Справа № 808/2183/14
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року о/об 12 год. 36 хв.Справа
№ 808/2183/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький
окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Прасова О.О. при
секретарі Гудименко Я.А., за участю
представників позивача Магас В.Д.,
Свідерського К.Е., представників
відповідача Гордєєва М.С., Ісаєвої Н.В.,
розглянувши у місті Запоріжжі у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовом Комунального підприємства
«Бердянськводоканал» Бердянської
міської ради

до Державної фінансової інспекції в
Запорізькій області

про визнання недійсними та скасування
вимоги,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Комунального
підприємства «Бердянськводоканал»
Бердянської міської ради до Державної
фінансової інспекції в Запорізькій
області (далі - позивач або КП
«Бердянськводоканал» БМР) до Державної
фінансової інспекції в Запорізькій
області, в якому позивач просить суд
визнати недійсною та скасувати Вимогу
відповідача «Про обов'язкові вимоги
щодо усунення порушень фінансової
дисципліни» №08-06-14-14/1623 від 25.02.2014, у
частині зменшення заборгованості з
різниці у тарифах на послуги
водопостачання та водовідведення на
суму 4660614 грн. 99 коп.

За змістом позову (т.1, а.с.3-9) позивач не
погоджується з думкою відповідача, що
розрахунок обсягів бюджетної
заборгованості повинен складатися
лише на елементи витрат, які входять до
складу тарифу на послуги
централізованого водопостачання та
водовідведення. Також, обсяг вартості
понаднормативних втрат води визначено
за повною собівартістю, у той час як до
складу тарифу включалися лише втрати
води за вартістю придбання. Позивач
вважає, що ним складено розрахунок
обсягів бюджетної заборгованості у
відповідності до умов, передбачених
Постановами Кабінету Міністрів
України №517 від 11.06.2012 та №167 від 20.03.2013.

У судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги,
просили позов задовольнити у повному
обсязі.

Відповідачем подано до суду письмові
заперечення на позов (т.1, а.с.179-186) в яких
зазначено, що оскільки понаднормативні
втрати води у мережі не закладені до
тарифів на послуги водопостачання для
населення, які затверджені Бердянською
міською радою, то витрати підприємства,
понесені у зв'язку з їх наявністю, не
можуть бути відшкодовані за рахунок
коштів субвенції на погашення
заборгованості з різниці у тарифах у
зв'язку з невідповідністю їх фактичної
вартості затвердженим тарифам.

У судовому засіданні представники
відповідача проти позову заперечували,
просили у задоволенні позову
відмовити.

Представники сторін, під час розгляду
справи, у судовому засіданні
повідомили, що ними надано всі
необхідні документи для вирішення
спору по суті.

Розглянувши наявні матеріали та
фактичні обставини справи, дослідивши
і оцінивши надані докази в їх
сукупності, суд з'ясував наступне.

Позивачем надано до суду документ за
вих.№08-06-14-14/1623 від 25.02.2014 «Про
обов'язкові вимоги щодо усунення
порушень фінансової дисципліни»,
надісланий відповідачем на адресу
позивача (далі - Вимога №08-06-14-14/1623 від
25.02.2014), в якому у п.2 зазначено наступне:
«… зменшити заборгованість з різниці в
тарифах на послуги водопостачання та
водовідведення на 4660614 грн. 99 коп.» (т.1,
а.с.10-12).

Не погоджуючись з вказаною Вимогою
№08-06-14-14/1623 від 25.02.2014 у частині
зобов'язання позивача зменшити
заборгованість з різниці у тарифах на
послуги водопостачання та
водовідведення на 4660614 грн. 99 коп.
позивач оскаржив її до суду.

Як свідчать матеріали справи, для
здійснення основного виду діяльності
позивач використовував воду, як
отриману від Комунального
підприємства «Облводоканал»
Запорізької обласної ради, у
відповідності до Договорів від 30.05.2011
за №95 (т.1, а.с.95-99), від 17.02.2012 за №057ДЗ (т.1,
а.с.100-102), від 26.12.2012 за №4/13 (т.1, а.с.105-110),
так і власного видобутку.

Судом досліджено Звіти про витрати на
виробництво та фінансові показники
діяльності підприємств від надання
послуг водопостачання та
водовідведення за червень-грудень 2011
року (т.1, а.с.50), січень-грудень 2012 року
(т.1, а.с.51), січень-вересень 2013 року (т.1,
а.с.52).

Також, судом досліджено розрахунки
вартості понаднормативних витрат води,
яка включена до собівартості послуг
водопостачання за перевірений період з
01.06.2011 по 01.10.2013, наведені позивачем у
позові та відповідачем у додатку до
Акту ревізії (т.1, а.с.210).

За вказаними розрахунками вартість
понаднормативних витрат води, яка
включена до собівартості послуг
водопостачання за перевірений період з
01.06.2011 по 01.10.2013, є різною, оскільки у
розрахунках сторонами
використовувалась різна собівартість 1
м.куб. води, поданої у мережу.

Так, позивач використовував у
розрахунках собівартість 1 м.куб. води,
поданої у мережу, - як купленої води
згідно з рахунками КП «Облводоканал»
ЗОР без ПДВ, так і води власного
видобутку. А відповідач використовував
у розрахунках собівартість 1 м.куб.
води, поданої у мережу, лише як води
власного видобутку.

Згідно з п.6 «Порядку та умов надання у
2012 році субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування», затвердженого 11.06.2012
постановою Кабінету Міністрів України
№517, обсяг заборгованості визначається
надавачами послуг як різниця між
фактичними витратами на теплову
енергію, що виробляється,
транспортується та постачається
населенню, послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення і
фактичними нарахуваннями згідно з
тарифами, що затверджувалися та/або
погоджувалися органами державної
влади чи місцевого самоврядування, з
урахуванням перерахунків за
низькоякісні та надані не в повному
обсязі послуги та відрахуванням
дотації місцевих бюджетів, отриманої
надавачами послуг.

Відповідно до п.5 «Порядку та умов
надання у 2012 році субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування», затвердженого 11.06.2012
постановою Кабінету Міністрів України
№517, обсяг заборгованості
визначається надавачами послуг на
підставі таких підтвердних документів:
1) розрахунок фактичної собівартості
виробництва, транспортування та
постачання теплової енергії населенню,
послуг з централізованого
водопостачання та водовідведення, що
засвідчений підписом керівника або
іншої уповноваженої особи надавача
послуг, скріпленим печаткою; 2) копія
рішення органу державної влади чи
місцевого самоврядування про
затвердження тарифів на виробництво,
транспортування та постачання
теплової енергії населенню, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення; 3) звіт про витрати на
виробництво та фінансові показники
діяльності підприємств, засвідчений
підписом керівника або іншої
уповноваженої особи надавача послуг,
скріпленим печаткою, зокрема: з надання
послуг з теплопостачання (за формою №
1С-теплопостачання); з надання послуг з
водопостачання та водовідведення (за
формою №1С-водопостачання,
водовідведення); 4) звіт про постачання
теплової енергії (за формою №1-теп),
звітний кошторис витрат на виробництво
теплової енергії (за формою №23-енерго),
довідка про корисний відпуск теплової
енергії і розрахунки за неї (за формою
№32-енерго) або звіт про роботу
водопроводу (за формою №1-водопровід)
та/або звіт про роботу каналізації (за
формою №1-каналізація).

Згідно з п.6 «Порядку та умов надання у
2013 році субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування», затвердженого 20.03.2013
постановою Кабінету Міністрів України
№167, обсяг заборгованості визначається
надавачами послуг як різниця між
фактичними витратами на теплову
енергію, що виробляється,
транспортується та постачається
населенню, послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення і
фактичними нарахуваннями згідно з
тарифами, що затверджувалися та/або
погоджувалися органами державної
влади чи органами місцевого
самоврядування, з урахуванням витрат,
пов'язаних з провадженням
інвестиційної діяльності, та
відрахуванням проведених перерахунків
за низькоякісні і надані не в повному
обсязі послуги та дотації місцевих
бюджетів, отриманої надавачами послуг
для відшкодування різниці в тарифах, і
фактично погашеної заборгованості з
різниці в тарифах на теплову енергію,
послуги з водопостачання та
водовідведення за рахунок субвенції,
отриманої за минулі роки.

Відповідно до п.5 «Порядку та умов
надання у 2013 році субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування», затвердженого 20.03.2013
постановою Кабінету Міністрів України
№167, обсяг заборгованості визначається
надавачами послуг на підставі таких
підтвердних документів: 1) розрахунок
фактичної собівартості виробництва,
транспортування та постачання
теплової енергії населенню, послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що засвідчений
підписом керівника або іншої
уповноваженої особи надавача послуг,
скріпленим печаткою; 2) копія рішення
органу державної влади чи органу
місцевого самоврядування про
затвердження тарифів на виробництво,
транспортування та постачання
теплової енергії населенню, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення; 3) звіт про витрати на
виробництво та фінансові показники
діяльності підприємств, засвідчений
підписом керівника або іншої
уповноваженої особи надавача послуг,
скріпленим печаткою, зокрема: з надання
послуг з теплопостачання (за формою
№1С-теплопостачання); з надання послуг
з водопостачання та водовідведення (за
формою №1С-водопостачання,
водовідведення); 4) звіт про постачання
теплової енергії (за формою №1-теп),
звітний кошторис витрат на виробництво
теплової енергії (за формою №23-енерго),
довідка про корисний відпуск теплової
енергії і розрахунки за неї (за формою
№32-енерго) або звіт про роботу
водопроводу (за формою №1-водопровід)
та/або звіт про роботу каналізації (за
формою №1-каналізація); 5) звіт про
виконання інвестиційної програми (за
формою №2-інвестиції); 6) довідка про
повернення щомісяця основної суми
кредиту та інших витрат, передбачених
графіком повернення кредиту згідно з
кредитним договором, кошти якого
залучалися для виконання
інвестиційних програм.

У п.22 «Порядку формування тарифів на
централізоване водопостачання та
водовідведення», затвердженого 01.06.2011
постановою Кабінету Міністрів України
№869 (далі - «Порядок формування тарифів
на централізоване водопостачання та
водовідведення»), зазначено, зокрема,
що до складу планованої виробничої
собівартості включаються: прямі
матеріальні витрати: - витрати на
придбання води в інших підприємств
та/або очищення власних стічних вод
іншими підприємствами, які плануються
відповідно до укладених договорів
виходячи з необхідного обсягу подачі
питної води та обсягу відведення
стічних вод, передбачених річним
планом ліцензованої діяльності з
централізованого водопостачання та
водовідведення, і діючих цін
підприємств-постачальників.

Відповідно до п.16 «Порядку формування
тарифів на централізоване
водопостачання та водовідведення» не
включаються до розрахунку тарифів
витрати, які не використовуються або
перевищують межі витрат для визначення
об'єкта оподаткування відповідно до
розділу III Податкового кодексу України.

Згідно з п.140.3 ст.140 (розділ ІІІ)
Податкового кодексу України до витрат
не включається сума фактичних втрат
товарів, крім втрат у межах норм
природного убутку чи технічних
(виробничих) втрат та витрат із
розбалансування природного газу в
газорозподільних мережах, що не
перевищують розмір, визначений
Кабінетом Міністрів України або іншим
органом, визначеним законодавством
України.

Судом з'ясовано та підтверджується
матеріалами справи, що позивачем з
урахуванням наведених приписів
«Порядку формування тарифів на
централізоване водопостачання та
водовідведення» та Податкового
кодексу України при розрахунку тарифів
враховувалися витрати на придбання
покупної води у межах «Галузевих
технологічних нормативів використання
питної води на підприємствах
водопровідно-каналізаційного
господарства України», затверджених
17.02.2004 Наказом Державного комітету
України з питань житлово-комунального
господарства №33, зареєстрованих у
Міністерстві юстиції України 07.12.2004 за
№1557/10156, за цінами
підприємства-постачальника.

Відповідачем нормативно не
обґрунтована необхідність
використання у розрахунку
собівартості 1 м.куб. води, поданої у
мережу, лише як води власного
видобутку.

З урахуванням зазначеного, суд не
вбачає порушень наведених норм права у
діяльності позивача.

Звідси, п.2 Вимоги №08-06-14-14/1623 від 25.02.2014 у
частині зобов'язання позивача зменшити
заборгованість з різниці у тарифах на
послуги водопостачання та
водовідведення на 4660614 грн. 99 коп. є
протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.162 КАС України у
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про:
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень.

Враховуючи зазначене, суд не може
прийняти постанову про визнання
недійсним п.2 Вимоги №08-06-14-14/1623 від
25.02.2014 у частині зобов'язання позивача
зменшити заборгованість з різниці у
тарифах на послуги водопостачання та
водовідведення на 4660614 грн. 99 коп., а
отже позов у цій частині задоволенню не
підлягає.

У ст.19 Конституції України зазначено,
що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Як зазначено у ч.1 ст.11 КАС України,
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

З урахуванням з'ясованих обставин,
досліджених матеріалів справи суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача підлягають частковому
задоволенню. Доводи відповідача не
приймаються судом до уваги виходячи з
вище зазначеного.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.2, 11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати пункт 2 Вимоги Державної
фінансової інспекції в Запорізькій
області «Про обов'язкові вимоги щодо
усунення порушень фінансової
дисципліни» №08-06-14-14/1623 від 25.02.2014, у
частині зобов'язання Комунального
підприємства «Бердянськводоканал»
Бердянської міської ради зменшити
заборгованість з різниці у тарифах на
послуги водопостачання та
водовідведення на суму 4660614 грн. 99 коп.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Присудити на користь Комунального
підприємства «Бердянськводоканал»
Бердянської міської ради з Державного
бюджету України судові витрати у сумі
2436 грн. 00 коп.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили у строк та
порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС
України.

Постанова суду першої інстанції
оскаржується у строк та порядок
встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі
29.05.2014.

Суддя
О.О. Прасов