Справа № 805/4480/14
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 р.
Справа № 805/4480/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Час прийняття постанови: 10 год. 40 хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючий суддя: Куденков К.О.

розглянувши у порядку письмового
провадження позовну заяву Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Горлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання протиправною та скасування
вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
(надалі - позивач, ФОП ОСОБА_1)
звернулась до суду з адміністративним
позовом до Горлівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області (надалі - відповідач,
Горлівська ОДПІ) про визнання
протиправною та скасування вимоги
№Ф-11976-17 від 15.01.2014р.

Позов мотивовано нарахуванням
позивачу єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування незважаючи на
те, що позивач, яка зареєстрована у
якості фізичної особи-підприємця та у
вказаний період була платником єдиного
податку, - набула статусу пенсіонера за
віком, та, відповідно, була звільнена
від сплати єдиного внеску.

Представник позивача до судового
засідання від 27.05.2014р. не з'явився, про
час та місце судового розгляду
повідомлений належним чином, не
повідомив суд про причини неявки.

Відповідачем до суду надані
заперечення на позовну заяву, за
змістом яких відповідач просив
відмовити у задоволенні позовних вимог
у зв'язку тим, що позивач отримує пенсію
у зв'язку з втратою годувальника та не є
пенсіонером за віком.

Представник відповідача у судове
засідання від 27.05.2014р. не з'явився, про
дату, час та місце судового розгляду
повідомлений належним чином, надав
заяву про розгляд справи без його
участі, в якій зазначив, що заперечує
проти позовних вимог.

Враховуючи положення ч.4 та ч.6 ст.128
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд вважає за можливе не
відкладати розгляд справи та
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Суд, перевіривши матеріали справи та
оцінивши повідомлені сторонами
обставини, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 зареєстрована у якості фізичної
особи-підприємця, ідентифікаційний
номер: НОМЕР_1, місце проживання: 85207,
АДРЕСА_1, про що зазначено у виписці з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
серії НОМЕР_2.

Відповідно до копії свідоцтва про
сплату єдиного податку серії НОМЕР_3,
виданого 15.12.2010р., у період з 01.01.2011р. по
31.12.2011р. позивач була зареєстрована у
якості платника єдиного податку.

Також, згідно свідоцтва платника
єдиного податку серії НОМЕР_4, ОСОБА_1
зареєстровано у якості платника
єдиного податку з 01.01.2012р.

Із копії довідки відповідача №1229/1/05-05-17
від 26.05.2014р. вбачається, що позивач
знаходиться на спрощеній системі
оподаткування з 01.01.2012р., дія свідоцтва -
безстрокова.

Із копії протоколу УПФУ в м.
Дзержинську №15/1070 від 24.12.2010р.
вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
призначено пенсію по втраті
годувальника.

УПФУ в м. Дзержинську до суду надано
довідку від 06.05.2014р. №1468, за якою з січня
2011р. по травень 2014р ОСОБА_1
виплачувалась пенсія у зв'язку з
втратою годувальника.

Згідно паспорта громадянина України
серії НОМЕР_5, дата народження ОСОБА_1 -
21.12.1955р.

Із пенсійного посвідчення позивача
серії НОМЕР_6, виданого 16.03.2011р.,
вбачається, що позивачу призначена
пенсія у зв'язку з втратою
годувальника, термін дії - довічно.

15 січня 2014 року відповідачем прийнято
вимогу про сплату боргу (недоїмки)
№Ф-11976-17 щодо сплати позивачем недоїмки
з єдиного внеску у розмірі 9 519,62 грн.

У позовній заяві позивач зазначила, що
спірна вимога отримана нею 27.03.2014р.
безпосередньо у приміщенні
Дзержинського відділення Горлівської
ОДПІ. Зазначене не спростовується
відповідачем у наданих письмових
запереченнях.

Позивачем до суду надано копію
розрахунку, з якого вбачається, що до
спірної вимоги увійшли суми недоїмки
зі сплати єдиного внеску за серпень
2011р. - вересень 2013р. у розмірі 9 519,62 грн.

У матеріалах справи наявна копія листа
УПФУ в м. Дзержинську від 01.04.2014р.
№43/І-14-01-15, у якому зазначено, що стаж
ОСОБА_1 складає 22 роки 1 місяць 2 дні, та
позивач має право на призначення
пенсії за віком.

Відповідно до ч.1 першою ст.9 Закону
України Закону «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», пенсія - це щомісячна
пенсійна виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Пенсіонер - це особа, яка відповідно до
цього Закону отримує пенсію, довічну
пенсію, або члени її сім'ї, які
отримують пенсію в разі смерті цієї
особи у випадках, передбачених цим
Законом.

Частиною першою ст.9 Закону України
Закону «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
передбачено, що відповідно до цього
Закону за рахунок коштів Пенсійного
фонду в солідарній системі
призначаються такі пенсійні виплати: 1)
пенсія за віком; 2) пенсія по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (у тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Статтею 26 Закону України Закону «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», в редакції чинній до
01.10.2011р., встановлено, що особи мають
право на призначення пенсії за віком
після досягнення чоловіками 60 років,
жінками - 55 років та наявності
страхового стажу не менше п'яти років.

Згідно ст.26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», в редакції чинній з
01.10.2011р., особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого
абзацом першим цієї статті, право на
пенсію за віком мають жінки 1961 року
народження і старші після досягнення
ними такого віку: 55 років - які
народилися до 30 вересня 1956 року
включно; 55 років 6 місяців - які
народилися з 1 жовтня 1956 року по 31
березня 1957 року; 56 років - які
народилися з 1 квітня 1957 року по 30
вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які
народилися з 1 жовтня 1957 року по 31
березня 1958 року; 57 років - які
народилися з 1 квітня 1958 року по 30
вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які
народилися з 1 жовтня 1958 року по 31
березня 1959 року; 58 років - які
народилися з 1 квітня 1959 року по 30
вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які
народилися з 1 жовтня 1959 року по 31
березня 1960 року; 59 років - які
народилися з 1 квітня 1960 року по 30
вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які
народилися з 1 жовтня 1960 року по 31
березня 1961 року; 60 років - які
народилися з 1 квітня 1961 року по 31
грудня 1961 року.

Право позивача на пенсію за віком, що
передбачене статтею 26 вказаного Закону
у редакціях, чинних на час вчинення
спірних відносин, пов'язується,
зокрема, з досягненням нею 55 років.

Таким чином, у спірному періоді
(серпень 2011р. - вересень 2013р.) позивач
була особою, яка досягла пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Частиною першою ст.10 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» передбачено, що
особі, яка має одночасно право на різні
види пенсії (за віком, по інвалідності,
у зв'язку з втратою годувальника),
призначається один із цих видів пенсії
за її вибором.

Тобто, пенсіонер за віком, за наявності
відповідних підстав, може обрати інший
вид пенсії.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 зазначеного
Закону встановлено, що фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності - є платниками єдиного
внеску.

Згідно з частиною 4 статті 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Таким чином, фізичні особи-підприємці,
які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
єдиного внеску за себе, за умови, якщо
такі особи є пенсіонерами за віком
(незалежно від того чи досягли вони
загального пенсійного віку чи така
пенсія оформлена на пільгових умовах -
зі зменшенням віку) та отримують
відповідно до закону пенсію.

Вказане відповідає правовій позиції
Верховного Суду України, яка викладена
в постанові від 15.04.2014р. №21-57а14.

Будь-яких застережень у частині 4
статті 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» про те, що під
пенсіонерами за віком слід розуміти
лише тих осіб, яким призначено пенсію
за віком - не має.

Позивач досягла загального пенсійного
віку, є пенсіонером та отримує пенсію.

Проаналізувавши наведені законодавчі
приписи, ураховуючи закріплені
Конституцією України гарантії
громадян на соціальний захист, суд
дійшов висновку, що позивач, яка
досягла загального пенсійного віку та
отримує пенсію, має право на пільги
щодо сплати за себе єдиного внеску
згідно з частини 4 статті 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», оскільки це
положення не містить будь-яких
обмежень виду пенсії, яку обрав
пенсіонер.

На підставі наведеного суд вважає, що
спірна вимога №Ф-11976-17 від 15.01.2014р., за
якою позивач повинна сплати єдиний
внесок за серпень 2011р. - вересень 2013р. є
протиправною та підлягає скасуванню.

Враховуючі наведене, суд дійшов до
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог.

Згідно квитанції від 02.04.2014р., позивачем
сплачено 182,70 грн. судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 128,
158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Горлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання протиправною та скасування
вимоги задовольнити повністю.

Скасувати вимогу Горлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області №Ф-11976-17
від 15 січня 2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер: НОМЕР_1, місце проживання: 85207,
АДРЕСА_1) 182 (сто вісімдесят дві) гривні 70
(сімдесят) копійок судових витрат.

Постанова прийнята у порядку
письмового провадження та складена у
повному обсязі - 27 травня 2014 року.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
Куденков К.О.