Справа № 824/59/14-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 824/59/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Брезіна Т.М.
Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Смілянця Е. С.

суддів: Матохнюка Д.Б. Сушка О.О.

при секретарі: Бондаренко С.А.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 27 лютого 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління УМВС
України в Чернівецькій області,
Путильського районного відділення
управління УМВС України в Чернівецькій
області про поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Чернівецького окружного
адміністративного суду з позовом до
управління МВС України в Чернівецькій
області, Путильського районного
відділення УМВС України в Чернівецькій
області про поновлення на роботі,
оплату за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди.

Чернівецький окружний
адміністративний суд постановою від
27.02.2014 року у задоволенні вказаного
позову відмовив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, позивачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

Зокрема обґрунтовуючи апеляційні
вимоги скаржник зауважив, що суд першої
інстанції при винесенні судового
рішення не врахував того факту, що
функціональними обов'язками помічника
дільничного інспектора взагалі не
передбачено винесення офіційних
застережень, постановку на
профілактичний облік відповідних осіб,
проведення профілактичної роботи. На
думку апелянта, суд також не врахував,
що з вказаними функціональними
обов'язками його, як помічника
дільничного інспектора міліції ніхто
не ознайомлював, що підтверджується
відповідними копіями обов'язків. Крім
того позивач вважає, що суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про порушення позивачем вимоги п.2.1
Інструкції "Про порядок ведення
єдиного обліку в органах і підрозділах
внутрішніх справ України заяв і
повідомлень про вчинені кримінальні
правопорушення та інші події",
затверджену наказом Міністерства
внутрішніх справ України від 19.11.2012 р. №
1050 (далі- Інструкція №1050).

28.05.2014 року до суду надійшли письмові
заперечення Путильського районного
відділення УМВС України в Чернівецькій
області в яких відповідач зауважує про
обґрунтованість і доведеність
висновків суду першої інстанції,
окремо пояснивши, що у зв'язку із
тяжкістю наслідків порушень
дисципліни, допущених ОСОБА_2 та
зважаючи на заподіяну ними шкоду,
відповідачем правомірно прийнято
рішення про застосування до нього
крайнього заходу дисциплінарного
впливу - звільнення з органів
внутрішніх справ.

У судовому засіданні позивач вимоги
апеляційної скарги підтримав у повному
обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представники відповідача у судове
засідання не зявились, про день та час
розгляду апеляційної скарги
повідомлялись належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 Кодексу
адміністративного судочинства
(далі-КАС) України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції, суд
апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Так предметом оскарження в даній
справі слугує правомірність наказів
УМВС України в Чернівецькій області
№1568 від 15.11.2013 року та №353 о/с від 12.12.2013
року щодо накладення на ОСОБА_2
дисциплінарного стягнення - звільнення
з органів внутрішніх справ, та як
наслідок поновлення позивача на посаді
помічника дільничного інспектора
міліції сектору дільничних
інспекторів міліції Путильського
районного відділу УМВС України в
Чернівецькій області.

Суд першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови та відмови у
задоволенні позову виходив з того, що з
урахуванням тяжкості наслідків
(інвалідність потерпілої) до яких
призвела, в тому числі, байдужість
позивача, неналежне ставлення до
виконання покладених на нього
службових обов'язків, відповідачем
правильно застосовано вид
дисциплінарної відповідальності -
звільнення з органів внутрішніх справ
у запас Збройних Сил.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

Сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України стосовно її
дотримання, види заохочень та
дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень,
визначено Законом України "Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України" від 22.02.2006 р.
№ 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут).

За порушення службової дисципліни
згідно зі ст.12 Дисциплінарного статуту
встановлено, що на осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: усне зауваження; зауваження;
догана; сувора догана; попередження про
неповну посадову відповідність;
звільнення з посади; пониження в
спеціальному званні на один ступінь;
звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладання дисциплінарних
стягнень встановлено ст.14
Дисциплінарного статуту. З метою
з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, учиненого
особою рядового або начальницького
складу, начальник призначає службове
розслідування. Службове розслідування
має бути завершене протягом одного
місяця з дня його призначення
начальником. У разі необхідності цей
термін може бути продовжено
начальником, який призначив службове
розслідування, або старшим прямим
начальником, але не більш як на один
місяць. Порядок проведення службового
розслідування встановлюється
міністром внутрішніх справ України.
Перед накладенням дисциплінарного
стягнення начальник або особа, яка
проводить службове розслідування,
повинні зажадати від порушника надання
письмового пояснення. При визначенні
виду дисциплінарного стягнення мають
враховуватися тяжкість проступку,
обставини, за яких його скоєно,
заподіяна шкода, попередня поведінка
особи та визнання нею своєї вини, її
ставлення до виконання службових
обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
службовим розслідуванням встановлено,
що позивачем порушено п.2.1 Інструкції
"Про порядок ведення єдиного обліку в
органах і підрозділах внутрішніх справ
України заяв і повідомлень про вчинені
кримінальні правопорушення та інші
події", затверджену наказом
Міністерства внутрішніх справ України
від 19.11.2012 р. № 1050 (далі - Інструкція
№1050).

Пунктом 2.1 вказаної Інструкції
передбачено, що прийняття заяв і
повідомлень про вчинені кримінальні
правопорушення та інші події,
незалежно від місця і часу їх учинення,
повноти отриманих даних, особистості
заявника, здійснюється цілодобово
негайно тим органом внутрішніх справ,
до якого надійшла заява чи
повідомлення про вчинені кримінальні
правопорушення та інші події, або
самостійне виявлення слідчим або іншою
службовою особою органу внутрішніх
справ з будь-якого джерела обставин, що
можуть свідчити про вчинення
кримінального правопорушення.

При особистому зверненні заявника до
органу внутрішніх справ, який
обслуговує обласні центри та інші
міста з територіальним поділом, із
заявою чи повідомленням про вчинене
кримінальне правопорушення та інші
події цілодобово оформляються
протоколи усних заяв оперативним
черговим або іншою службовою особою в
кімнаті для приймання громадян і
відразу реєструються в журналі єдиного
обліку заяв і повідомлень про вчинені
кримінальні правопорушення та інші
події, форма якого наведена у додатку 2
до цієї Інструкції (далі - журнал ЄО).

Надаючи правову оцінку висновкам суду
першої інстанції та доводам скаржника
стосовно правомірності застосованих
до позивача дисциплінарних стягнень
судова колегія враховує той факт, що
хоча апелянт фактично і перебував на
посаді помічника дільничного
інспектора міліції, однак на той час
він виконував обов'язки власно
дільничного інспектора міліції, що
підтверджується відповідними наказами
наявними в матеріалах справи, та копією
протоколу про адміністративне
правопорушення від 21.01.2013, який склав
безпосередньо сам позивач, як
виконуючий обов'язки дільничного
інспектора, а відтак позивач мав всі
повноваження та обов'язки дільничного
інспектора.

При цьому суд апеляційної інстанції
наголошує на тому, що запобігання
(тобто профілактика) злочинам та
правопорушенням є одним із основних
обов'язків кожного міліціонера
незалежно від його посади, що
кореспондується з вимогами статті 10 п.2
Закону України «Про міліцію».

Проте не зважаючи на вказані вимоги
Закону, не просто не вжив відповідних
профілактичних заходів, а навіть не
доповів своєму керівництву про
необхідність їх вжиття.

Суд апеляційної інстанції не бере до
уваги посилання скаржника, що
потерпіла жінка не повідомляла йому
про протиправні дії, оскільки
зазначені доводи спростовуються
поясненнями допитаними судом першої
інстанції самої постраждалої та
поясненнями її батьків та бабусі, з
яких чітко слідує, що потерпіла
неодноразово телефонувала позивачу і
повідомляла йому про погрози, тобто
остання фактично зверталась за
захистом.

Безпідставними є посилання позивача
про те, що він не розписався про
ознайомлення із своїми
функціональними обов'язками та на
даний момент в нього був вихідний,
оскільки зазначені обставини не
підтверджуються матеріалами справи,
водночас позивач достовірно знав про
суть та обсяг своїх функціональних
обов'язків, оскільки він власноручно
розписався про ознайомлення з ними.

В даному випадку судова колегія суддів
звертає увагу апелянта на положення
ст.30 Закону України «Про міліцію»,
відповідно до якої, працівник міліції
зобов'язаний припиняти та не допускати
злочини та правопорушення, незалежно
від того вихідний він, чи ні.

До того ж, відповідно до п.2.4. Інструкції
про порядок ведення єдиного обліку в
органах і підрозділах внутрішніх справ
України заяв і повідомлень про вчинені
кримінальні правопорушення та інші
події, затвердженої наказом МВС
України від 19.11.2012 №1050 за межами
місцезнаходження органу внутрішніх
справ слідчий або інша службова особа
внутрішніх справ на території України
незалежно від посади, яку він обіймає,
місцезнаходження і часу в разі
звернення до нього громадян або
службових осіб із заявою чи
повідомленням про події, які
загрожують особистій чи громадській
безпеці, або у разі безпосереднього
виявлення таких, зобов'язаний вжити
заходів для попередження і припинення
правопорушень, рятування людей,
надання допомоги особам, які її
потребують, встановлення і затримання
осіб, які вчинили правопорушення,
охорони місця події і повідомити про де
в найближчий підрозділ міліції.

Безпідставними, на думку суду
апеляційної інстанції є також доводи
скаржника, що ОСОБА_3 знявся із
реєстрації в адміністративній
дільниці, яка була за ним закріплена, а
тому він не міг здійснювати
профілактичні заходи щодо нього, з
огляду на таке.

Пунктом 3.1. Інструкції щодо порядку
взаємодії структурних підрозділів,
відповідальних за реалізацію
державної політики щодо попередження
насильства в сім'ї, служб у справах
дітей, центрів соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді та відповідних
підрозділів органів внутрішніх справ з
питань здійснення заходів з
попередження насильства в сім'ї,
затвердженої наказом Міністерства
України у справах сім'ї, молоді та
спорту, Міністерства внутрішніх справ
України від 7 вересня 2009 року № 3131/386
(далі- Інструкція №3131), визначено, що
працівниками служби дільничних
інспекторів міліції або кримінальної
міліції у справах дітей члену сім'ї,
який вчинив насильство в сім'ї,
виноситься офіційне попередження про
неприпустимість вчинення насильства в
сім'ї згідно з додатком 7, про що його
повідомляють під розписку.

Підставами для винесення офіційного
попередження про неприпустимість
вчинення насильства в сім'ї зокрема є:
заява про допомогу жертви насильства в
сім'ї або члена сім'ї, стосовно якого
існує реальна загроза вчинення
насильства в сім'ї; отримання
інформації про вчинення насильства в
сім'ї або реальну загрозу його вчинення
(звернення громадян, організацій,
підприємств, навчальних закладів тощо).

Наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 11.11.2010 № 550 затверджено
Положення про службу дільничних
інспекторів міліції в системі
Міністерства внутрішніх справ України.
Пунктом пп. 6.1., 6.7 п. 6 вказаного
Положення закріплено повноваження
начальників відділів (секторів)
дільничних інспекторів міліції
міськрайорганів внутрішніх справ,
зокрема, здійснюють керівництво
дільничними (старшими) інспекторами
міліції, їх помічниками, інспекторами
(старшими) по роботі з населенням та
громадськими формуваннями,
спрямовують і координують їх
діяльність щодо проведення
профілактичної роботи на
адміністративних дільницях.
Здійснюють контроль за несенням
служби дільничними інспекторами
міліції, їх помічниками.

Разом із тим, підпунктом 11.3. пункту 11 і
підпунктом 13.1. пункту 13 вказаного
Положення визначено, що з метою
забезпечення належного громадського
порядку, профілактики правопорушень у
сільській місцевості дільничний
інспектор міліції вживає таких
заходів: у взаємодії із сільськими
(селищними) радами та громадськими
організаціями попереджує
правопорушення стосовно осіб, які
потребують соціальної, правової та
іншої допомоги. Дільничний (старший
дільничний) інспектор міліції, крім
загальної профілактичної роботи
серед населення на території
адміністративної дільниці, здійснює
профілактичні заходи щодо осіб,
схильних до вчинення правопорушень, та
осіб, які перебувають на
профілактичних обліках в органах
внутрішніх справ, щодо попередження
вчинення з їх боку злочинів та інших
правопорушень з широким залученням до
цієї роботи населення, громадських
помічників.

Такі ж положення закріплено у
посадовій інструкції помічника
дільничного інспектора міліції
сектору дільничних інспекторів
міліції Путильського РВ УМВС України в
Чернівецькій області позивача, а саме,
п. 14 та 16 передбачено, що помічник
дільничного інспектора взаємодіє з
головами сільських (селещних) рад,
активом громадськості, керівниками
сільськогосподарських підприємств,
навчальних та культурних закладів з
питань забезпечення правопорядку,
профілактики порушень, проводить за
участю представників органів
місцевого самоврядування, громадських
помічників
профілактично-роз'яснювальну роботу
серед населення.

Аналіз наведених норм законодавства
свідчить про те, що Інструкцією №3131
визначено, що працівники служби
дільничних інспекторів міліції можуть
виносити попередження про
неприпустимість вчинення насильства в
сім'ї. Відповідно до п. 13 Положення №550
саме на дільничних інспекторів
покладено обов'язок по проведенню
профілактичної роботи, однак,
положеннями Посадової інструкції
позивача, зокрема, п.14,16 так само
визначено його обов'язок щодо
проведення профілактичної роботи. У
вказаних правовідносинах має значення
те, що позивач знав про існування
конфлікту у сім'ї, і повинен був
проінформувати про вказані обставини
вищестоящому керівництву для вжиття
профілактичних заходів у випадку, якщо
він сам їх здійснити не зміг.

Отже, наведені в апеляційній скарзі
доводи не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 27 лютого 2014
року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
30 травня 2014 року .

Головуючий
Смілянець Е. С.

Судді
Матохнюк Д.Б.

Сушко О.О.