Справа № 2а-4627/10/2270
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/32575/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Іваненко Я.Л.,

розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Хмельницькій області про визнання дій
протиправними, касаційне провадження в
якій відкрито за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 19
вересня 2011 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 10 квітня 2012 року,

в с т а н о в и л а:

В червні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Хмельницькій області про визнання
протиправними дії управління МВС у
Хмельницькій області, визнання
нечинним наказ начальника Управління
МВС України в Хмельницькій області від
05.06.2009 року №134 о/с, в частині звільнення
та зобов'язання поновити його на
посаді.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 19 вересня
2011 року, залишеною без зміни ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 10 квітня 2012
року, позовні вимоги залишені без
задоволення.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, ОСОБА_3 звернувся з касаційною
скаргою, в якій просить рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
скасувати, а в справі прийняти нове
рішення про задоволення позовних
вимог, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідач надав заперечення на
касаційну скаргу, в якому просив
залишити касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
здійснивши перевірку доводів
касаційної скарги, матеріалів справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що ОСОБА_3 працював на
посаді начальника сектору карного
розшуку Ізяславського РВ УМВС України
в Хмельницькій області.

Відповідно до висновку службового
розслідування №89 від 1.06.2009 року про
результати розгляду заяви громадянина
ОСОБА_4 щодо вимагання працівниками
міліції Ізяславського РВ УМВС України
в Хмельницькій області грошової
винагороди 28.05.2009 року в приміщенні
Ізяславського РВ затримано при
отриманні хабара в сумі 8000 гривень за
не порушення відносно ОСОБА_4
кримінальної справи за ст. 383 КК України
першого заступника начальника відділу
- начальника кримінальної міліції
Ізяславського РВ УМВС України в
Хмельницькій області капітана міліції
ОСОБА_5

28.05.2009 року прокуратурою Хмельницької
області відносно ОСОБА_5 порушено
кримінальну справу №29/2533 за ознаками
злочину, передбаченого ч.2 ст. 368
КК України. Під час розслідування
прокуратурою Хмельницької області
вказаної кримінальної справи було
встановлено причетність до вимагання
хабара начальника СКР Ізяславського РВ
УМВС України в Хмельницькій області
майора міліції ОСОБА_3 та 01.06.2009 року
відносно нього також було порушено
кримінальну справу за ознаками злочину
передбаченого ч.2 ст. 368 КК України.

Наказом управління МВС України в
Хмельницькій області №251 від 04.06.2009
року "Про надзвичайну подію за участю
працівників міліції Ізяславського РВ
УМВС України в Хмельницькій області та
покарання винних" позивача було
звільнено зі служби в органах
внутрішніх справ ( за дискредитацію ) та
наказом управління МВС України в
Хмельницькій області №134о/с від 05.06.2009
року в запас Збройних Сил України.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про
міліцію», порядок та умови проходження
служби в міліції регламентуються
Положенням про проходження служби
особовим складом органів внутрішніх
справ, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України.

Положення про проходження служби
визначає порядок проходження служби
особами рядового і начальницького
складу органів внутрішніх справ, їх
права і обов'язки.

Відповідно до пункту 23 Положення про
проходження служби, особи рядового і
начальницького складу несуть
дисциплінарну, адміністративну,
матеріальну та кримінальну
відповідальність згідно з
законодавством.

Згідно ст. 1 Дисциплінарного статуту,
затвердженого Законом України від
22.02.2006 р. за № 3460-ІV, службова дисципліна
- це дотримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України, підпорядкованих йому органів
і підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Частиною 1 ст. 14 Дисциплінарного
статуту передбачено, що з метою
з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, учиненого
особою рядового або начальницького
складу, начальник призначає службове
розслідування.

Згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ, на осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися дисциплінарні стягнення,
одним з яких є звільнення з органів
внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 13 Дисциплінарного
статуту, такі дисциплінарні стягнення,
як звільнення з органів внутрішніх
справ, звільнення з посади, пониження в
спеціальному званні на один ступінь,
накладаються начальниками, яким надано
право прийняття на службу до органів
внутрішніх справ, призначення на
посаду, присвоєння спеціального
звання.

Згідно ст. 14 Дисциплінарного статуту,
при визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватися
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, ставлення до виконання службових
обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Відповідно до пункту 66 Положення про
проходження служби, особи рядового і
начальницького складу, які скоїли
вчинки, що дискредитують звання
рядового і начальницького складу,
звільняються з органів внутрішніх
справ.

Встановлені службовим розслідуванням
порушення, допущені позивачем під час
виконання службових обов'язків, тобто
дії, які дискредитують звання
працівника міліції, знайшли своє
підтвердження під час розгляду справи
в суді першої інстанції і стали
достатньою підставою для звільнення
позивача за п. 66 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ.

Відповідно до листа Міністерства
внутрішніх справ України від 04.11.2008р.
№19365 «Про застосування окремих норм
законодавчих актів, що регламентують
діяльність міліції», особи рядового і
начальницького складу, яких в
установленому законодавством порядку
притягнуто до адміністративної
відповідальності, водночас можуть
нести і дисциплінарну
відповідальність. У тому ж листі
наголошується, що працівник міліції,
який скоїв дисциплінарний проступок,
що дискредитує звання рядового і
начальницького складу, відповідно до
ст. 66 Положення підлягає звільненню з
органів внутрішніх справ.

Повно та всебічно дослідивши всі
обставини справи та давши належну
правову оцінку доказам, суди першої та
апеляційної інстанцій обґрунтовано
відмовили у задоволенні позову,
оскільки дії суб'єкта оскарження
відповідають чинному законодавству.

Згідно з ч. 3 ст. 159 КАС України
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, оскільки
судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими.

Керуючись статтею 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від
19 вересня 2011 року та ухвалу
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 10 квітня 2012
року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: