Справа № 725/2305/13-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 725/2305/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Іщенко І.В.
Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака
В. Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
м. Чернівцях на ухвалу Першотравневого
районного суду м.Чернівців від 10 квітня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до
управління Пенсійного фонду України у
м. Чернівцях (далі - відповідач) про
визнання дій неправомірними , -

В С Т А Н О В И В :

Як слідує з матеріалів справи
постановою Першотравневого районного
суду м. Чернівців від 23.05.3013 року позов
задоволено: визнано дії відповідача
неправомірними; зобов'язано
відповідача призначити позивачу
пільгову пенсію, як працівнику який
виконував роботи передбачені Списком
№2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників з урахуванням стажу роботи
на важких і шкідливих роботах
електрозварника на підприємстві
"Будівельне управління "Промбуд-3"
тресту "Чернівцібуд" в період роботи з
24.06.1980 р. по 03.01.1983 р. та на підприємстві
"Будівельне управління "Промбуд-2"
тресту "Чернівцібуд" в період роботи з
04.01.1983 р. по 01.07.1992 р. у відповідності до
ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" з 16.02.2012 р.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 11.03.2014 року залишено без
змін ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 21.08.2013 року
та постанову Першотравневого
районного суду м. Чернівці від 23.05.2013
року.

11 грудня 2013 року відповідач звернуся до
суду першої інстанції з заявою про
роз'яснення постанови Першотравневого
районного суду м. Чернівців від 23.05.3013
року.

Ухвалою Першотравневого районного
суду м. Чернівців від 10.04.2014 року в
задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати вказане рішення та прийняти
нове, яким роз'яснити постанову
Першотравневого районного суду м.
Чернівців від 23.05.3013 року.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про час та дату слухання
справи повідомленні належним чином.
При цьому відповідачем надано
клопотання про відкладення розгляду
справи на інший час та забезпечити
проведення розгляду справи в режимі
відеоконференції у приміщенні
Першотравневого районного суду м.
Чернівці.

Колегія суддів відхиляє таке
клопотання оскільки відповідачем не
надано належних та допустимих доказів
як на підставу для відкладення
розгляду справи. Щодо забезпечення
проведення розгляду справи в режимі
відеоконференції у приміщенні
Першотравневого районного суду м.
Чернівці, колегія суддів виходить з
наступного.

У відповідності до частин 1 - 3 ст. 122-1
КАС України, суд за власною
ініціативою або за клопотанням
сторони, іншого учасника
адміністративного процесу може
постановити ухвалу про їх участь у
судовому засіданні в режимі
відеоконференції. У клопотанні про
участь у судовому засіданні в режимі
відеоконференції в обов'язковому
порядку зазначається суд, в якому
необхідно забезпечити її проведення.
Таке клопотання може бути подано не
пізніш як за сім днів до дня проведення
судового засідання, в якому
відбуватиметься така участь. Питання
про участь особи у судовому засіданні в
режимі відеоконференції вирішується
судом за наявності відповідного
клопотання або за власною ініціативою
не пізніш як за п'ять днів до дня
проведення такого судового засідання.
Ухвала суду, прийнята за наслідками
вирішення цього питання, оскарженню не
підлягає.

Зважаючи на викладене, клопотання про
проведення розгляду справи в режимі
відеоконференції задоволенню не
підлягає, оскільки останнє було
сформоване відповідачем лише 19.05.2014
року та отримане апеляційним судом
19.05.2014 року, а розгляд справи призначено
на 20.05.2014 року, тобто клопотання надане
менше ніж за сім днів до розгляду
справи як то передбачено КАС України.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до п. п.
1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала
можливим проводити розгляд справи в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, з таких
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КАС України,
якщо судове рішення є незрозумілим,
суд, який його ухвалив, за заявою осіб,
які беруть участь у справі, або
державного виконавця ухвалою роз'яснює
своє рішення, не змінюючи при цьому
його змісту.

Роз'яснення судового рішення є за своєю
суттю одним із способів усунення його
недоліків, але без виправлення і
постановлення додаткового рішення цим
же судом. Роз'яснення судового рішення
зумовлено його нечіткістю за змістом,
коли воно є неясним та незрозумілим для
осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і
для тих, що будуть здійснювати його
виконання. Це стосується випадків, коли
судом недотримані вимоги ясності,
визначеності рішення, а саме, мають
місце положення, які викликають
суперечки щодо його розуміння та під
час виконання.

Таким чином, з аналізу ч. 1 ст. 170 КАС
України слідує, що роз'яснено може бути
постанову або ухвалу суду у разі, якщо
без такого роз'яснення її неможливо
виконати, оскільки високою є
ймовірність неясності резолютивної
частини рішення.

Відтак механізм, визначений цією
статтею, не може використовуватись,
якщо хтось із осіб, які беруть участь у
справі, не розуміє, мотивації судового
рішення. У разі незгоди з мотивацією
судового рішення особи, які беруть
участь у справі, можуть оскаржити це
судове рішення, якщо таке право надане
КАС України.

Як свідчить зміст постанови, її
резолютивна частина містить чіткий
висновок суду за наслідками розгляду
позовних вимог позивача, строк і
порядок набрання постанови законної
сили та її оскарження. Жодних доводів,
які б об'єктивно свідчили про
доцільність роз'яснення судового
рішення заявником не наведено.

При цьому, зміст постанови
Першотравневого районного суду м.
Чернівців від 23.05.3013 року є чітким і не
містить в собі суперечностей у змісті
тексту чи його побудові, зміст рішення
викладений логічно, чітко і зрозуміло
та не містить положень, що викликають
неоднакове тлумачення висновків суду,
мотивувальна частина рішення
відповідає його резолютивній частині.

В свою чергу, доводи відповідача
викладені у заяві свідчать про його
незгоду із суттю судового рішення, а
відтак заявник фактично ставить
питання про скасування чи
постановлення додаткового судового
рішення, що є прямим порушенням ст. 170
КАС України, яка забороняє змінювати (в
тому числі доповнювати) зміст рішення
або його скасовувати.

Також, викладені в заяві вимоги про
роз'яснення рішення суду, виходять за
межі позовних вимог заявлених в
адміністративному позові, а тому
викладені заявником вимоги стосуються
в цілому вчинення відповідних дій, які
у випадку їх задоволення, можуть
істотно змінити зміст резолютивної
частини судового рішення, що у
відповідності з діючим законодавством
є недопустимим. До того ж із заяви
вбачається, що відповідач усвідомлює
необхідність вчинення ним певних дій,
проте безпідставно порушує вказане
питання перед судом.

На думку колегії суду дії відповідача,
щодо звернення з заявою про роз'яснення
судового рішення вчиненні з метою
затягування виконання рішення в
порушення законних вимог позивача на
забезпечення соціального захисту.

Згідно ст. 46 Конституції України,
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти дише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення , а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у м. Чернівцях
залишити без задоволення, а ухвалу
Першотравневого районного суду
м.Чернівців від 10 квітня 2014 року - без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Ватаманюк Р.В.

Судді
Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.