Справа № 826/20475/13-а
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Вєкуа Н.Г.
Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді: Безименної
Н.В.,

суддів: Аліменка В.О.
та Кучми А.Ю.,

при секретарі Проценко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника позивача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 січня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Апарату Верховної Ради
України про визнання протиправними
дій, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року представник позивача
ОСОБА_3 звернулася в Окружний
адміністративний суд м. Києва з позовом
до Апарату Верховної Ради України, в
якому просила визнати протиправною
відмову відповідача у наданні
інформації на запит ОСОБА_2 від 2 жовтня
2013 року та зобов'язати відповідача
надати повну інформацію на зазначений
запит, а саме: у письмовому вигляді
надати інформацію про те, в якому
номері офіційного друкованого видання
Верховної Ради України оприлюднена
декларація Єфремова О.С. або надати
адресу сторінки офіційного веб-сайту,
де розміщена ця декларація.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 січня 2014 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено. Рішення суду
вмотивовано тим, що народним депутатом
України Єфремовим О.С. не надавалася
згода розпоряднику інформації на
оприлюднення інформації, яка зазначена
в декларації щодо нього та членів його
сім'ї, а отже в діях Апарату Верховної
Ради України відсутні будь-які
порушення.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
представник позивача подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення, у
якому задовольнити позовні вимоги. В
обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що
суд першої інстанції допустив низку
помилок при розгляді справи, зокрема,
неправильно з'ясував суть вимог
позивача, не здійснив повного та
всебічного дослідження обставин
справи, що призвело до неправильного
застосування норм права та винесення
необґрунтованого та неправомірного
рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
задовольнити, постанову скасувати та
постановити нову постанову, якою
позовні вимоги задовольнити, виходячи
з наступного.

У відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС
України суд апеляційної інстанції
скасовує рішення суду першої інстанції
та ухвалює нове якщо встановить
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

З матеріалів справи вбачається, що 2
жовтня 2013 року гр. України ОСОБА_2
звернулася до Апарату Верховної Ради
України із запитом на інформацію, у
якому, на підставі ст. 3, п. 2 ч. 1 ст. 4 п. 6 ч.
1 ст. 14, ч. 2 ст. 19 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»,
просила вказати в якому номері
офіційного друкованого видання
Верховної Ради України оприлюднена
декларація Єфремова О.С. або надати
адресу сторінки офіційного веб - сайту,
на якій розміщена ця декларація (а.с.9).

Апаратом Верховної Ради України 10
жовтня 2013 року № 18/10-179 позивачу було
надано відповідь, в якій позивачу
повідомлено, зо запитувана нею
інформація не була отримана або
створена в процесі виконання Верховною
Радою України своїх обов'язків (а.с 10).

Позивач, вважаючи зазначену відповідь
необґрунтованою та протиправною,
звернулася в суд з даним
адміністративним позовом.

На думку колегії суддів, надаючи оцінку
зазначеним правовідносинам, зокрема,
відповіді, наданої Апаратом Верховної
Ради України позивачу 10 жовтня 2013 року
№ 18/10-179, Окружний адміністративний суд
м. Києва не повно з'ясував обставини, що
мають значення для справи, порушив
норми матеріального права та дійшов до
висновків, які не відповідають
обставинам справи, виходячи з
наступного.

Визначення поняття «публічна
інформація» наведено у статті 1 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації». Так, відповідно до частини
першої цієї статті публічна інформація
- це відображена та задокументована
будь-якими засобами та на будь-яких
носіях інформація, що була отримана або
створена в процесі виконання
суб'єктами владних повноважень своїх
обов'язків, передбачених чинним
законодавством, або яка знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, визначених цим
Законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
розпорядниками інформації для цілей
цього Закону визнаються: суб'єкти
владних повноважень - органи державної
влади, інші державні органи, органи
місцевого самоврядування, органи влади
Автономної Республіки Крим, інші
суб'єкти, що здійснюють владні
управлінські функції відповідно до
законодавства та рішення яких є
обов'язковими для виконання.

Статтею 20 даного Закону передбачено, що
розпорядник інформації має надати
відповідь на запит на інформацію не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту.

Відповідно до частини другої статті 6
зазначеного Закону обмеження доступу
до інформації здійснюється відповідно
до закону при дотриманні сукупності
таких вимог: виключно в інтересах
національної безпеки, територіальної
цілісності або громадського порядку з
метою запобігання заворушенням чи
злочинам, для охорони здоров'я
населення, для захисту репутації або
прав інших людей, для запобігання
розголошенню інформації, одержаної
конфіденційно, або для підтримання
авторитету і неупередженості
правосуддя; розголошення інформації
може завдати істотної шкоди цим
інтересам; шкода від оприлюднення
такої інформації переважає суспільний
інтерес в її отриманні.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції» відомості, зазначені у
декларації про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
минулий рік Президента України, Голови
Верховної Ради України, народних
депутатів України, Прем'єр-міністра
України, членів Кабінету Міністрів
України, Голови та суддів
Конституційного Суду України, Голови
та суддів Верховного Суду України,
голів та суддів вищих спеціалізованих
судів України, Генерального прокурора
України та його заступників, Голови
Національного банку України, Голови
Рахункової палати, Голови та членів
Вищої ради юстиції, членів Центральної
виборчої комісії, Уповноваженого
Верховної Ради України з прав людини,
Голови та членів Вищої кваліфікаційної
комісії суддів України, перших
заступників та заступників міністрів,
заступників міністрів - керівників
апаратів, керівників інших державних
органів, органів влади Автономної
Республіки Крим та їх заступників,
членів колегіальних державних органів
(комісій, рад), сільського, селищного,
міського голови, голови районної у
місті (у разі її утворення), районної,
обласної ради та їх заступників,
керівників виконавчих органів
сільських, селищних, міських, районних
у містах (у разі їх утворення) рад та їх
заступників, секретаря сільської,
селищної, міської ради, підлягають
оприлюдненню протягом 30 днів з дня їх
подання на офіційному веб-сайті
відповідного державного органу чи
органу місцевого самоврядування на
строк не менше одного року. У разі
відсутності офіційного веб-сайту такі
відомості оприлюднюються шляхом
опублікування в офіційних друкованих
виданнях відповідних державних
органів та органів місцевого
самоврядування протягом 30 днів з дня
подання декларації про майно, доходи,
витрати і зобов'язання фінансового
характеру. Оприлюдненню підлягають усі
відомості, зазначені в декларації про
майно, доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру, крім
відомостей, що віднесені цим Законом до
інформації з обмеженим доступом.

Відомості щодо реєстраційного номера
облікової картки платника податків або
серії та номера паспорта громадянина
України, а також щодо місця проживання
та реєстрації декларанта,
місцезнаходження об'єктів, які
наводяться в декларації про майно,
доходи, витрати і зобов'язання
фінансового характеру, є інформацією з
обмеженим доступом та оприлюдненню не
підлягають.

Отже, враховуючи, що в Законі чітко
передбачено, що відомості, зазначені у
декларації про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру за
минулий рік народних депутатів України
підлягають оприлюдненню протягом 30
днів з дня їх подання на офіційному
веб-сайті відповідного державного
органу чи органу місцевого
самоврядування на строк не менше
одного року, а в разі відсутності
офіційного веб-сайту такі відомості
оприлюднюються шляхом опублікування в
офіційних друкованих виданнях
відповідних державних органів та
органів місцевого самоврядування
протягом 30 днів з дня подання
декларації про майно, доходи, витрати і
зобов'язання фінансового характеру,
висновок суду першої інстанції про
відсутність порушень з боку
відповідача, у зв'язку з тим, що
Єфремовим О.С. не надавалася згода
розпоряднику інформації на
оприлюднення інформації, яка зазначена
в декларації, є необґрунтованим.

При цьому, на думку колегії суддів,
Окружний адміністративний суд м. Києва,
надаючи оцінку обставинам справи,
безпідставно не врахував, що позивач
просила надати саме інформацію про те,
в якому номері офіційного друкованого
видання Верховної Ради України
оприлюднена декларація Єфремова О.С.
або надати адресу сторінки офіційного
веб-сайту, де розміщена ці декларація, а
не оприлюднити інформацію, яка
зазначена в декларації Народного
депутати України Єфремова О.С., що
свідчить про неповне з'ясування
обставин справи судом першої інстанції
та протиправність наданої
відповідачем позивачу відповіді.

Також колегія суддів враховує, що,
заперечуючи проти апеляційної скарги
представник відповідача в судовому
засіданні суду апеляційної інстанції
пояснив, що декларація Народного
депутата України Єфремова О.С. за
відсутності згоди не оприлюднювалася і
погодився з тим, що саме така відповідь
могла бути надана позивачу.

Крім того, посилання суду першої
інстанції на постанови Окружного
адміністративного суду м. Києва від 9
серпня 2013 року, Київського
апеляційного адміністративного суду
від 18 грудня 2012 року та застосування в
даному випадку ч. 1 ст. 72 КАС України, на
думку колегії суддів, є
необґрунтованим, оскільки в зазначених
судових рішеннях встановлювалися інші
обставини, ніж ті, які є в даній справі.

Враховуючи вищевикладене, пояснення
представника відповідача, а також те,
що відповідачем не була надана
відповідь на запит позивача у
відповідності до вимог чинного
законодавства, суд першої інстанції
дійшов до помилкового висновку про
відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20 січня 2014 року -
скасувати та постановити нову, якою
позов ОСОБА_2 до Апарату Верховної Ради
України про визнання протиправними
дій, зобов'язання вчинити дії -
задовольнити.

Визнати протиправною відмову Апарату
Верховної Ради України у наданні
інформації на запит ОСОБА_2 від 2 жовтня
2013 року.

Зобов’язати Апарат Верховної Ради
України надати повну інформацію на
запит ОСОБА_2 від 2 жовтня 2013 року
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 судовий збір у
розмірі 105 грн. 36 коп. (сто п'ять грн.
тридцять шість коп.).

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено 19 травня 2014
року.

Головуючий суддя:
Н.В. Безименна

Судді:
В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя

Безименна Н.В.

Судді:

Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.