Справа № 872/14686/13
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2014 рокусправа № 186/534/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Нагорної Л.М.

суддів: Мельника
В.В. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового
засідання: Федосєєвої Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Першотравенського
міського суду Дніпропетровської
області від 27 березня 2013 року у справі
№ 186/534/13-а за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Першотравенської міської
ради Дніпропетровської області про
стягнення боргу з виплати державної
допомоги по догляду за дитиною, -

в с т а н о в и в:

У березні 2013 року ОСОБА_1 (далі - Позивач)
звернулася до суду з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Першотравенської міської
ради Дніпропетровської області (далі -
Відповідач), відповідно до якого
просила визнати дії Відповідача в
частині припинення сплати на користь
Позивача допомоги по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку
в розмірі, що перевищує мінімальний та
стягнення з неї суми у розмірі 2123, 16 грн.
протизаконними; зобов'язати
Відповідача нарахувати допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі, що перевищує
мінімальний з 01.12.2012 року до закінчення
терміну дії поданих документів та
забезпечити виплату цих коштів за
рахунок бюджету.

Вимоги адміністративного позову
обґрунтовано тим, що Відповідачем
протиправно було прийняте рішення про
припинення їй державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, оскільки вона ніби-то
не повідомила в наданій декларації про
працевлаштування. Разом з тим, вказана
обставина не відповідає дійсності,
оскільки фактично такі дії нею не
вчинялися, при цьому матеріальний стан
їх сім'ї не змінився, у зв'язку з чим
підстави для припинення відповідних
виплат відсутні. (а.с.2-3)

Постановою Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 27
березня 2013 року у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Першотравенської
міської ради Дніпропетровської
області про стягнення боргу з виплати
державної допомоги по догляду за
дитиною відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що у
зв'язку з наданням до органу праці та
соціального захисту населення
декларації про доходи та майновий стан,
у якій зазначено про придбання ОСОБА_1
квартири 10 травня 2012 року за 45 000,00 грн.,
відповідачем було вірно зроблено
висновок про перевищення Позивачем
середньомісячного сукупного доходу
сім'ї та рішення про припинення сплати
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку. (а.с.12-14)

З вказаною постановою не погодилась
ОСОБА_1, надала до суду апеляційну
скаргу, у якій просить скасувати
постанову Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 27
березня 2013 року задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
судом першої інстанції залишено поза
увагою той факт, що відповідно до п.5
Методики обчислення сукупного доходу
сім'ї для всіх видів соціальної
допомоги придбання нерухомого майна не
включається до сукупного доходу сімей,
оскільки придбання житла відноситься
до грошових витрат, а не доходів.
Неповідомлення нею про факт придбання
квартири в поданій декларації від
15.07.2012 року зумовлено тим, що на час її
подання правовстановлюючі документи
на квартиру знаходились у відділі БТІ
на реєстрації, а право власності на
нерухоме майно виникає лише з дня такої
реєстрації. Вважає, що у повідомленні
Відповідача від 04.02.2013 року ніякі
технічні помилки допущені не були,
оскільки повідомлення надруковане з
використанням комп'ютерної техніки.
Зазначає, що матеріальний стан її сім'ї
не змінився, у зв'язку з чим підстави
для припинення їй виплат допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відсутні. Просила
розглядати справу за її відсутності.
(а.с.38-39, 50)

Відповідач заперечень на апеляційну
скаргу не подавав, постанову суду
першої інстанції не оскаржував.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи, до судового засідання не
з'явились, клопотань про розгляд справи
за їх участі до суду не надходило, а
тому, відповідно до ст. 41 КАС України,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів частини 1 статті
195 КАС України , суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення у
межах апеляційної скарги та може вийти
за межі її доводів у разі встановлення
порушень судом першої інстанції, які
призвели до неправильного вирішення
справи.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1
перебуває на обліку в Управлінні праці
та соціального захисту населення
виконавчого комітету Першотравенської
міської ради Дніпропетровської
області та їй з 12.12.2011 р. була призначена
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

15 червня 2012 року Позивачем було подано
до Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Першотравенської міської
ради Дніпропетровської області
декларацію про доходи та майновий стан
осіб, які звернулися за призначенням
усіх видів соціальної допомоги, в якій
у графі «Відомості про витрати,
здійснені протягом 12 місяців перед
зверненням» не зазначила про наявність
таких. (а.с.9)

19 грудня 2012 року ОСОБА_1 подала до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Першотравенської міської
ради Дніпропетровської області
декларацію про доходи та майновий стан
осіб, які звернулися за призначенням
усіх видів соціальної допомоги, в якій
у графі «Відомості про витрати,
здійснені протягом 12 місяців перед
зверненням» зазначила про купівлю
квартири вартістю 45 000, 00 грн. 10 травня
2012 року. (а.с.10-11)

04 лютого 2013 року Відповідачем винесено
повідомлення № 043-05/370 про припинення
надання державної соціальної допомоги
без зазначення дати, з якої має
відбутися таке припинення.
Повідомлення мотивоване тим, що ОСОБА_1
не повідомила управління про
працевлаштування, у зв'язку з чим їй
було надміру виплачено кошти в сумі
2123,16 грн. за період з 01.06.2012 року по 30.11.2012
року. Пунктом шостим вказаного
повідомлення зобов'язано Позивача
повернути переплачену суму допомоги до
04 березня 2013 року. (а.с.5)

Незгода Позивача з вказаним
повідомленням про припинення надання
державної соціальної допомоги та
зобов'язання Відповідача поновити такі
виплати і було предметом судового
розгляду.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції
виходив з того, що у зв'язку з
придбанням Позивачем квартири
вартістю 45 000,00 грн. було перевищено
середньомісячний сукупний дохід сім'ї,
передбачений чинним законодавством, що
свідчить про правомірність прийнятого
Відповідачем рішення про припинення
надання державної соціальної допомоги.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції та
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України,
Міністерства економіки та з питань
європейської інтеграції України,
Міністерства фінансів України,
Державного комітету статистики
України, Державного комітету
молодіжної політики, спорту і туризму
України від 15.11.2001 р. було прийнято
Методику обчислення сукупного доходу
сім'ї для всіх видів соціальної
допомоги, пунктом 5 якої визначено. які
саме доходи в грошовій та натуральній
формі відносяться до сукупного доходу
сім'ї.

Разом з тим, вказана Методика не
відносить до сукупного доходу кошти,
витрачені сім'єю на придбання
нерухомого майна.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що
у поданій декларації про доходи та
майновий стан осіб, які звернулися за
призначенням усіх видів соціальної
допомоги факт придбання квартири
зазначено у Розділі VІІ «Відомості про
витрати, здійснені протягом 12 місяців
перед зверненням», що свідчить про
наявність грошових витрат у ОСОБА_1, а
не доходу.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.,

Прийняте Відповідачем повідомлення
про припинення надання державної
соціальної допомоги містить у собі
посилання на факт працевлаштування
ОСОБА_1, як на підставу припинення такої
допомоги та не містить при цьому дати, з
якої мають бути припинені відповідні
виплати.

Разом з тим, ні до суду першої
інстанції, ні до апеляційного суду
Відповідачем не було надано жодних
доказів працевлаштування Позивача.

Висновок суду першої інстанції про те,
що Управлінням праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Першотравенської міської
ради Дніпропетровської області в
тексті повідомлення на адресу ОСОБА_1
було допущено технічну помилку,
колегія суддів вважає безпідставним,
адже Відповідачем не було надано до
суду жодних документів на
підтвердження факту виправлення
допущеної технічної помилки.

В той же час, відповідно до частини 2
статті 71 КАС України, обов'язок
доказування правомірності прийнятого
рішення покладається саме на суб'єкта
владних повноважень. Більш того,
приписи частини 3 статті 2 КАС України
визначають критерії, яким має
відповідати прийняте рішення.

Однак, як слідує зі змісту
оскаржуваного рішення УПСН, воно є
необґрунтованим, прийнятим без
врахування усіх обставин справи та без
дотримання принципу пропорційності,
упереджено.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про
невідповідність вказаного
повідомлення вимогам чинного
законодавства.

Окрім того, як слідує із суті
заявленого позову, предметом спору є
незгода ОСОБА_1 з безпідставним
припиненням надання їй державної
соціальної допомоги.

Управлінням у винесеному повідомленні
зобов'язано Позивача повернути суму
переплати у розмірі 2123,16 грн. та
зазначено, що у разі відмови в
перерахуванні коштів у зазначені
терміни вони будуть стягнуті у
судовому порядку. (а.с.5)

В той же час, та обставина, що
Відповідач перебувала на обліку у
Позивача і їй нараховувалась
зазначена, сторонами не
заперечувалась.

Таким чином, з огляду на предмет спору,
суду слід з'ясувати, чи мала місце за
період отримання Відповідачем, як
непрацюючою особою, допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку (з червня 2012 року по
листопад 2012 року включно) переплата
такої допомоги та на яку суму.

З оглядку на вказане колегія суддів
вважає за необхідне врахувати
наступне.

Як слідує із правових норм, що
регулюють спірні правовідносини, до 1
січня 2008 року, тобто, до набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися як
Законом України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» № 2811-XII від 21 листопада
1992 (далі - Закон № 2811-ХІІ), дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13) та Законом № 2240-III, який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб. Розмір
допомоги також визначався цими
Законами ( статтями 15 та 43 відповідно).

Зокрема, статтею 15 Закону № 2811-XII було
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Однак, пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону №
107-VI були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III, а
саме: дію статті 13 Закону № 2811-ХІІ з 01
січня 2008 року поширено і на
застрахованих осіб, а ст. 15 Закону №
2811-ХІІ викладено в наступній редакції:
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень.

Проте, пунктом 2 розділу ІІІ Закону №
107-VI було передбачено, що розділ II цього
Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з 01.01.2009 року, діють
положення ст.13 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми", якою
передбачено, що право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за цим Законом має не
застрахована в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування особа (один з
батьків дитини, усиновитель, опікун,
баба, дід або інший родич), яка фактично
здійснює догляд за дитиною та
положення ст.15 цього Закону, відповідно
до якої допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Закон України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» № 5515-VI від 06.12.2012 р. не
містить будь-яких обмежень щодо
розміру допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2811-ХІІ або
делегування повноважень по визначенню
такого розміру Кабінету Міністрів
України.

За таких обставин, у 2012 році виплати
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку особам,
не застрахованим в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, повинні
здійснюватися у розмірі визначеному
статтею 15 Закону № 2811-ХІІ, а саме - у
розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

Оскільки у даній справі спірні
правовідносини виникли щодо виплати
допомоги з червня 2012 року особі, яка не
застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин колегія суддів приходить до
висновку, що на відносини щодо виплати
допомоги Позивачу у зазначеному
періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон №
2811-ХІІ ), відповідно до статті 15 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Указана правова позиція викладена у
рішенні Верховного суду України від 25
грудня 2012 року, яке, у відповідності до
приписів КАС України, є обов'язковим
для застосування судами усіх ланок.

Позивачем визнано та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1 у
спірний період допомога по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку
була нарахована та виплачувалась саме
у розмірі прожиткового мінімуму.

Таким чином, підстави для стягнення з
ОСОБА_1 переплати вищевказаної
допомоги саме тому, що вона не мала
права на отримання допомоги у розмірі
прожиткового мінімуму (мала право на
отримування допомогу лише у розмірі 130
грн.), у Відповідача були відсутні.

На підставі викладеного, та керуючись
приписами статті 202 КАС України,
колегія суддів вважає, що постанова
суду підлягає скасуванню з прийняттям
нової постанови про відмову у
задоволенні вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, ст.
205,207 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Постанову Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 27
березня 2013 року у справі № 186/534/13-а -
скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Першотравенської
міської ради Дніпропетровської
області в частині припинення сплати на
користь ОСОБА_1 допомоги по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку
в розмірі, що перевищує мінімальний та
стягнення з ОСОБА_1 суми в розмірі 2123,16
грн.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Першотравенської
міської ради Дніпропетровської
області провести нарахування ОСОБА_1
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення трирічного віку в розмірі,
що перевищує мінімальний з 01.12.2012 року
до закінчення терміну дії поданих
документів та забезпечити її виплату.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Л.М. Нагорна

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
О.В. Юхименко