Справа № 232/934/14-а
Суддя: Волкова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 232/ 934 /14-а
Провадження № 2а/232/ 19 /14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року суддя
Кіровського міського суду Донецької
області Волкова Н.Ю., розглянувши у
скороченому судовому провадженні
в залі суду № 4 у м. Кіровське
Донецької області
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Кіровської міської ради Донецької
області про визнання
противоправною бездіяльності,
зобов'язання здійснити нарахування
допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку та
стягнути перерахункову допомогу, -

в с т
а н о в и в:

08 травня 2014 р. позивач ОСОБА_1
поштою направила адміністративний
позов, що надійшов до Кіровського
міського суду Донецької області 14
травня 2014 р. до Управління праці та
соціального захисту населення
Кіровської міської ради Донецької
області про визнання
противоправною бездіяльністі з
невиплати допомоги у повному обсязі,
зобов'язання здійснити нарахування
допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку в
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років до досягнення
дочкою трирічного віку та стягнути
перерахункову допомогу по догляду за
дитиною до 3 років. Позивачка зазначила,
що вона є матір`ю дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на
обліку у відповідача та отримує
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі 130 грн. на місяць. Позивач
вважає, що вказаний розмір допомоги за
період з 03 грудня 2012 р. та до досягнення
дитиною трирічного віку, не відповідає
чинному законодавству, незаконно
занижений відповідачем та має
бути перерахований з розрахунку
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років та на користь позивача
повинні бути здійснені відповідні
доплати. Позивач, як не застрахована
особа в системі загальнообов'язкового
державного страхування
відповідно до вимог ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» має право на отримання
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, у
розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років за період з 03 грудня 2012 р. та
до досягнення дитиною трирічного віку.
Внаслідок чого відповідачем за
зазначений період щомісячно не
доплачена позивачу допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку

Ухвалою Кіровського міського
суду Донецької області від 26
травня 2014 р. позовні вимоги
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Кіровської міської ради Донецької
області про визнання
противоправною бездіяльності,
зобов'язання здійснити нарахування
допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку та
стягнути перерахункову допомогу за
період з 03 грудня 2012 р. до 08
листопада 2013 р. включно залишено буз
розгляду у зв'язку з пропуском строку
на звернення до адміністративного
суду.

Відповідач Управління праці та
соціального захисту населення
Кіровської міської ради Донецької
області позовні вимоги не визнав, надав
письмові заперечення проти
позову, зазначивши, що згідно
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми»,постанови
Кабінету Міністрів України від 27
грудня 2001 року № 1751 « Про затвердження
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім»ям з дітьми»
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не
менше 130 грн. Із заявою про
призначення допомоги у розмірі, що
перевищує мінімальний, з урахуванням
доходів позивач не зверталася та
не підтвердила право на призначення
допомоги в розмірі, що перевищує
мінімальний, тобто позивачем не
було використане право надати
пакет документів та отримувати
допомогу з урахуванням сукупного
доходу родини. Просить відмовити
позивачу у задоволенні позовних вимог,
оскільки позивачка отримує
гарантований законом мінімум - 130 грн.
Крім того, відповідач просить
відповідно до ст. ст. 99,100 КАС України
відмовити позивачці через пропущення
нею строку звернення до суду, оскільки
про порушення свого права (якщо
позивачка вважала своє право
порушеним) вона знала з жовтня 2012 р.

Оцінивши повідомлені позивачем та
відповідачем обставини та перевіривши
їх наданими сторонами доказами,
приходжу до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_1 є матір'ю
малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження дитини.

В судовому засіданні встановлено,
що з 03 грудня 2012 р. по 30 квітня 2014 р.
включно відповідач виплачує позивачу,
як не застрахованій особі в системі
загальнообов'язкового державного
страхування, допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі
по 130 грн. щомісячно на підставі Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» , Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім»ям з дітьми,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751, зі змінами та доповненнями,
внесеними постановами Кабінету
Міністрів України від 04.02.2009 р. № 59 та
від 18.02.2009 р. №98.

Відповідно до ст. 14 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
виплачується щомісяця з дня
призначення допомоги по догляду за
дитиною по день досягнення дитиною
вказаного віку включно.

Відповідно до ст. 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
від 21.11.1992 р. № 2811-ХІІ , в
редакції, яка діяла до 01.01.2008 р.,
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надавалася особам , які не застраховані
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
у розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму дітей
віком до 6 років.

Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» №
2240-III від 18 січня 2001 року, відповідно до
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування визначає
правові, організаційні та фінансові
основи загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян на випадок тимчасової втрати
працездатності, у зв'язку з вагітністю
та пологами, у разі смерті, а також
надання послуг із санаторно-курортного
лікування та оздоровлення
застрахованим особам та членам їх
сімей. Статтею 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
визначено , що дія зазначеного Закону
розповсюджується на застрахованих
осіб в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, та допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду, але
не менше прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Пунктами 23,25 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» № 107-VI від
28 грудня 2007 р. внесено зміни до:-
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 р. №
2811-ХІІ, зокрема дію ст. 13 зазначеного
Закону поширено на застрахованих
осіб , - статті 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» №
2240-III від 18 січня 2001 року та виключено
пункти 3, 4 статті 34, статті 40-44 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» № 2240-III від 18
січня 2001 року.

Положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» № 107-VI від
28 грудня 2007 року, в т.ч. й пункт 25
розділу ІІ , рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано такими,
що не відповідають Конституції України
(є неконституційними).

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» № 107-VI від
28 грудня 2007 року, визначено, що розділ
ІІ цього Закону, діє до 31 грудня 2008 р.

Тобто, з 22 травня 2008 року
відновлена дія норм статті 1, пунктів 3, 4
статті 34, статей 40-44 Закону № 2240 в
редакції, яка діяла до внесення змін
Законом № 107-VI від 28 грудня 2007 року, а
також з 01 січня 2009 р. відновили свою дію
ст. 13,15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 р.
№ 2811-ХІІ.

Рішенням Конституційного Суду
України від 25.01.2012 р. № 3-рп/2012
визначено право Кабінету Міністрів
України встановлювати розміри
соціальних виплат, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України на основі і на виконання
Закону України «Про Державний бюджет
України» на відповідний рік .

Але, Законом України «Про
Державний бюджет України на 2012 р.»,
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2013 р.»,Законом України «Про
Державний бюджет на 2014 р.» не було
встановлено, що положення ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» від 21.11.1992 р. № 2811-ХІІ
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного Фонду України на
відповідні роки.

Кабінетом Міністрів України
відповідних постанов з цього питання
на 2012, 2013, 2014 роках не приймалося.

На підставі викладеного,
приходжу до висновку, що
відповідач, виплачуючи позивачу
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 08 листопада 2013р. по 30 квітня 2014
р. включно по 130 грн.
щомісячно, тобто у розмірі,
визначеному Порядком призначення і
виплати державної допомоги сім»ям з
дітьми, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 27
грудня 2001 року № 1751 зі змінами та
доповненнями, внесеними постановами
Кабінету Міністрів України від 04.02.2009 р.
№ 59 та від 18.02.2009 р. №98, діяв
неправомірно у порушення вимог
чинного законодавства, внаслідок чого
позивач, як незастрахована особа в
системі соціального
загальнообов'язкового державного
страхування, відповідно до вимог ст.15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 р. №
2811-ХІІ, має право на отримання
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років за період з 08 листопада
2013р. по 30 квітня 2014 р. включно (тобто за
період, коли права позивача були
порушені), оскільки суд не може
визнавати протиправними дії
відповідача на майбутнє, тобто ті, які
він ще не вчиняв та невідомо яким чином
він буде діяти на майбутнє, як не може
на майбутнє визначати порядок
нарахування допомоги через можливість
зміни законодавства.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органу державної влади,
органів місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Враховуючи, що суд не може
перебирати на себе повноваження
Управління праці та соціального
захисту населення щодо перерахунку сум
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та
визначати суму, що підлягає виплаті
після донарахування, оскільки цей
спосіб захисту порушених прав позивача
не кореспондується з нормами чинного
законодавства, а також
враховуючи, що відповідно до
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний суд може лише
визнавати дії суб'єктів владних
повноважень незаконними та покласти
обов'язок на відповідача провести
нарахування та виплату належних сум
відповідно до закону за відповідний
рік і не є уповноваженим органом
провадити розрахунок суми
заборгованості по соціальним виплатам,
не може брати на себе невластиві суду
повноваження щодо нарахування
вказаних виплат, а як наслідок,
стягувати певні, ще не нараховані
компетентним органом суми з
відповідача, в зв'язку з чим у частині
стягнення з відповідача недоплаченої
допомоги суд вважає за необхідне
позивачу відмовити та обрати інший
спосіб захисту порушеного права, про
який також просить позивач, а саме
визнавати дії суб'єктів владних
повноважень незаконними та покласти
обов'язок на відповідача провести
нарахування та виплату належних сум
відповідно до закону.

В межах Кодексу
адміністративного судочинства України
захисту підлягає порушене право
позивача, внаслідок чого стягнення з
відповідача на користь
позивача конкретних сум
допомоги , є безпідставним.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 14 ,15 Закону
України «Про державну допомогу сім`ям з
дітьми», ст. ст. 2-154, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59,
69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158,
162, 163, 167,183-2, 185-186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя, -

п о с т а н
о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Кіровської міської
ради Донецької області про визнання
противоправною бездіяльності,
зобов'язання здійснити нарахування
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та
стягнути перерахункову допомогу,
задовольнити частково.

Визнати противоправною
бездіяльність Управління праці та
соціального захисту населення
Кіровської міської ради Донецької
області щодо не нарахування та
невиплати ОСОБА_1, 1987 року народження,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1
державної допомоги по догляду за
дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до
досягнення нею трирічного віку за
період з 08 листопада 2013р. по 30 квітня
2014 р. відповідно до положення ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» у розмірі
прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років щомісячно.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Кіровської міської ради Донецької
області провести нарахування на
користь ОСОБА_1 , 1987 року народження,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1
допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею
трирічного віку за період з 08 листопада
2013р. по 30 квітня 2014 р. включно
відповідно до положення ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» у розмірі
прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років, щомісячно з
урахуванням фактично виплачених сум.

В решті позовних вимог ОСОБА_1
відмовити за їх необґрунтованістю.

Стягнути з Державного
бюджету на користь ОСОБА_1 , 1987 року
народження, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1 витрати по сплаті судового
збору у сумі 73 грн. 08 коп.
(сімдесят три грн. 08 коп.).

Постанова суду першої
інстанції набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішення за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова за результатами
скороченого провадження може бути
оскаржена сторонами в апеляційному
порядку до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Кіровський міський суд Донецької
області протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Управлінню праці та соціального
захисту населення Кіровської міської
ради Донецької області, як відповідачу
та суб'єкту владних повноважень,
встановити строк в один місяць після
одержання ним копії постанови для
подання звіту до Кіровського міського
суду Донецької області про виконання
даної постанови суду.

Суддя:
Н.Ю. Волкова