Справа № 2а-6454/12/2070
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"21" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/77614/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Чумаченко
Т.А.,Васильченко Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ТОВ «Аваль Інвест» до
Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
визнання незаконним та скасування
рішення, за касаційною скаргою
Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 26 липня 2012
року і ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 22 листопада 2012 року, -

в с т а н о в и в:

У травні 2012 року ТОВ «Аваль Інвест»
звернулось до суду з вказаним позовом,
у якому просило визнати незаконним та
скасувати рішення Харківського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
порушення законодавства про захист від
недобросовісної конкуренції № 34-к від
27.03.2012.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 26 липня
2012 року, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2012 року, позов задоволено. Визнано
незаконним та скасовано рішення
Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
порушення законодавства про захист від
недобросовісної конкуренції № 34-к від
27.03.2012.

У касаційній скарзі Харківське обласне
територіальне відділення
Антимонопольного комітету України,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить Вищий адміністративний суд
України скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та ухвалити нове
судове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи, викладені у
касаційній скарзі, правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і правової оцінки обставин у справі у
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України), колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню.

Встановлено, що 24.10.2011 до Харківського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
надійшла заява ОСОБА_4, у якій
повідомлялося про розповсюдження ТОВ
«Аваль Інвест» оманливої реклами. За
результатом розгляду заяви прийнято
спірне у цій справі рішення № 34-к від
27.03.2012 «Про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції та
накладення штрафу», яким визнано, що
позивач, розмістивши в рекламах № 1 та
№ 2 неповну рекламну інформацію щодо
надання позик шляхом замовчування
окремих суттєвих умов надання цих
послуг, вчинив порушення законодавства
про захист від недобросовісної
конкуренції, передбачене статтею 151
Закону України «Про захист від
недобросовісної конкуренції» у
вигляді поширення інформації, що
вводить в оману, а саме: повідомлення
суб'єктом господарювання через іншу
особу невизначеному колу осіб в
рекламі неповних відомостей, зокрема,
внаслідок обраного способу їх
викладання, замовчування окремих
фактів, що можуть вплинути на наміри
цих осіб щодо придбання послуг цього
суб'єкта господарювання. Згідно з
частиною 1 статті 21 та частиною 6 статті
52 вказаного Закону за порушення
законодавства про захист від
недобросовісної конкуренції за
вказане порушення накладено штраф 34000
грн.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, виходив з наступного.

Відповідно до Законів України "Про
Антимонопольний комітет України", "Про
захист від недобросовісної
конкуренції", "Про захист економічної
конкуренції", з метою здійснення
державного контролю за додержанням
законодавства про захист економічної
конкуренції, захисту інтересів
суб'єктів господарювання та споживачів
від його порушень при здійсненні
господарської діяльності суб'єктами
господарювання та при реалізації
повноважень органами влади, органами
місцевого самоврядування, органами
адміністративно-господарського
управління та контролю щодо суб'єктів
господарювання

розпорядженням Антимонопольного
комітету України № 182-р від 25 грудня 2001
року затверджено Положення про порядок
проведення перевірок додержання
законодавства про захист економічної
конкуренції, яким встановлено порядок
проведення уповноваженими
працівниками Антимонопольного
комітету України і його територіальних
відділень планових і позапланових
виїзних перевірок додержання
законодавства про захист економічної
конкуренції при здійсненні
господарської діяльності суб'єктами
господарювання та при реалізації
повноважень органами влади, органами
місцевого самоврядування, органами
адміністративно-господарського
управління та контролю щодо суб'єктів
господарювання.

За змістом статті 151 Закону України
«Про захист від недобросовісної
конкуренції» поширенням інформації, що
вводить в оману, є повідомлення
суб'єктом господарювання,
безпосередньо або через іншу особу,
одній, кільком особам або
невизначеному колу осіб, у тому числі в
рекламі, неповних, неточних,
неправдивих відомостей, зокрема
внаслідок обраного способу їх
викладення, замовчування окремих
фактів чи нечіткості формулювань, що
вплинули або можуть вплинути на наміри
цих осіб щодо придбання (замовлення) чи
реалізації (продажу, поставки,
виконання, надання) товарів, робіт,
послуг цього суб'єкта господарювання.

Інформацією, що вводить в оману, є,
зокрема, відомості, які:

містять неповні, неточні або
неправдиві дані про походження товару,
виробника, продавця, спосіб
виготовлення, джерела та спосіб
придбання, реалізації, кількість,
споживчі властивості, якість,
комплектність, придатність до
застосування, стандарти,
характеристики, особливості
реалізації товарів, робіт, послуг, ціну
і знижки на них, а також про істотні
умови договору;

містять неповні, неточні або
неправдиві дані про фінансовий стан чи
господарську діяльність суб'єкта
господарювання;

приписують повноваження та права, яких
не мають, або відносини, в яких не
перебувають;

містять посилання на обсяги
виробництва, придбання, продажу чи
поставки товарів, виконання робіт,
надання послуг, яких фактично не було
на день поширення інформації.

Як визначено у статті 20 вказаного
Закону, вчинення дій, визначених цим
Законом як недобросовісна конкуренція,
тягне за собою відповідальність,
передбачену цим Законом.

У статті 1 Закону України «Про рекламу»
міститься поняття реклами - це
інформація про особу чи товар,
розповсюджена в будь-якій формі та в
будь-який спосіб і призначена
сформувати або підтримати обізнаність
споживачів реклами та їх інтерес щодо
таких особи чи товару.

Економічна конкуренція (конкуренція),
як визначено у статті 1 Закону України
«Про захист економічної конкуренції», -
це змагання між суб'єктами
господарювання з метою здобуття
завдяки власним досягненням переваг
над іншими суб'єктами господарювання,
внаслідок чого споживачі, суб'єкти
господарювання мають можливість
вибирати між кількома продавцями,
покупцями, а окремий суб'єкт
господарювання не може визначати умови
обороту товарів на ринку.

Судами зазначено, що для кваліфікації
дій суб'єкта господарювання як
недобросовісної конкуренції
відповідно до положень статей 4, 151
Закону України «Про захист від
недобросовісної конкуренції не є
обов'язковим з'ясування настання
передбачених цим Законом наслідків.
Достатнім є встановлення можливості
настання таких наслідків у зв'язку із
відповідними діями такого суб'єкта
господарювання, оскільки
недобросовісною конкуренцією є
поширення інформації, що може вплинути
на наміри особи отримати (придбати)
послугу (товар).

Рекламні оголошення, розміщені
позивачем у друкованих виданнях, які
були предметом перевірки щодо
дотримання законодавства про захист
економічної конкуренції, містять
інформацію для потенційного споживача
про наявність можливості отримати
послугу та відповідну інформацію про
те, де він може отримати повну
інформацію про умови отримання
послуги, що відповідає приписам статті
1 Закону України «Про рекламу».

Згідно з вимогами частини 1 статті 59
«Про захист економічної конкуренції»
підставами для зміни, скасування чи
визнання недійсними рішень органів
Антимонопольного комітету України є:

неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи;

недоведення обставин, які мають
значення для справи і які визнано
встановленими;

невідповідність висновків, викладених
у рішенні, обставинам справи;

порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

З урахуванням описаного суди дійшли
висновку про відсутність підстав
вважати, що розмістивши в рекламах № 1
та № 2 рекламну інформацію щодо надання
позик, позивачем вчинено порушення
законодавства про захист від
недобросовісної конкуренції,
передбачене статтею 151 Закону України
«Про захист від недобросовісної
конкуренції», у вигляді поширення
інформації, що вводить в оману, а відтак
про наявність підстав для визнання
незаконним та скасування рішення
Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
порушення законодавства про захист від
недобросовісної конкуренції № 34-к від
27.03.2012.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України також
погоджується з таким висновком судів
попередніх інстанції і доводи
касаційної скарги його не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд,-

ухвалив:

Касаційну скаргу Харківського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
залишити без задоволення, а постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 26 липня 2012
року і ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 22 листопада 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: