Справа № 2а/1570/8094/11
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/65270/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Весельської Т.Ф.,

Малиніна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси до
Відкритого акціонерного товариства
"Одеське СКТБ Продмаш" про стягнення
заборгованості за касаційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
"Одеське СКТБ Продмаш" на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 23 листопада 2011 року та ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19 вересня
2012 року, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси
звернулось до суду з позовом до
Відкритого акціонерного товариства
"Одеське СКТБ Продмаш" про стягнення з
відповідача прострочену
заборгованість по відшкодуванню
витрат на виплату пенсій, що становлять
різницю між сумою пенсій, призначених
згідно Закону України «Про наукову та
науково-технічну діяльність» у розмірі
825,66 грн.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 23 листопада
2011 року адміністративний позов
задоволено.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19 вересня
2012 року постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 23 листопада
2011 року залишено без змін.

Відкрите акціонерне товариство
"Одеське СКТБ Продмаш" не погодився з
постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 23 листопада
2011 року та ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 19 вересня 2012 року і звернувся до
суду з касаційною скаргою, в якій
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та ухвалити нове,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити, посилаючись на порушення
норм матеріального права, що призвело
до ухвалення незаконних судових
рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
прийшов до висновку про залишення
касаційної скарги без задоволення з
таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

Колишнім працівникам відповідача, а
саме: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на підставі довідок,
виданих ВАТ «Одеське СКТБ Продмаш»,
позивачем здійснено перерахунок
пенсії як науковим працівникам.

Зазначеним вище особам за період
01.07.2011р. по 31.08.2011р. виплачувалась пенсія
за віком як науковим працівникам
відповідно до ст. 24 Закону України «Про
наукову і науково-технічну
діяльність», що підтверджується
відповідними розрахунками позивача
про сплачені суми.

Позивач неодноразово направляв на
адресу відповідача повідомлення про
суму витрат на фінансування різниці
між сумою пенсії, призначеної
відповідно до Закону України «Про
наукову і науково-технічну діяльність»
і сумою пенсії, обчисленої відповідно
до інших законодавчих актів, але
вищезазначені повідомлення повернуті
без виконання з наданими до них
супровідними листами. При цьому
відсутні відомості про оскарження
підприємством вказаних повідомлень у
судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги суди
попередніх інстанції дійшли висновку
про те, що відповідач зобов'язаний
сплачувати різницю між сумою пенсії,
призначеної за Законом України «Про
наукову і науково-технічну
діяльність», та сумою пенсії,
обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, оскільки на
Товариство поширюються приписи
частини дев'ятої статті 24 Закону
України «Про наукову і
науково-технічну діяльність» та пункту
2 Порядку фінансування різниці між
сумою пенсії, призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації згідно із Законом України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність», та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 24 березня 2004 року № 372.

Даний висновок є правильним, на
підставі наступного.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» особам, які
мають одночасно право на різні
державні пенсії, призначається
будь-яка з цих пенсій за їх вибором.

Держава встановлює для наукових
(науково-педагогічних) працівників, які
мають необхідний стаж наукової роботи,
пенсії на рівні, що забезпечує
престижність наукової праці та
стимулює систематичне оновлення
наукових кадрів (стаття 24 Закону
Законом України «Про наукову і
науково-технічну діяльність»).

Відповідно до частини дев'ятої цієї ж
статті різниця між сумою пенсії,
призначеної за цим Законом, та сумою
пенсії, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку має право
науковий працівник, фінансується: для
наукових (науково-педагогічних)
працівників державних бюджетних
наукових установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів
державного бюджету; для наукових
(науково-педагогічних) працівників
інших державних підприємств, установ,
організацій та вищих навчальних
закладів III-IV рівнів акредитації - за
рахунок коштів цих підприємств,
установ, організацій та закладів, а
також коштів державного бюджету в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України. При цьому за рахунок
коштів державного бюджету науковим
(науково-педагогічним) працівникам
оплачується з розрахунку на одну особу
50 відсотків різниці пенсії,
призначеної за цим Законом; для
наукових (науково-педагогічних)
працівників недержавних наукових
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
установ, організацій та закладів.

На виконання наведеної норми
зазначеного Закону Кабінет Міністрів
України прийняв постанову від 13 грудня
2000 року № 1826 «Про затвердження Порядку
фінансування та виплати різниці між
сумою пенсії, призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних бюджетних установ і
організацій, науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних небюджетних підприємств і
організацій згідно із Законом України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність», та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи», яка втратила
чинність 9 квітня 2004 року одночасно з
набранням чинності постановою № 372,
якою було затверджено Порядок.

Названі порядки визначають механізм
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної, зокрема, науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій, та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи.

Згідно з пунктом 4 Порядку, у разі
ліквідації або зміни власника
підприємства, установи, організації
чи вищого навчального закладу IV
рівнів акредитації різниця у розмірі
пенсії фінансується за рахунок коштів
їх правонаступників у порядку, що діяв
стосовно цих підприємств, установ,
організацій та закладів до моменту
ліквідації або зміни власника.

Аналіз зазначених норм права дає
підстави вважати, що у випадках, коли
відбувається перетворення в процесі
приватизації державного підприємства
у відкрите акціонерне товариство, до
правонаступника переходять права і
обов'язки державного підприємства, що
приватизується, у тому числі й
обов'язок зі сплати різниці між сумою
пенсії, призначеної відповідно до
Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність», та сумою
пенсії, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, пенсійний орган відповідно
до Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність»
призначив пенсію колишнім науковим
працівникам які працювали у Відкритому
акціонерному товаристві "Одеське СКТБ
Продмаш", що дає право призначення
пенсії відповідно до статті 24
зазначеного Закону.

За період з 31.07.2011 року по 31.08.2011 року у
відповідача виникла заборгованість із
відшкодування управлінню ПФУ різниці
між сумою пенсії, призначеної
відповідно до Закону України «Про
наукову і науково-технічну
діяльність», та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, у розмірі 825,66 грн.

Оскільки відповідачем не виконано
зобов'язання щодо фінансування
різниці у розмірі пенсії, призначеної
науковим працівникам Відкритого
акціонерного товариства "Одеське СКТБ
Продмаш", суд касаційної інстанції
погоджується з обґрунтованістю
позовних вимог Управління Пенсійного
фонду.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України, вважає, що постанова Одеського
окружного адміністративного суду від 23
листопада 2011 року та ухвала Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 19 вересня 2012 року ґрунтуються на
вірно встановлених фактичних
обставинах справи, яким дана належна
юридична оцінка, правильно застосовані
норми матеріального права, що
регулюють спірні правовідносини, та не
допущено порушень процесуального
закону, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи, доводи викладені в касаційній
скарзі не спростовують висновків суду
попередніх інстанції, тому підстави
для скасування або зміни рішень
відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС
України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Одеське СКТБ
Продмаш" залишити без задоволення, а
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 23 листопада
2011 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 19 вересня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф.
Ситников

Т.Ф.
Весельська

В.В. Малинін