Справа № 427/8/14-а
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Логвіна Л.С.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року
справа №427/8/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Сіваченка І.В.

суддів Шишова О.О., Геращенка І.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Свердловську Луганської області на
постанову Свердловського міського
суду Луганської області від 10 квітня 2014
року у справі № 427/8/14-а за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Свердловську Луганської
області про визнання неправомірним та
скасування рішення щодо відмови у
призначенні пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

З адміністративним позовом до суду
звернулась ОСОБА_2, в якому зазначила,
що вона перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Свердловську Луганської області
(далі - Управління), отримує пенсію як
державний службовець. Позивач
працювала в контрольно-ревізійному
відділу в м. Свердловську
Контрольно-ревізійного управління в
Луганській області Державної
контрольно-ревізійної служби в Україні
(далі - КРУ). Відповідно постанови
Кабінету Міністрів України від 27.07.2011
року № 765, КРУ було реорганізовано в
Державну фінансову інспекцію в
Луганській області (далі - Інспекція).

Позивач зазначає, що має право на
пенсію відповідно до Закону України
від 19.12.1993 року № 3723-ХІІ «Про державну
службу» (далі - Закон № 3723-ХІІ). В жовтні
2013 року позивач дізналась, що довідки,
які надавались для призначення
(перерахунку) пенсії, через
невідповідність їх форми вимогам
чинного законодавства в частині
включення інших виплат, Управління при
розрахунку пенсії не в повному обсязі
були враховані складові заробітної
плати, на які нараховані та сплачені
внески на обов'язкове державне
пенсійне страхування.

При оформленні пенсії у 2000 році,
позивачем була надана до Управління
довідка за період з червня 1998 року по
травень 2000 року, в якій були вказані
суми виплаченої матеріальної допомоги
на оздоровлення та соціально-побутові
видатки, проте вказані суми при
нарахуванні пенсії не були враховані.
Крім того, позивачу була нарахована
пенсія без урахування надбавок у
повному обсязі.

На думку позивача, її права були
порушені в частині не включення до
складових заробітної плати всіх
виплат, на які нараховані страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а з 01.01.2011 р. -
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування (у тому
числі суми матеріальної допомоги на
оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань,
індексації, тощо).

Позивач звернулась в Інспекцію із
заявами з проханням видати довідку про
нараховану їй заробітну плату з
роз'ясненням усіх інших виплат за
період з червня 1998 року по травень 2000
року. В наданій Інспекцією позивачу
довідці було зазначено, що сума інших
виплат з 1 червня 1998 року по 31 травня 2000
року склала 4 760,98 грн., у тому числі сума
інших виплат, яка не врахована при
нарахуванні пенсії - 1 511,60 грн., на всі
виплати нараховані страхові внески.
Відповідно даної довідки, відповідач
повинен був врахувати інші виплати, а
саме компенсацію за невикористану
відпустку, винагороду за вислугу років.

На звернення позивача 18.11.2013 року до
Управління з питання щодо врахування
сум «інші виплати», визначених у
довідці від 07.11.2013 р., відповідачем було
прийнято рішення від 27.11.2013 р. б/н про
відмову в проведенні даного
перерахунку через те, що
законодавством врахування даних
виплат для обчислення пенсії не
передбачено.

Відповідно протоколу засідання
комісії по встановленню стажу роботи
робітникам Інспекції для виплати
винагороди за вислугу років від 01.10.1998
р., стаж роботи позивача складав 27
років, який давав право на одержання
винагороди за вислугу років,
відповідно п. 2 Порядку № 1141, у розмірі 40
% посадового окладу.

Під час роботи позивача в Інспекції з
01.01.1999 р. та на момент звільнення, їй
нараховувалась та виплачувалась
винагорода за вислугу років 40 %
посадового окладу та доплата за ранг,
проте в довідці для нарахування
(перерахунку) позивачу пенсії включена
винагорода в розмірі 25 %. Виплата цієї
винагороди (надбавки) була передбачена
кошторисом Інспекції та затверджена
Законом України «Про державний бюджет»
на кожний рік, з неї були нараховані та
сплачені всі страхові внески, в тому
числі на державне пенсійне
страхування.

На заяву позивача Інспекцією було
надано відповідь, що за період з 01.01.1999
року та на момент звільнення позивачу
нараховувалась та виплачувалась
винагорода згідно ПКМУ від 27.07.1998 № 1141 у
розмірі 40%.

Постановою Правління Пенсійного фонду
України від 30.10.2008 р. № 19-11 була
затверджена форма довідки про
заробітну плату, що подається для
призначення (перерахунку) пенсії
(тільки у 2008 році). Позивач зазначає, що
Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
13.08.2010 р. Постанову ППФУ № 19-11 було
визнано такою, що не відповідає
правовим актам вищої юридичної сили
щодо не включення до заробітної плати
складових, які передбачені чинним
законодавством. Також позиція про
включення до складових заробітної
плати інших виплат при розрахунку
пенсії особам, які отримали такі
надбавки під час перебування на
державній службі та були звільнені зі
служби після їх запровадження,
висловлена Вищим адміністративним
судом України в «Узагальненні судової
практики розгляду справ, пов'язаних з
перерахунком пенсій деяким категоріям
державних службовців та науковим
(науково-педагогічним) працівникам».

Постановою Правління Пенсійного фонду
України від 14.02.2011 № 5-1 «Про виконання
рішення Окружного адміністративного
суду м. Києва» затверджена форма
довідки про складові заробітної плати
з врахування рішення суду, що набрала
чинності з 04.03.2011 р.

Позивач зазначає, що чинне
законодавство, як загальне так і
спеціальне, відносить до складу
заробітної плати й інші виплати, при
цьому надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами,
матеріальна допомога належать до
додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні.

На думку позивачки, не врегулювання
Пенсійним фондом України питання
відносно форми довідки про заробітну
плату, невиконання рішень судів не може
бути підставою для зменшення розміру
її пенсії.

Просила суд визнати протиправними дії
Управління щодо відмови їй у
перерахунку пенсії з врахуванням інших
виплат, винагороди за вислугу років, та
зобов'язати здійснити перерахунок
призначеної їй пенсії з урахуванням
«інших виплат» та винагороди за
вислугу років у розмірі 40 %, тощо, які
виплачувались їй протягом періоду з
січня 1999 року по травень 2000 року з дати
її призначення, тобто з 12.06.2000 р. у
розмірі 88% (згідно діючого
законодавства на момент виходу на
пенсію), сума інших виплат, яка не
врахована при нарахуванні пенсії - 1511,60
грн. на всі виплати нараховані та
сплачені страхові внески, здійснити
перерахунок пенсії з урахуванням
підвищення посадових окладів, а також
зобов'язати провести індексацію пенсії
позивача з дня її призначення - з 12.06.2000
р.

Постановою Свердловського міського
суду Луганської області від 10 квітня 2014
року у цій справі позов було задоволено
частково, а саме :

визнано протиправними дії Управління
від 27.11.2013 року щодо відмови у
перерахунку пенсії з врахуванням інших
виплат, винагороди за вислугу років
ОСОБА_2;

зобов'язано Управління здійснити
перерахунок пенсії позивачу з
урахуванням компенсації за
невикористану відпустку та щомісячної
індексації заробітної плати,
винагороди за вислугу років в розмірі 25
відсотків, які виплачувались їй
протягом періоду з червня 1998 року по
травень 2000 року, з 01 грудня 2013 року, сума
інших виплат, яка не врахована при
нарахуванні пенсії в розмірі 1511,60 грн.,
у розмірі 88 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі.

В задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням,
Управління подало апеляційну скаргу,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову місцевого суду
скасувати та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позову.

На обґрунтування апеляційної скарги
зазначено, що відповідно до вимог
статті 33 Закону №3723-XII інші виплати та
компенсація за невикористану
відпустку не є складовими заробітної
плати державного службовця, тому
враховувати їх при розрахунку пенсії
державного службовця немає законних
підстав.

Крім того, відповідно до вимог статті 37
Закону № 3723-ХІІ, в редакції Закону
України від 08.07.2011 № 3668-VІ «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» (далі -
Закон - № 3668-VІ) розмір пенсії
розраховується, виходячи з 80 % від
заробітку.

Всі особи, які беруть участь у справі,
до апеляційного суду не прибули, були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання, тому
згідно пункту 2 частини першої статті 197
Кодексу адміністративного судочинства
(далі - КАС) України суд апеляційної
інстанції розглянув справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Судом встановлено, що позивач
знаходиться на обліку в Управлінні з 12
червня 2000 року та отримує пенсію за
віком, як державний службовець
відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

18 листопада 2013 року позивач звернулась
до відповідача із заявою про
здійснення перерахунку пенсії з
урахуванням складової частини
заробітної плати - індексацію доходів
та матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань. Рішенням
відповідача від 27 листопада 2013 року
позивачу відмовлено у перерахунку
пенсії (а.с.17).

Як вбачається з довідки Управління про
складові заробітної плати, що
додається для призначення пенсії
відповідно до Закону № 3723-ХІІ, яка
міститься у матеріалах справи (а.с.12-13),
до неї включено, загальна сума інших
виплат з 01 червня 1998 року по 31 травня 2000
року яка склала 4 760,98 грн., на всі
виплати нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до рішення Верховного Суду
України від 20 лютого 2012 року (справа №
21-430а11) за змістом норм статті 66 Закону
України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про
пенсійне забезпечення», Закону України
від 26.06.1997 № 400/97-ВР «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування», статті 41 Закону України
від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» отримувані застрахованою
особою суми виплат, з яких були
фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
враховуються в заробіток (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати.

За приписами частини другої статті 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Суди зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

Крім того, умови та порядок пенсійного
забезпечення державних службовців
визначено статтею 37 Закону № 3723-ХІІ.
Редакція зазначеної статті
змінювалась.

Так, відповідно до частин другої та
п'ятої статті 37 Закону № 3723-ХІІ в
редакції, що діяла на час призначення
позивачу пенсії, право на отримання
пенсії державних службовців мали
особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявністю страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років, та
на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, що мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорії посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначалася в розмірі 80%
від суми їх заробітної плати, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80%
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. За кожний
повний рік роботи понад 10 років на
державній службі пенсія збільшується
на 1% заробітку, але не більше 90%
заробітної плати.

Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 1
жовтня 2011 року, внесено зміни до статті
37 Закону № 3723-ХІІ (її текст викладено в
новій редакції), зокрема змінено у
відсотках розмір пенсії за вислугу
років, яка призначається державним
службовцям у разі реалізації ними
такого права: пенсія призначається в
розмірі 80 відсотків від суми їх
заробітної плати, з якої було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року
положення частини п'ятої статті 37
Закону № 3723-ХІІ щодо призначення
державним службовцям пенсії у розмірі
не більше 90 відсотків від суми
заробітку втратили чинність у зв'язку з
внесенням змін до редакції цієї статті
Законом № 3668-VІ.

Разом з тим, підстави та порядок
перерахунку пенсій державним
службовцям регулює стаття 37-1 Закону №
3723-ХІІ, положення якої щодо перерахунку
пенсії у зв'язку із прийняттям Закону №
3668-VІ змін не зазнали.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що при перерахунку пенсії
державним службовцям має
застосовуватися норма, що визначає
розмір пенсії у відсотках, яка діяла на
момент призначення пенсії, а тому
дійшла такого правового висновку:
внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті
37 Закону № 3723-ХІІ щодо розміру пенсії у
відсотках стосуються порядку
призначення пенсії державним
службовцям у разі реалізації ними
права на пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії.
Процедури призначення та перерахунку
пенсії різні за змістом і механізмом їх
проведення. Нормами, які визначають
механізм проведення перерахунку
пенсії державних службовців, є
положення статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ,
які змін у зв'язку із прийняттям Закону
№ 3668-VІ не зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про
застосування цього Закону в часі,
колегія суддів виходить із того, що
згідно зі статтею 22 Конституції
України закріплені нею права і свободи
не є вичерпними, гарантуються і не
можуть бути скасовані. При прийнятті
нових законів або внесенні змін до
чинних законодавчих актів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Аналогічна правова позиція зі спірного
питання в подібних правовідносинах
висловлювалась Верховним Судом
України у постановах від 10 грудня 2013
року у справі № 21-348а13 та від 17 грудня 2013
року.

За приписами частини другої статті 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Суди зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції обґрунтованими,
ухвала місцевого суду постановлена з
додержанням норм процесуального права,
скасуванню не підлягає, а апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 195-196, п. 1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
ст. 205, ст. 206, ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Свердловську Луганської області -
залишити без задоволення.

Постанову Свердловського міського
суду Луганської області від 10 квітня 2014
року у справі № 427/8/14-а за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Свердловську Луганської
області про визнання неправомірним та
скасування рішення щодо відмови у
призначенні пенсії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
І.В.Сіваченко

Судді:
О.О.Шишов

І.В.Геращенко