Справа № 908/707/12
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 року
м. Київ К/800/39267/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від
12.03.2012 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 02.07.2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Калуської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області про визнання незаконною
відмови у виплаті допомоги та
зобов'язання вчинити дію,

в с т а н о в и л а:

У січні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
Калуського міськрайонного суду
Івано-Франківської області з позовом
до Управління праці та соціального
захисту населення Калуської районної
державної адміністрації
Івано-Франківської області про
визнання незаконною відмови у виплаті
допомоги та зобов'язання вчинити дію.

Ухвалою Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від
30.01.2012 року позовні вимоги ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Калуської районної
державної адміністрації
Івано-Франківської області про
визнання незаконною відмови у виплаті
допомоги та зобов'язання вчинити дію в
частині вимог з травня 2004 року по 26.07.2011
року було залишено без розгляду.

Постановою Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від
12.03.2012 року позовні вимоги ОСОБА_2 було
задоволено частково. Визнано
незаконною відмову Управління праці та
соціального захисту населення
Калуської райдержадміністрації у
виплаті компенсації ОСОБА_2 на підставі
постанови Кабінету Міністрів України
від 29.04.2004 року № 558 «Про затвердження
порядку призначення і виплати
компенсації фізичним особам, які
надають соціальні послуги» в розмірі 10%
прожиткового мінімуму для
працездатних осіб з 26.07.2011 року по 28.11.2011
року. Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Калуської райдержадміністрації
провести перерахунок ОСОБА_2
компенсації за надання соціальних
послуг відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 29.04.2004
року № 558 «Про затвердження порядку
призначення і виплати компенсації
фізичним особам, які надають соціальні
послуги» в розмірі 10% прожиткового
мінімуму для працездатних осіб з 26.07.2011
року по 28.11 2011 року. В решті позовних
вимог відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 02.07.2013 року
апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено
без задоволення, а постанову
Калуського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 12.03.2012
року - без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, не
погоджуючись з даними рішеннями,
посилаючись на допущені судами
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 02.07.2013 року, а постанову Калуського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 12.03.2012
року змінити, задовольнивши її позовні
вимоги з 10.02.2011 року.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не надають підстав,
які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судових рішень.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 є опікуном та
здійснює догляд за психічнохворою
матір'ю, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка згідно
рішення Калуського міськрайонного
суду визнана недієздатною. Згідно із
висновком районної ЛКК № 59 від 10.02.2011
року ОСОБА_3 є інвалідом 2-ї групи за
станом психічного здоров'я, потребує
постійного стороннього нагляду та
догляду та надання соціальних послуг.

Відповідно до частини 2 Порядку
призначення та виплати компенсації
фізичним особам, які надають соціальні
послуги, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29.04.2004
року № 558, компенсація призначається
виходячи з прожиткового мінімуму для
працездатних осіб у розмірі 10% -
фізичним особам, які надають соціальні
послуги громадянам похилого віку,
інвалідам 2-ї групи та дітям-інвалідам.

Згідно із частиною 5 Порядку
призначення та виплати компенсації
фізичним особам, які надають соціальні
послуги, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29.04.2004
року № 558, компенсація призначається та
виплачується органом праці та
соціального захисту населення за
місцем проживання особи, якій
надаються соціальні послуги, з дня
подання особою, яка надає соціальні
послуги, та особою, яка їх потребує,
заяв разом з документами, зазначеними у
пункті 6 цього Порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 із заявою
про виплату компенсації відповідно до
Порядку призначення та виплати
компенсації фізичним особам, які
надають соціальні послуги,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29.04.2004 року № 558,
звернулася до Управління праці та
соціального захисту населення
Калуської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області 13.05.2011 року. Також, позивачкою
була подана заява про виплату їй
допомоги відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 02.08.2000
року № 1192 «Про надання щомісячної
грошової допомоги малозабезпеченій
особі, яка проживає разом з інвалідом 1
чи 2 групи внаслідок психічного
розладу, який за висновком лікарської
комісії медичного закладу потребує
постійного стороннього догляду».

З листа Управління праці та
соціального захисту населення
Калуської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області від 26.12.2011 року № 3283/05-17
вбачається, що відповідачем було
призначено допомогу відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 02.08.2000 року № 1192, яка виплачувалася
з 01.05.2011 року по 31.10.2011 року. З листопада
2011 року позивачці було призначено та
виплачено по грудень 2011 року
компенсацію відповідно до Порядку
призначення та виплати компенсації
фізичним особам, які надають соціальні
послуги, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29.04.2004
року № 558.

Враховуючи, що ОСОБА_2 із заявою про
призначення компенсації відповідно до
Порядку призначення та виплати
компенсації фізичним особам, які
надають соціальні послуги,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29.04.2004 року № 558,
звернулася до відповідача 13.05.2011 року,
колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про те, що вона отримала право на
отримання даної компенсації саме з
13.05.2011 року.

Відповідно до статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Згідно із статтею 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Враховуючи, що про порушення свого
права ОСОБА_2 дізналася 26.12.2011 року, а з
позовом до суду звернулася 25.01.2012 року,
суд першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
дійшов вірного висновку, задовольнивши
позовні вимоги в межах шестимісячного
строку звернення до суду - зобов'язавши
Управління праці та соціального
захисту населення Калуської
райдержадміністрації провести
перерахунок ОСОБА_2 компенсації за
надання соціальних послуг відповідно
до постанови Кабінету Міністрів
України від 29.04.2004 року № 558 «Про
затвердження порядку призначення і
виплати компенсації фізичним особам,
які надають соціальні послуги» в
розмірі 10% прожиткового мінімуму для
працездатних осіб з 26.07.2011 року по 28.11 2011
року.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Калуського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 12.03.2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 02.07.2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Калуської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області про визнання незаконною
відмову у виплаті допомоги та
зобов'язання вчинити дію - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз