Справа № 2а-42045/09/1670
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

19 травня 2014 року м. Київ
В/800/2142/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Головуючої:Блажівської
Н.Є.,Суддів: Бухтіярової І.О.,
Костенка М.І., Муравйова О.В., Приходько
І. В.

перевіривши заяву Державної
податкової інспекції у місті Полтаві
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області про перегляд
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 26 березня 2014 року

у справі № 2а-42045/09/1670 (К/9991/482/11 -
номер справи у Вищому

адміністративному суді
України)

за позовом Публічного акціонерного
товариства «КРІСТАЛІСТ»

до Державної податкової
інспекції у місті Полтаві,

Головного управління
Державної казначейської служби
України у

Полтавській області

за участю Прокуратури Полтавської
області

про стягнення бюджетного
відшкодування,-

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у місті
Полтаві Головного управління
Міндоходів у Полтавській області
звернулась до Верховного Суду України
із заявою про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 26
березня 2014 року у вказаній справі.

Згідно зі статтею 2391 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень
подається до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України, який за змістом статей 2392 та 240
Кодексу адміністративного судочинства
України перевіряє відповідність заяви
вимогам цього Кодексу та вирішує
питання про допуск справи до
провадження.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом;

3) порушення норм матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення Вищим адміністративним
судом України незаконного судового
рішення з питань, передбачених статтею
1711 цього Кодексу.

У заяві про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 26
березня 2014 року заявник посилається на
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права, а саме: підпункту
7.7.4, підпункту 7.7.5, підпункту 7.7.6,
підпункту 7.7 статті 7 Закону України
«Про податок на додану вартість».

В обґрунтування своїх вимог заявник
додає копії ухвал Вищого
адміністративного суду України від 11
квітня 2012 року по справі за касаційним
провадженням № К-42785/10, від 29
листопада 2012 року по справі за
касаційним провадженням № К-27330/10 та
постанову Вищого адміністративного
суду України від 26 квітня 2012 року по
справі за касаційним
провадженням № К-1102/10 у яких, на його
думку норми матеріального права
застосовані інакше, ніж у даній справі.

Між тим, відповідно до положень
статті 237 Кодексу адміністративного
судочинства України, заява про
перегляд судового рішення може бути
подана виключно за наявності таких
складових: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах. Зокрема, така
складова як подібність правовідносин,
означає тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, як об'єкта та
предмета правового регулювання, а
також умов застосування правових норм
(наприклад часу, місця, підстав
виникнення, припинення та зміни
відповідних правовідносин). У той же
час, зміст правовідносин визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Вимоги статті 237 Кодексу
адміністративного України визначають
виключними мотивами подання заяви про
перегляд судових рішень неоднакове
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень саме у подібних
правовідносинах.

Як вбачається зі змісту поданої заяви
та доданих як приклад неоднакового
застосування судом норм матеріального
права рішень Вищого адміністративного
суду України, неоднакове застосування
судами норм матеріального права у
подібних правовідносинах відсутнє.

Водночас, слід зазначити, що
направлення справи на новий розгляд до
суду першої інстанції, що має
місце у справах за касаційними
провадженнями № К-27330/10 та №
К-42785/10 не розв'язує спір по суті та
свідчить про неповноту встановлення
судами попередніх інстанцій обставин
справи для правильного вирішення спору
та про не дослідження всіх доказів,
належить до порушення процесуального
права, що не є підставою для перегляду
ухвали в пордку Глави 3 Розділу ІV
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Відсутність повно встановлених
обставин у певній справі та ухвалення
судових рішень в інших справах,
виходячи з конкретних встановлених
обставин у справі, виключає висновок
про ухвалення судових рішень у таких
справах з неоднаковим застосуванням
норм матеріального права саме у
подібних правовідносинах.

За таких обставин, підстави для допуску
справи до провадження для перегляду
судового рішення Верховним Судом
України у даній адміністративній
справі відсутні.

З огляду на наведене, керуючись
статтями 236-239, 2391, 2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити Державній податковій
інспекції у місті Полтаві Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області в допуску для перегляду
Верховним Судом України ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 26 березня 2014 року у справі
№ 2а-42045/09/1670.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча Н. Є. Блажівська Судді І. О.
Бухтіярова М. І. Костенко О. В.
Муравйов І. В Приходько