Справа № 2а-6775/12/1470
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-6775/12/1470

Категорія: 8.3.4 Головуючий в 1 інстанції:
Лісовська Н. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: судді доповідача -
головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

при секретарі - Загоруйко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційні
скарги Державної податкової інспекції
у Заводському районі м. Миколаєва
Миколаївської області Державної
податкової служби (правонаступник
Державна податкова інспекція у
Заводському районі м. Миколаєва
Головного Управління Міндоходів в
Миколаївській області) та іноземного
підприємства "Хімтранс-Україна" на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 21 березня
2013 року у справі за адміністративним
позовом іноземного підприємства
"Хімтранс-Україна" до Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Миколаєва Миколаївської
області Державної податкової служби
про скасування податкового
повідомлення-рішення від 23.06.2011 р. №
, від 23.06.2011 р. № ,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2012 року іноземне підприємство
"Хімтранс-Україна" звернулось з
адміністративним позовом про визнання
протиправними та скасування
податкових рішень повідомлень №
(форми В1-зняття бюджетного
відшкодування) та № (форми В4 -
зменшення суми від'ємного значення)
від 23.06.2011 року.

В обгрунтування позовних вимог
зазначалось, що при проведенні
перевірки, щодо правомірності
нарахування сум які підлягають
бюджетному відшкодуванню з ПДВ,
перевіряючи дійшли помилкових
висновків щодо нікчемності
господарської угоди укладеної між
позивачем та ТОВ „Ремстройелектро".
Позивач зазначав, що ДПІ дійшло таких
висновків лише виходячи з наявності
недобросовісних контрагентів у ТОВ
„Ремстройелектро", але не виконання
або не належне виконання податкового
законодавства має наслідки лише для
того платника податків, хто допустив
таке порушення, а ніяк не може бути
підставою для визнання договорів
недійсними та нікчемними підприємств
контрагентів по ланцюгу.

Також позивач зазначав, що податковим
рішенням повідомленням № ДПІ
зменшено суму бюджетного
відшкодування підприємству незаконно,
оскільки позивачем сплачено суму ПДВ у
вартості робіт та послуг та
підприємство мало право на заявлення
цієї суми ПДВ до відшкодування не
тільки по першій події але й по
останній події, тобто після проведення
повного розрахунку по договору. Просив
суд скасувати податкові
повідомлення-рішення.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 21 березня
2013 року адміністративний позов було
задоволено частково.

Скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Миколаєва Миколаївської обл.
Державної податкової служби №
від 23.06.2011 року на суму 31701,00 грн., в решті
позовних вимог - відмовити.

Скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Миколаєва Миколаївської обл.
Державної податкової служби №
від 23.06.2011 року на суму 57454,00 грн., в решті
позовних вимог - відмовити.

Не погоджуючись з даною постановою
суду податковий орган та іноземне
підприємство "Хімтранс-Україна" подали
апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі податкового
органу зазначено, що рішення судом
першої інстанції ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, висновки суду не відповідають
обставинам справи, у зв'язку з чим
просить його скасувати та ухвалити
нову постанову, якою в задоволенні
адміністративного позову відмовити.

В апеляційній скарзі іноземного
підприємства "Хімтранс-Україна"
зазначено, що рішення судом першої
інстанції ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим просить його скасувати
та ухвалити нову постанову, якою
адміністративний позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційних скарг, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційних скарг, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для їх
задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що
податковим органом була проведена
позапланова виїзна перевірка з питань
достовірності нарахування сум
бюджетного відшкодування ПДВ у
зменшення податкових зобов'язань з ПДВ,
за період лютий -березень 2011 року.

За наслідками даної перевірки ДПІ було
складено Акт від 08.06.2011 року №
1815/070-19/33853462.

У висновках Акту перевірки
перевіряючими зазначено, що Позивачем
допущено порушення:

- п. 200.1, 200.4 статті 200 Податкового
кодексу України - завищено заявлену
суму бюджетного відшкодування ПДВ за
лютий 2011 року на 78726 грн.

- п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, 200.4 статті 200
Податкового кодексу України - завищено
заявлену суму бюджетного
відшкодування ПДВ за березень 2011 року
на 360226 грн.

- п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу
України - завищено від'ємне значення
різниці за січень 2011 року на 31701 грн.

- п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п. 201.10, ст. 201
Податкового кодексу України - завищено
від'ємне значення різниці за лютий 2011
року на 298115 грн.

- п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п. 201.10,
ст. 201 Податкового кодексу України -
завищено від'ємне значення різниці за
березень 2011 року на 25811 грн.

23.06.2011 року податковим органом було
прийнято податкове
повідомлення-рішення форми В-1 № ,
яким зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у розмірі 438952 грн., в т.ч. по
податковій декларації за лютий 2011 року
- в розмірі 78726 грн., по податковій
декларації за березень 2011 року - в
розмірі 360226 грн., та застосовано
штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у
розмірі 1 грн. Та податкове рішення
повідомлення форми В-4 № яким
підприємству зменшено суму ПДВ
від'ємного значення на 355627,00 грн.

В ході судового розгляду встановлено,
що сума ПДВ в розмірі 31 701 грн.
утворилася при проведені
підприємством господарської операції
з ТОВ «Ремстройелектро» та була
задекларована позивачем у січні 2011
року.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач має право на отримання
бюджетного відшкодування у
податковому періоді, наступному за
звітним періодом, протягом якого
виникає таке право на прийняття
самостійного рішення про зарахування у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку в наступних звітних
періодах або повернення належної йому
повної суми бюджетного відшкодування
на рахунок платника.

Колегія суддів вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України, Податкового кодексу
України.

Позиція податкового органу зводилась
до того, що договір підряду укладений
між позивачем та ТОВ «Ремстройелектро»
є нікчемним, оскільки останній не мав
достатньої матеріально-технічної бази,
трудових резервів, механізмів, тощо для
проведення такого обсягу робіт який
був виконаний ним за договором підряду.
Також одним з аргументів відповідача
при визнанні договору підряду
нікчемним стали посилання на акти
перевірки інших ДПІ контрагентів ТОВ
«Ремстройелектро», які є
недобросовісними платниками податків
та на факт порушення відносно ТОВ
«Ремстройелектво» кримінальної
справи.

Така позиція податкового органу
спростовується фактичними обставинами
справи та підтверджуються матеріалами
справи. Так, в матеріалах справи
міститься постанова про відмову в
порушенні кримінальної справи
відносно ТОВ «Ремстройелектро». Факт
проведення ТОВ «Ремстройелектро»
робіт на виконання договору підряду
підтверджується актами виконаних
робіт, платіжними документами оплати
за виконанні роботи, податковими
накладними, які цілком відповідають
вимогам Закону України «Про
бухгалтерський облік» та
зареєстровані в установленому Законом
порядку.

Податковим органом не заперечувалось,
що комплекс по перевантаженню зернових
вантажів, станом на день проведення
перевірки був збудований та зданий в
експлуатацію, про що свідчить
сертифікат відповідності.

Стосовно доводів податкового органу
щодо визнання правочину нікчемним
через відсутність у ТОВ
«Ремстроелектро» трудових резервів
для виконання робіт по договору
підряду, механізмів тощо, слід
відзначити, що це питання відповідачем
не досліджувалося під час проведення
перевірки. В матеріалах справи
міститься перелік осіб, які відповідно
до перепусткової системи
Торгівельного Морського порту
перебували на території ІП «Хімтранс
Україна» з метою проведення
будівельних робіт та на ім'я яких
замовлялися перепустки.

В листі Вищого адміністративного суду
України від 02.06.2011 року, зазначено, що
оцінюватися при дослідженні факту
здійснення господарської операції
повинні відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовані дані податкового
обліку. Не є обов'язковою передумовою
для визначення контролюючими органами
грошових зобов'язань визнання
недійсними (у тому числі нікчемними)
правочинів, які укладалися за ланцюгом
між попередніми посередниками, через
ланцюг яких декларувався рух товарів
чи послуг, нібито придбаних останнім у
такому ланцюгу платником податку. При
цьому відносини між учасниками
попередніх ланцюгів постачань товарів
та послуг не мають безпосереднього
впливу на дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань платником
податків та його безпосереднім
контрагентом.

Враховуючи викладене можна дійти
висновку, що позивачем правомірно
включено до податкового кредиту у
січні 2011 року суми ПДВ 31701грн. за
результатами господарської операції з
ТОВ «Ремстройелектро» а також
правомірно ця сума ПДВ була заявлена до
бюджетного відшкодування. А відтак,
податкове рішення повідомлення №
належить скасування на суму 31701,00
грн., що підтверджується матеріалами
справи та відображено в акті перевірки.

У перевіряємому періоді податковий
кредит підприємством був сформований
за результатами господарських
відносин з ТОВ «Ян Марк-Термінал» по
цім операціям позивачем двічі включено
до складу податкового кредиту сум 58,13
грн., що підтверджується та відображено
в акті перевірки.

Щодо завищення від'ємного значення
різниці за лютий 2011 року на 298 115 грн.
судом з'ясовано, що позивачем у
податковій декларації за червень 2011р.
задекларовано значення рядка 21.3
„Зменшено/ збільшено залишок
від'ємного значення за результатами
перевірки податкового органу" у
розмірі „мінус" 298 173 грн. (298 115 грн. по
операціях з ТОВ „Спецелеваторбуд" за
лютий 2011р. згідно податкової накладної
від 07.02.2011 № 15 на суму 1 788 688,80 грн., в т. ч.
ПДВ 298 114,80 грн., та 58 грн. по операціях з
ТОВ "Ян Марк-Термінал" за березень 2011р.).

Тобто позивачем фактично визнано
висновки податкового органу в частині
завищення від'ємного значення суми ПДВ
в розмірі 298 115 грн. по операціях з ТОВ
„Спецелеваторбуд" та 58 грн. по
операціях з ТОВ "Ян Марк-Термінал".
Таким чином, податкове
повідомлення-рішення від 23.06.2011 №
підлягає скасуванню частково на суму 57
454 грн.

За змістом п. 198.3 ст. 198 ПК України
Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

На підставі положень пунктів 200.1, 200.4 ст.
200 ПК України 200.1. сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. Якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

В цьому випадку сума визначеного
платником бюджетного відшкодування
(рядок 4 Розрахунку бюджетного
відшкодування) відображається в рядку
23.2 декларації з податку на додану
вартість.

Отже, податковим законодавством
передбачено право платника податку на
отримання бюджетного відшкодування у
податковому періоді, наступному за
звітним періодом, протягом якого
виникає таке право на прийняття
самостійного рішення про зарахування у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку в наступних звітних
періодах або повернення належної йому
повної суми бюджетного відшкодування
на рахунок платника.

Враховуючи вищезазначене, якщо за
наслідками перевірки податковим
органом виявлено заниження заявленої
платником у попередніх періодах суми
бюджетного відшкодування щодо суми,
визначеної податковим органом
внаслідок такої перевірки, вважається,
що платник податку добровільно
відмовився від отримання такої суми
заниження бюджетного відшкодування.
Така сума не може в подальшому бути
заявленою платником до відшкодування
на розрахунковий рахунок чи в рахунок
майбутніх платежів.

Враховуючи вищезазначені норми
законодавства щодо права податкового
органу на самостійне визначення суми,
що підлягає бюджетному відшкодуванню,
частина залишку від'ємного значення за
листопад 2011р. та грудень 2010р., що бере
участь у розрахунку бюджетного
відшкодування за лютий 2011р., становить
відповідно 0 грн. та 189 522 грн.

В ході судового розгляду встановлено,
що позивачем завищено частину залишку
від'ємного значення, фактично сплачену
отримувачем товарів/послуг
постачальникам товарів/послуг або до
Державного бюджету України за листопад
2010р. на 20 365 грн., за грудень 2010р. на 58 361
грн., що призвело до завищення суми
бюджетного відшкодування ПДВ у лютому
2011 року на 78 726 гривень.

До того ж, позивачем в порушення вимог
підпункту пункту п. 198.3 ст. 198. п. 200.1, 200.4
статті 200 Податкового кодексу ІП
"Хімтранс-Україна" завищено частину
залишку від'ємного значення, фактично
сплачену отримувачем товарів/послуг
постачальникам товарів/послуг або до
Державного бюджету України за листопад
2010р. на 19 431 грн., за грудень 2010р. на 156 854
грн., за січень 2011 року на 183 941 грн, що
призвело до завищення суми бюджетного
відшкодування ПДВ у березні 2011 року на
360 226 гривень.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач довів
суду ті обставини, на які він посилався
в обґрунтування заявлених вимог, а
відповідач не надав суду належні
докази на підтвердження своїх
заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та
рішень органів владних повноважень,
суд керується критеріями, закріпленими
у ст.2 КАС України, які певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури,
встановлюючи при цьому чи прийняті
(вчинені) ним рішення (дії): на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Доводи апеляційних скарг ґрунтуються
на суб'єктивній оцінці фактичних
обставин справи та доказів, а також на
невірному тлумаченні норм
матеріального права. Зазначені доводи
не містять посилань на конкретні
обставини чи факти або на нові докази,
які б давали підстави для скасування
рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в
ході судового розгляду обставин, суд
першої інстанції правильно дійшов
висновку, що позовні вимоги іноземного
підприємства "Хімтранс-Україна" є
частково обґрунтованими та підлягають
частковому задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в
скаргах доводи правильність висновків
суду не спростовують. За таких
обставин, апеляційні скарги
задоволенню не підлягають.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Миколаєва Миколаївської
області Державної податкової служби
(правонаступник Державна податкова
інспекція у Заводському районі м.
Миколаєва Головного Управління
Міндоходів в Миколаївській області) та
іноземного підприємства
"Хімтранс-Україна" залишити без
задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 21 березня
2013 року у справі № 6775/12/1470 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складення ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Дата складення та підписання рішення в
повному обсязі - 26 травня 2014 року.

Головуючий:
О.І. Шляхтицький

Суддя:
О.В. Джабурія

Суддя:
А.В. Крусян