Справа № 528/25/14-а
Суддя: Татіщева Я. В.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Гребінківський районний суд
_________________________________________________________________
Справа № 528/25/14-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 травня 2014 року Гребінківський
районний суд Полтавської області у
складі:

головуючого судді - Татіщевої Я.В.,

при секретарі - Сапі А.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Солодкого
О.В., Ковальчук Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області про визнання дій суб'єкта
владних повноважень протиправними та
зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (Далі - позивач) звернувся до
Гребінківського районного суду із
вказаним вище позовом та просив суд
визнати дії (бездіяльність) Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області (далі - відповідач)
у відмові витребувати з ВФЗБО ЛУ на ПЗ
УМВС на транспорті довідку про розміри
основних видів грошового забезпечення:
посадового окладу за військовим
(спеціальним) званням та процентної
надбавки за вислугу років установлених
останньою штатною посадою займаною
перед звільненням під час розгляду та
перевірки пенсійної справи №
(МВС) від 01.05.2008 року неправомірними та
зобов'язати відповідача витребувати
вказану довідку та приєднати до
пенсійної справи; визнати рішення
відповідача про нарахування пенсії
позивачу з місячного розміру основних
видів грошового забезпечення
останньої штатної посади займаної
перед звільненням згідно грошового
атестату № 57 від 30.04.2008 року
неправомірними та зобов'язати
відповідача встановити основний
розмір пенсії в сумі 4820 грн. 69 коп. та
провести перерахунок і виплату пенсії
з дня подання позовної заяви.

Звернення обумовлене тим, що на думку
позивача, йому мали визначити розмір
пенсії на підставі довідки про розмір
грошового забезпечення останньої
штатної посади займаної перед
звільненням, а не на підставі грошового
атестату.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав, вказував, що він поданий із
дотриманням строків звернення до суду,
встановлених статтею 99 КАС України,
оскільки він ознайомився з
нормативними актами, згідно яких
проведено обчислення та нарахування
пенсії, на які посилаються працівники
відповідача, тільки у серпні 2013 року.
Позивач просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представник
відповідача позов не визнав та пояснив,
що позивач пропустив шестимісячний
строк звернення до суду з моменту, коли
він дізнався чи повинен був дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів, оскільки позивач
неодноразово звертався до відповідача
із заявами про перерахунок пенсії ще у
2010 році та поставив свій підпис у
грошовому атестаті № 57. Крім того,
пенсія позивачу призначена згідно
чинного законодавства. Просить суд у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши сторони, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що у задоволенні позову слід
відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог прецедентної
практики Європейського суду з прав
людини (рішення у справі «Бендерський
проти України» від 15 листопада 2007 року,
«Проніна проти України» від 18 липня 2006
року, «Серявін та інші проти України»
від 10 лютого 2010 року) пункт 1 статті 6
Конвенції зобов'язує суди давати
обґрунтування своїх рішень, але це не
може сприйматись як вимога надавати
детальну відповідь на кожен аргумент.
Межі цього обов'язку можуть бути
різними в залежності від характеру
рішення.

Зважаючи на зазначене, судом
встановлені наступні обставини і
відповідні їм правовідносини, що мають
значення для вирішення даної справи.

Позивач подав адміністративний позов в
межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
частиною 2 статті 99 КАС України. Суд
відкидає доводи відповідача щодо
пропуску зазначеного строку, оскільки
в силу частини 2 статті 71 КАС України
вони нічим не підтверджуються.
Натомість із переписки позивача із
відповідачем, що міститься в
матеріалах справи (а.с. 41), вбачається,
що тільки у вересні 2013 року позивач
отримав від відповідача чітке
аргументування щодо порядку
нарахування йому пенсії та копії
документів, що стали підставою для
нарахування і, таким чином, з цього
моменту довідався про порушення його
права.

Водночас, перевіривши дії
(бездіяльність) відповідача у відмові
витребувати з ВФЗБО ЛУ на ПЗ УМВС на
транспорті довідку про розміри
основних видів грошового забезпечення:
посадового окладу за військовим
(спеціальним) званням та процентної
надбавки за вислугу років установлених
останньою штатною посадою займаною
перед звільненням під час розгляду та
перевірки пенсійної справи №
(МВС) від 01.05.2008 року та рішення
відповідача про нарахування пенсії
позивачу з місячного розміру основних
видів грошового забезпечення
останньої штатної посади займаної
перед звільненням згідно грошового
атестату № 57 від 30.04.2008 року, суд вважає,
що вони відповідають вимогам частини 3
статті 2 КАС України, зважаючи на
наступне.

Сторони визнали, що позивачу з 01.05.2008
року призначено пенсію, обчислену на
підставі грошового атестату від 30.04.2008
року № 57 та довідки про розмір
додаткових видів грошового
забезпечення для розрахунку пенсії,
наданих ЛУ на ПЗ УМВС на транспорті.
Жодних доказів, які б викликали сумнів
у достовірності наведених обставин
суду не було подано, і таким чином, дані
обставини в силу частини 3 статті 72 КАС
України не підлягають доказуванню.

Вказаний порядок оформлення
документів для призначення пенсії
повністю відповідає вимогам абзацу 2
пункту 1 постанови Правління ПФУ від
30.01.2007 року № 3-1 «Про
затвердження Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб", де встановлено, що міністерства
та інші органи, їх територіальні
підрозділи в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі визначають уповноважені
структурні підрозділи, на які за їх
рішенням покладаються функції щодо
підготовки та подання до органів, що
призначають пенсії, необхідних для
призначення пенсії документів.

Таким чином, вимога позивача про
визнання дій (бездіяльності) Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області (далі - відповідач)
у відмові витребувати з ВФЗБО ЛУ на ПЗ
УМВС на транспорті довідку про розміри
основних видів грошового забезпечення:
посадового окладу за військовим
(спеціальним) званням та процентної
надбавки за вислугу років установлених
останньою штатною посадою займаною
перед звільненням під час розгляду та
перевірки пенсійної справи №
(МВС) від 01.05.2008 року неправомірними та
вимога зобов'язати відповідача
витребувати вказану довідку та
приєднати до пенсійної справи не
відповідає вимогам чинного
законодавства.

Крім того, згідно абзацу 3 пункту 7
вказаної постанови Правління ПФУ для
призначення пенсії за вислугу років і
по інвалідності подаються такі
документи як грошовий атестат, або
довідка про розмір грошового
забезпечення, і довідка про додаткові
види грошового забезпечення, які
заявник отримував протягом останніх 24
місяців підряд перед місяцем
звільнення з військової служби.

Звідси вбачається, що для призначення
пенсії за вислугу років подається
грошовий атестат з довідкою про
додаткові види грошового забезпечення
або довідка про розмір грошового
забезпечення і довідка про додаткові
види грошового забезпечення. Як
встановлено судом та визнано
сторонами, пенсія позивачу була
нарахована саме на підставі таких
документів. Таким чином, у цій частині
дії та рішення відповідача є законними.

В силу абзацу 4 пункту 7 постанови
Кабінету Міністрів «Про порядок
обчислення вислуги років, призначення
та виплати пенсій і грошової допомоги
особам офіцерського складу,
прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей» від 17
липня 1992 р. № 393 для осіб, які звільнені
із служби у 2008 році та пізніше
середньомісячна сума щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення та премії визначається
шляхом ділення загальної суми таких
видів грошового забезпечення за
фактичні місяці служби підряд перед
звільненням починаючи з січня 2008 р., на
кількість таких місяців.

На підставі грошового атестату № 57
судом встановлено, що сума грошового
забезпечення для обчислення пенсії
становить 2 614,83 грн., у тому числі
посадовий оклад - 1000 грн., оклад за
військове звання - 110 грн., надбавка за
вислугу років (30 %) - 333 грн.,
середньомісячна сума додаткових видів
грошового забезпечення за період з 01
січня по 30 квітня 2008 року - 1 171, 83 грн.

Таким чином, основний розмір пенсії
становить 2 614, 83 грн. * 50 % =1 307, 42 грн., який
і призначений позивачу. Натомість
вимоги позивача про зобов'язання
відповідача встановити основний
розмір пенсії в сумі 4820 грн. 69 коп. нічим
не підтверджуються та є
необґрунтованими.

З огляду на викладене, дії відповідача
щодо призначення пенсії позивачу є
правомірними.

На підставі ст. 124 Конституції України,
абзацу 2 пункту 1, абзацу 3 пункту 7
постанови Правління ПФУ від 30.01.2007 року
№ 3-1 «Про затвердження Порядку подання
та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб", абзацу 4 пункту 7 постанови
Кабінету Міністрів «Про порядок
обчислення вислуги років, призначення
та виплати пенсій і грошової допомоги
особам офіцерського складу,
прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей» від 17
липня 1992 р. № 393, керуючись ст. ст. 2, 11,
158-159, ч. ч. 1. 2 ст. 160, ст. ст. 161-163 КАС
України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області про визнання дій суб'єкта
владних повноважень протиправними та
зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена шляхом
подачі апеляційної скарги
Харківському апеляційному
адміністративному суду через
Гребінківський районний суд
Полтавської області протягом десяти
днів з дня її проголошення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Харківського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Я. В. Татіщева