Справа № 9101/122465/2011
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2012-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2012 рокусправа № 1170/2а-1861/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: пасічнику Т.В.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 01
серпня 2011 року

у справі №1170/2а-1861/11

за позовом Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції

до приватного підприємства «Колос
Кіровоградщини - 2009»

про скасування державної реєстрації та
визнання установчих документів
недійсними,-

встановила:

Кіровоградська об'єднана державна
податкова інспекція звернулася до суду
з позовом до приватного підприємства
«Колос Кіровоградщини - 2009», в якому
просила скасувати державну реєстрацію
та визнати установчі документи, статут,
свідоцтво про державну реєстрацію
приватного підприємства «Колос
Кіровоградщини - 2009» недійсними з
моменту реєстрації на гр.. ОСОБА_2

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач має ознаки фіктивності та
створений з метою надання послуг по
мінімізації податкових зобов'язань
реально існуючим суб'єктам
господарювання. Вказане
підтверджується особистими
поясненнями засновника та директора
ОСОБА_2, який зазначає, що підприємство
зареєстровано на його ім'я за грошову
винагороду, на облік до податкового
органу ОСОБА_2 підприємство не ставив,
свідоцтво платника ПДВ не отримував, у
підприємстві не працював та заробітну
плату не отримував, що свідчить про
намір Відповідача ухилитися від сплати
податків та вести недобросовісну
господарську діяльність.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 01.08.2011 у
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Не погодившись із постановою суду,
позивач подав апеляційну скаргу (а. с.
113), в якій, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду та
постановити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі. Апеляційна скарга фактично
мотивована доводами, викладеними в
позовній заяві.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені судом належним
чином.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, відповідач
приватне підприємство «Колос
Кіровоградщини - 2009» є юридичною
особою, зареєстрованою 25.11.2009 державним
реєстратором виконавчого комітету
Кіровоградської міської ради
Білоусовою Т. В., про що свідчить
свідоцтво про державну реєстрацію
юридичної особи серії А00 №749031.

27.01.2010 відповідач взятий на облік як
платник податків та 21.01.2010 став
платником податку на додану вартість
відповідно до свідоцтва про реєстрацію
платника податків на додану вартість
НБ №351528.

Керівником приватного підприємства
«Колос Кіровоградщини - 2009» відповідно
до довідки з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України серії АА №015690 є ОСОБА_2.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про відсутність підстав для
задоволення позову.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України №755-IV від
15.05.2003 «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців» державна реєстрація
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців - це засвідчення факту
створення або припинення юридичної
особи, засвідчення факту набуття або
позбавлення статусу підприємця
фізичною особою, а також вчинення інших
реєстраційних дій, які передбачені цим
Законом, шляхом внесення відповідних
записів до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до вимог статті 24 Закону
№755-IV для проведення державної
реєстрації юридичної особи засновник
(засновники) або уповноважена ними
особа повинні особисто подати
державному реєстратору (надіслати
рекомендованим листом з описом
вкладення) такі документи: заповнену
реєстраційну картку на проведення
державної реєстрації юридичної особи;
примірник оригіналу або нотаріально
засвідчену копію рішення засновників
або уповноваженого ними органу про
створення юридичної особи у випадках,
передбачених законом; два примірники
установчих документів; документ, що
засвідчує внесення реєстраційного
збору за проведення державної
реєстрації юридичної особи; інформацію
з документами, що підтверджують
структуру власності засновників -
юридичних осіб, яка дає змогу
встановити фізичних осіб - власників
істотної участі цих юридичних осіб.

Державний реєстратор за відсутності
підстав для залишення документів, які
подані для проведення державної
реєстрації юридичної особи, без
розгляду зобов'язаний перевірити ці
документи на відсутність підстав для
відмови у проведенні державної
реєстрації юридичної особи, які
передбачені частиною першою статті 27
цього Закону. За відсутності підстав
для відмови у проведенні державної
реєстрації юридичної особи державний
реєстратор повинен внести до
реєстраційної картки на проведення
державної реєстрації юридичної особи
ідентифікаційний код відповідно до
вимог Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України та
внести до Єдиного державного реєстру
запис про проведення державної
реєстрації юридичної особи на підставі
відомостей цієї реєстраційної картки
(п.1, п.3 ст.25 Закону №755-IV).

Статтею 27 вказаного Закону
передбачений вичерпний перелік
підстав для відмови у проведенні
державної реєстрації юридичної особи,
серед яких, зокрема: невідповідність
відомостей, які вказані в
реєстраційній картці на проведення
державної реєстрації юридичної особи,
відомостям, які зазначені в документах,
що подані для проведення державної
реєстрації юридичної особи;
невідповідність установчих документів
вимогам ч. 8 цього Закону.

Колегія суддів зазначає, що матеріали
справи не містять відмови державного
реєстратора у проведенні державної
реєстрації юридичної особи відповідно
до ст. 27 Закону №755-IV, що свідчить про
дотримання у повній мірі процедури
реєстрації установчих документів
відповідача та подання державному
реєстратору всіх необхідних
документів.

Відповідно до статті 551 Господарського
кодексу України реєстрація
(перереєстрація) та провадження
фінансово-господарської діяльності
без відома та згоди його засновників та
призначених у законному порядку
керівників є підставою для припинення
юридичної особи та визнання
реєстраційних документів недійсними.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами у справі, колегія суддів
виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 70 КАС
України належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Частиною першою статті 71 КАС України
чітко передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, колегія суддів приходить до
висновку, що позивач свій
процесуальний обов'язок не виконав, не
надав суду відповідні докази, на
підставі яких суд міг би встановити
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують адміністративний позов,
а саме: не надано доказів, які б
підтверджували фіктивність діяльності
відповідача та факти того, що
підприємство зареєстровано
(перереєстровано) та проводить
фінансово-господарську діяльність без
відома та згоди його засновників та
призначених у законному порядку
керівників. Позивачем також не надано
судового рішення, яке б набрало
законної сили, прийнятого в порядку ст.
551 Господарського кодексу України щодо
реєстрації підприємства на осіб, які не
мали наміру провадити
фінансово-господарську діяльність або
реалізовувати повноваження. Крім того,
позивач не довів факт порушення Закону
№755-IV під час державної реєстрації
установчих документів відповідача.

Посилання позивача на протокол допиту
свідка ОСОБА_2 від 21.04.2011, в якому
останній пояснив, що підприємство було
зареєстроване на його ім'я за грошову
винагороду, на облік податкового
органу його не ставив, свідоцтво
платника ПДВ не отримував, на
підприємстві не працював та заробітну
плату не отримував, особисто до
фінансово-господарської діяльності не
має ніякого відношення, підписував
документи у суть яких не вникав,
безпосередньо фінансово-господарською
діяльністю не займався, печатку та
первинні бухгалтерські документи не
отримував, не приймаються колегією
суддів до уваги, оскільки позивачем не
надано доказів, в рамках якого
процесуального провадження вони
надавались.

Вказане підтверджується тим, що 22.04.2011
слідчим прокуратури
Добровеличківського району
Кіровоградської області Бугаєнком В. В.
винесена постанова про порушення
кримінальної справи №57-481 та прийняття
її до свого провадження, якою відносно
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 порушена кримінальна
справа за ознаками складу злочину,
передбаченого ст. 27 ч. 3, ст. 28 ч. 2 ст. 205 КК
України, зокрема, за фактом реєстрації
фіктивного підприємства підповідача, а
протокол допиту свідка ОСОБА_2 складено
21.04.2011, тобто до моменту порушення
вищезазначеної кримінальної справи.

До того ж, колегія суддів зазначає, що
вказані процесуальні документи не
можуть бути доказами здійснення
підприємством діяльності, яка
заборонена законом, оскільки вказані
документи приймаються слідчим або
органом дізнання на етапі досудового
слідства та пред'явлення обвинувачення
і є документами, які містять
інформацію, зібрану в обґрунтування
наявності або відсутності вчинення
злочину, проте єдиним доказом вчинення
чи не вчинення злочину є вирок суду.

Зважаючи на той факт, що саме
постановляючи вирок суд вирішує,
зокрема, питання чи мало місце діяння, у
вчиненні якого обвинувачується
підсудний; чи має це діяння склад
злочину і якою саме статтею
кримінального закону він передбачений;
чи винен підсудний у вчиненні цього
злочину; чи підлягає підсудний
покаранню за вчинений ним злочин, отже
єдиним доказом вчинення злочину,
передбаченого Кримінальним кодексом
України є вирок суду (стаття 324
Кримінально-процесуального кодексу
України (надалі - КПК України).

З огляду на той факт, що в матеріалах
справи відсутній вирок стосовно
посадової особи Відповідача, тобто
відсутні належні та допустимі докази
порушення ним чинного законодавства
під час здійснення ним господарської
діяльності, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність й правових
підстав для визнання недійсними
установчих документів та скасування
державної реєстрації приватного
підприємства.

Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 38
Закону №755-IV підставою для
постановлення судового рішення щодо
припинення юридичної особи, що не
пов'язано з банкрутством юридичної
особи, є: визнання судом недійсною
державної реєстрації юридичної особи
через допущені при її створенні
порушення, які не можна усунути, а також
в інших випадках, встановлених законом;
провадження нею діяльності, що
суперечить установчим документам, або
такої, що заборонена законом;
невідповідність мінімального розміру
статутного капіталу юридичної особи
вимогам закону; неподання протягом
року органам державної податкової
служби податкових декларацій,
документів фінансової звітності
відповідно до закону; наявність в
Єдиному державному реєстрі запису про
відсутність юридичної особи за
вказаним її місцезнаходженням.

Як вбачається з витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців серії АС
№248777 від 01.08.2011 статус відомостей про
юридичну особу підтверджено, що
нівелює доводи позивача щодо
відсутності відповідача за
місцезнаходженням.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону №755-IV якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін.

Отже, доводи позивача щодо відсутності
підприємства за місцем його реєстрації
є такими, що не відповідають дійсності,
а відтак не приймаються колегією
суддів до уваги.

До того ж, відповідачем у якості
доказів, що підтверджують факт
здійснення ним підприємницької
діяльності надані платіжні доручення
на сплату податку з доходів найманих
працівників; прибуткового податку з
доходів фізичних осіб; страхових
внесків, утриманих із заробітної плати;
податку на додану вартість.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про
недоведеність позивачем фактів,
викладених в адміністративному позові,
що, як наслідок, свідчить про
відсутність правових підстав для
задоволення апеляційної скарга та
скасування рішення суду першої
інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції під час
розгляду даної справи об'єктивно,
повно, всебічно дослідив обставини, які
мають суттєве значення для вирішення
справи, дав їм правильну юридичну
оцінку, застосував до правовідносин, як
виникли між сторонами по справі норми
права, які регулюють саме ці
правовідносини і зробив обґрунтований
висновок про задоволення позовних
вимог.

Передбачених статтею 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нового
судового рішення не вбачається, у
зв'язку з чим колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 01 серпня 2011
року у справі № 1170/2а-1861/11 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська