.

Так, постановою Полтавського
окружного адміністративного суду від
27.09.2012 року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22.01.2013 року,
адміністративний позов фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 до Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Полтавської області
Державної податкової служби про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
задоволено частково. Визнано
протиправним і скасовано податкове
повідомлення-рішення від 28.05.2012 №
/14672 в частині збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість за основним платежем в
розмірі 6196,00 грн (шість тисяч сто
дев'яносто шість гривень) за штрафними
(фінансовими) санкціями в розмірі 1549,00
грн (одна тисяча п'ятсот сорок дев'ять
гривень). В іншій частині позовних
вимог відмовлено.

У відповідності до положень статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України постанова суду першої
інстанції набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа щодо
якої встановлені ці обставини.

В силу наведеної норми
процесуального закону обставини,
встановлені судовим рішенням у
адміністративній справі № 2а-1670/4019/12, що
набрало законної сили, мають
преюдиційне значення при вирішенні
спору у цій справі, оскільки,
постановляючи таке рішення, суд
встановив наявність порушення з боку
ФОП ОСОБА_1 податкового законодавства
та правомірність прийняття вказаних
податкових повідомлень-рішень.

Також, відповідно з матеріалами
справи заборгованість відповідача
виникла внаслідок встановлення факту
порушення вимог податкового
законодавства відповідачем за
результатами проведення 08.02.2013 року
документальної позапланової невиїзної
перевірки за період з 01.01.2009 року по
01.02.2013 рік, за результатами якої було
складено акт за № 1135/17.3-08/НОМЕР_1. На
підставі даного акту винесено
податкове повідомлення-рішення від
28.02.2012 року за № /192, яким збільшено
суму грошового зобов'язання по податку
на додану вартість за основним
платежем у розмірі 73165,60 грн, за
штрафними (фінансовими) санкціями у
розмірі 36582,80 грн.

Вищезазначене податкове
повідомлення-рішення у встановленому
законом порядку не оскаржувалось та
набуло статусу податкового боргу.

Також, згідно з матеріалами справи
заборгованість відповідача виникла
внаслідок встановлення факту
порушення вимог податкового
законодавства відповідачем за
результатами проведення 02.09.2013 року
документальної планової виїзної
перевірки з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2012 року по
31.12.2012 року. В результаті якої було
складено акт за № 1581/16-03-17-01-17/НОМЕР_1. На
підставі даного акту винесено
податкове повідомлення-рішення від
12.09.2013 року за № /450, яким збільшено
суму грошового зобов'язання по податку
на доходи фізичних осіб за основним
платежем у розмірі 16446,71 грн, за
штрафними (фінансовими) санкціями у
розмірі 4111,68 грн.

Вищезазначене податкове
повідомлення-рішення у встановленому
законом порядку не оскаржувалось та
набуло статусу податкового боргу.

Отже, за відповідачем рахується
заборгованість по податку на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг) в розмірі 198001,25
грн.

Підпунктом 14.1.175 Податкового кодексу
України визначено, що податковий борг -
сума грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно положень ст. 59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не
раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання.

У разі, коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

Кременчуцькою ОДПІ 25 листопада 2013
року винесено податкову вимогу №
427-17/195, яка була вручена відповідачеві 16
грудня 2013 року, та не оскаржувалась
останнім ні в адміністративному, ні у
судовому порядку.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 95.1 ст. 95 Податкового
кодексу України контролюючі органи
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Також пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України
встановлено, що контролюючі органи
мають право застосовувати до платників
податків фінансові (штрафні) санкції,
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом, стягувати
суми простроченої заборгованості
суб'єкта господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Пунктом 41.1 статті 41 контролюючими
органами є органи доходів і зборів -
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування єдиної
державної податкової, державної митної
політики в частині адміністрування
податків і зборів, митних платежів та
реалізує державну податкову, державну
митну політику, забезпечує формування
та реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи.

Зважаючи на право контролюючого
органу звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків на
погашення податкового боргу, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги - підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95
Податкового кодексу України стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Отже, позовні вимоги
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення коштів з рахунків
платника податків підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7-11, 71, 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення коштів задовольнити
повністю.

Стягнути з рахунків фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний
номер НОМЕР_1) у банках, що обслуговують
такого платника податків кошти на
погашення податкового боргу: по
податку на доходи фізичних осіб, що
сплачується за результатами річного
декларування у розмірі 49492,89 грн (сорок
дев'ять тисяч чотириста дев'яносто дві
гривні 89 коп.) на розрахунковий рахунок
№ 0008, код платежу 11010500, одержувач:
УК у м. Кременчуці/м. Кременчук/11010500, код
одержувача: 37965850, банк одержувача
ГУДКСУ у Полтавській області, МФО 831019;
по податку на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) у розмірі 198001,25 грн (сто
дев'яносто вісім тисяч одна гривня 25
коп.) на розрахунковий рахунок №
0008, одержувач: УК у м. Кременчуці/м.
Кременчук/14010100, код одержувача: 37965850,
банк одержувача ГУДКСУ у Полтавській
області, МФО 831019.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання апеляційної
скарги до Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд.

Повний текст постанови
виготовлено 30 травня 2014 року.

Суддя
І.Г. Ясиновський