Справа № 826/124/14
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/124/14
інстанції: Аблов Є.В.
Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

28 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Вівдиченко Т.Р.,

Міщука М.С.

при секретарі: Корінець Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у м.Києві на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 13 березня 2014 року у
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Нікста»
до Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міндоходів у м.Києві,
Головного управління державного
казначейства України у м.Києві про
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Нікста» звернулися до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом, в якому просять: зобов'язати
ДПІ у Дніпровському районі прийняти
висновок із зазначенням суми податку
на додану вартість на загальну суму 632
710,00грн., яка підлягає відшкодуванню з
бюджету на користь ТОВ «Нікста»,
відповідно до ч.2 ст.200.15 Податкового
кодексу України, в рахунок майбутніх
періодів; стягнути з ДПІ у
Дніпровському районі на користь ТОВ
«Нікста» пеню в розмірі 1 931,02 грн.,
відповідно до ст.200.23 Податкового
кодексу України, в рахунок майбутніх
періодів.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13 березня 2014 року позов задоволено
частково: зобов'язано ДПІ у
Дніпровському районі прийняти
висновок із зазначенням суми податку
на додану вартість на загальну суму 632
710,00грн., яка підлягає відшкодуванню з
бюджету на користь ТОВ «Нікста»,
відповідно до ч.2 ст.200.15 Податкового
кодексу України, в рахунок майбутніх
періодів; в іншій частині позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій просять
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13 березня 2014 року в частині задоволених
позовних вимог та прийняти нову
постанову, якою у задоволенні позову
відмовити, мотивуючи свої вимоги тим,
що судом порушено норми матеріального
права.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення
з'явившихся учасників процесу,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
ТОВ «Нікста» подано декларацію з
податку на додану вартість за жовтень
2008 року вх. №148426 від 18.11.2008р., відповідно
до якої сума, що підлягає бюджетному
відшкодуванню з податку на додану
вартість на рахунок платника у банку
відображена позивачем у рядку 25.1
декларації у сумі 632710,00грн.

ДПІ у Дніпровському районі, в період з
19.02.2008р. по 19.01.2009р., проведено виїзну
позапланову перевірку ТОВ «Нікста» з
питань достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на рахунок у банку за
жовтень 2008р., яка виникла за рахунок
від'ємного значення з ПДВ, що
декларувалась в період з серпня 2007
року, з вересня 2007р., березня 2008р.,
вересня 2006р., за результатами якої
складено акт від 24.01.2009р. перевіркою
встановлено порушення позивачем
порядку ведення податкового обліку
внаслідок недотримання вимог пп.7.7.11
п.7.7 ст.7 Закону України «Про додану
вартість».

На підставі акту перевірки від 24.01.2009р.
податковим органом винесено податкове
повідомлення - рішення від 05.02.209р.
№/0, яким ТОВ «Нікста» зменшено
суму бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість на 590464,00грн.

За результатами адміністративного
оскарження ТОВ «Нікста» вказаного
податкового повідомлення-рішення, ДПІ
у Дніпровському районі прийнято
рішення, яким податкове
повідомлення-рішення від 05.02.2009р.
№/0, залишене без змін та винесене
податкове повідомлення-рішення від
08.05.2009р. №/1.

Прийняті податкові
повідомлення-рішення позивачем
оскаржено в судовому порядку.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
08.10.2009р. по справі №2а-6128/09/2670, визнано
нечинним податкове повідомлення -
рішення від 05.02.2009р. №/0, та
податкове повідомлення - рішення
08.05.2009р. №/1.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 14.09.2010р. та
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 01.04.2013р.- постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 08.10.2009р. по справі
№2а-6128/09/2670 - залишено без змін.

Позивач звертався до відповідача-1
листами від 28.05.2013р №2805-1, від 16.07.2013р. з
вимогою здійснити відшкодування з ПДВ.

На час розгляду справи, заходи щодо
відновлення сум ПДВ, податковим
органом не здійснено.

Колегія суддів не приймає доводи
апеляційної скарги про порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, з таких підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов частково виходив з того, що
відповідно до п. 200.15 ст. 200 ПКУ, у разі
якщо за результатами перевірки сум
податку, заявлених до відшкодування,
платник податку або орган державної
податкової служби розпочинає
процедуру адміністративного або
судового оскарження, орган державної
податкової служби не пізніше
наступного робочого дня після
отримання відповідного повідомлення
від платника або ухвали суду про
порушення провадження у справі
зобов'язаний повідомити про це орган
Державного казначейства України. Орган
Державного казначейства України
тимчасово припиняє процедуру
відшкодування в частині оскаржуваної
суми до набрання законної сили судовим
рішенням. Після закінчення процедури
адміністративного або судового
оскарження орган державної податкової
служби протягом п'яти робочих днів, що
настали за днем отримання відповідного
рішення, зобов'язаний подати органу
Державного казначейства України
висновок із зазначенням суми податку,
що підлягає відшкодуванню з бюджету.

З матеріалів справи вбачаться, що
відповідач-1 був повідомлений про
набрання зазначеним вище рішенням суду
законної сили, тобто закінчення
процедури судового оскарження,
проте відповідачем в порушення вимог п.
200.15 ст. 200 ПКУ не вчинено дії щодо
подання до органу Державного
казначейства України висновок із
зазначенням суми ПДВ, що підлягає
відшкодуванню з бюджету.

Частиною 2 ст. 45 Бюджетного кодексу
України зазначено, що Центральний
орган виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, веде бухгалтерський
облік усіх надходжень Державного
бюджету України та за поданням органів,
що контролюють справляння надходжень
бюджету, здійснює повернення коштів,
помилково або надміру зарахованих до
бюджету.

Згідно з п.9.1.3 Податкового кодексу
України до
загальнодержавних податків та
зборів належить, зокрема, податок на
додану вартість.

Відповідно до пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41
Податкового кодексу України
контролюючими органами є, зокрема,
органи державної податкової служби -
щодо податків, які справляються до
бюджетів та державних цільових фондів,
крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього
пункту, а також стосовно законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладається на органи державної
податкової служби.

Пунктами 200.7, 200.10, 200.12, 200.13 статті 200
Податкового кодексу України зазначено,
що платник податку, який має право на
отримання бюджетного відшкодування та
прийняв рішення про повернення суми
бюджетного відшкодування, подає
відповідному органу державної
податкової служби податкову
декларацію та заяву про повернення
суми бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації. До декларації подаються
розрахунок суми бюджетного
відшкодування , а також оригінали
митних декларацій (примірників
декларанта), що підтверджують
вивезення товарів (супутніх послуг) за
межі митної території України.
Протягом 30 днів, що настають за
граничним терміном отримання
податкової декларації, податковий
орган проводить камеральну перевірку
заявлених у ній даних.

Згідно з п. 6-8 Постанови Кабінету
Міністрів України від 17.01.11 № 39 «Про
затвердження Порядку взаємодії
органів державної податкової служби та
органів державної казначейської
служби в процесі відшкодування податку
на додану вартість», у разі коли за
результатами проведення перевірок
платника податку з урахуванням вимог
статей 73 і 83 Податкового кодексу
України підтверджено достовірність
нарахованої суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, орган державної податкової
служби складає висновок про суми
відшкодування податку на додану
вартість (далі - висновок), в якому
зазначає суму, що підлягає
відшкодуванню з державного бюджету.

Орган державної податкової служби за
місцем реєстрації платника податку
зобов'язаний подати органові державної
казначейської служби висновок
протягом: трьох робочих днів після
закінчення камеральної перевірки
податкової декларації платника
податку, який має право на автоматичне
бюджетне відшкодування податку на
додану вартість; п'яти робочих днів
після закінчення перевірки платника
податку, який не має права на
автоматичне відшкодування податку на
додану вартість.

Висновки та реєстр висновків, що
передані до органів державної
казначейської служби, подаються
починаючи з 1 липня 2011 р. в електронній
формі з урахуванням вимог Законів
України "Про електронний цифровий
підпис" і «Про електронні документи та
електронний документообіг"» і не
пізніше наступного операційного дня на
паперовому носії.

Державна податкова служба надсилає на
постійній основі до Державної
казначейської служби узагальнену
інформацію про обсяги сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, визначені у висновках.
Порядок та строки надсилання такої
інформації визначаються Державною
податковою службою.

На підставі висновку та узагальненої
інформації про обсяги сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, визначені у висновках, орган
державної казначейської служби
перераховує платникові податку
зазначену у висновку суму бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість з бюджетного рахунка на
поточний банківський рахунок платника
податку, відкритий в обслуговуючому
банку, протягом: трьох операційних
днів після отримання висновку в разі,
коли платник податку має право на
автоматичне бюджетне відшкодування
податку на додану вартість; п'яти
операційних днів після отримання
висновку в разі, коли платник податку
не має права на автоматичне
відшкодування податку на додану
вартість.

За таких обставин є правильними
висновки суду першої інстанції, що
відповідач зобов'язаний прийняти
висновок із зазначенням суми податку
на додану вартість на загальну суму 632
710,00грн., яка підлягає відшкодуванню з
бюджету на користь ТОВ «Нікста».

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідачем як суб'єктом владних
повноважень не доведено правомірності
своїх дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 13 березня 2014 року
відповідає нормам матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
викладених у зазначеній постанові, у
зв'язку з чим підстав для її скасування
не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у м.Києві на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 13 березня 2014 року -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 13 березня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в
касаційному поряд ку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
шляхом подання касаційної скарги
протягом двадцяти днів піс ля
набрання ухвалою законної сили.

Ухвалу складено в повному обсязі -
29.05.2014 р.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова Судді:Т.Р.
Вівдиченко, М.С. Міщук

Головуючий суддя
Бєлова Л.В.

Судді:
Вівдиченко Т.Р.

Міщук М.С.