Справа № 810/2131/14
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2014 року 810/2131/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючого - судді
Лисенко В.І.,

за участю секретаря судового засідання
Глазун Т.О.,

представника позивача: Панкратова В.С.,

представника відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма
«АДІ»доУправління пенсійного фонду
України у м. Славутичі Київської
областіпроскасування розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
товариство з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма «АДІ» з
позовом до Управління пенсійного фонду
України у м. Славутичі Київської
області про скасування розрахунків
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
(перерахунок за 2013 рік, розрахунок на 2014
рік).

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що підприємство не
зобов'язано відшкодовувати витрати на
виплату та доставку пільгової пенсії
громадянину ОСОБА_2, оскільки за час
роботи на підприємстві він ніколи не
працював на роботах за списком № 1
(дають право на призначення пільгових
пенсій), а у ТОВ «Виробничо-комерційна
фірма «АДІ» взагалі ніколи не було
атестованих робочих місць з шкідливими
умовами праці, які б відповідали списку
шкідливих виробництв, робіт, професій
№ 1. На думку позивача, держава покладає
обов'язок з відшкодування пільгових
пенсій лише на ті підприємства, які
мають робочі місця з шкідливими та
важкими умовами праці (за умови їх
атестації), а відтак, ТОВ
«Виробничо-комерційна фірма «АДІ» не
зобов'язане відшкодовувати пільгову
пенсії ОСОБА_2, незважаючи на той факт,
що останній дійсно працював на
підприємстві позивача.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив суд позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, надіслав до суду письмові
заперечення, у яких з посиланням на
необґрунтованість тверджень позивача
просив суд у задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма
«Аді» є юридичною особою, що
зареєстрована виконавчим комітетом
Славутицької міської ради Київської
області 15.06.1995, перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України у
місті Славутичі Київської області.

Як убачається з матеріалів справи,
працівнику позивача ОСОБА_2 призначена
пільгова пенсія за списком № 1.

Управління пенсійного фонду України у
м. Славутичі Київської області
регулярно виплачує вказану пенсію,
несе витрати з її виплати та доставки, а
відтак, у відповідності до вимог пункту
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальникам та
застрахованим особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду,
відповідачем у січні 2014 року
виставлено та направлено позивачу
розрахунки відшкодування фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій громадянину ОСОБА_2
(перерахунок за 2013 рік, розрахунок на 2014
рік).

Не погоджуючись з вказаними
розрахунками, позивач звернувся до
суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Спірні правовідносини врегульовано
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 № 1058 (далі-Закон
України № 1058) та іншими
нормативно-правовими актами, зокрема,
Законом України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 № 1788,
постановами Кабінету Міністрів
України.

Відповідно до статті 5 Закону України №
1058 цей Закон регулює відносини, що
виникають між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування. Дія інших
нормативно-правових актів може
поширюватися на ці відносини лише у
випадках, передбачених цим Законом, або
в частині, що не суперечить цьому
Закону.

Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону
України № 1058 встановлено, що до
приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом Закони
України та інші нормативно-правові
акти застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України № 1058 пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення".

Згідно із статтею 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788,
право на пенсію на пільгових умовах за
віком мають, незалежно від місця
останньої роботи працівники, зайняті
повний робочий день на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, - за списком № 1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах.

Пунктом 4 Постанови ЦК КПРС Ради
Міністрів СРСР та ВЦРПС від 29.12.1987
№1497-378 встановлено, що у період 1988-1990
років: час роботи робітників, задіяних
на експлуатації Чорнобильської АЕС та
ліквідації наслідків аварії в зоні
відчуження, зараховується у
полуторному розмірі в трудовий стаж та
в стаж роботи, що дає право на пільгову
пенсію за списком №1, затвердженому
Постановою Радою Міністрів СРСР
від 22.08.1956 року №1173.

Дію вказаної постанови було
пролонговано постановою Ради
Міністрів СРСР від №1136
«Про продовження на 1991-1995 роки строку
дії постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів
СРСР та ВЦРП від 29.12.1987 року №1497».

У подальшому зазначена норма про
те, що робота у зоні відчуження ЧАЕС
зараховується до стажу із кратністю 1,5
та до стажу робіт за списком №1
безперервно продовжується в часі дії
низкою постанов Кабінету Міністрів
України, а саме: від 29.02.1996 № 250, від
30.06.1998 № 982, від 29.01.2003 № 137, від 27.04.2006 №
571 та від 17.09.2008 № 831.

Так, відповідно до положень Постанови
Кабінету Міністрів України «Про
доплати особам, які працюють у зоні
відчуження» від 17.09.2008 № 831 (в редакції
на момент призначення громадянину
ОСОБА_2 пільгової пенсії) особам, які
постійно працюють або виконують
службові обов'язки у зоні відчуження,
час роботи або служби зараховується до
стажу роботи і вислуги років у
полуторному розмірі (в тому числі за
Списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, зайнятість в яких повний робочий
день дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 16.01.2003 № 36).

З аналізу норм чинного на момент
виникнення спірних правовідносин
законодавства убачається, що час
роботи особи у зоні відчуження
зараховується до трудового стажу такої
особи як робота за списком № 1.

Як убачається з матеріалів справи, у
грудні 2008 року Протоколом від 05.12.2008
№ 747 працівнику позивача ОСОБА_2
призначена пільгова пенсія за списком
№ 1.

Пенсія ОСОБА_2 призначена, у тому числі,
на підставі довідки позивача від 29.10.2008
№ 23, якою товариство підтвердило факт
роботи ОСОБА_2 на підприємстві на
роботах, які дають право на державну
пенсію на пільгових умовах відповідно
до списку № 1.

Відповідно до вказаної довідки, під час
перебування ОСОБА_2 в трудових
відносинах з ТОВ «Виробничо-комерційна
фірма «Аді», останній працював у зоні
відчуження загалом 7 років 6 місяців і 7
днів.

Як убачається з вищенаведеного
Протоколу, до розрахунку трудового
стажу ОСОБА_2 за списком № 1
увійшов лише термін роботи ОСОБА_2 в
зоні відчуження (для розрахунку
трудового стажу час роботи в зоні
відчуження зараховується в
полуторному розмірі).

Тобто, у відповідності до Постанови
Кабінету Міністрів України від 17.09.2008
№ 831, час роботи ОСОБА_2 в зоні
відчуження при призначенні пенсії
зарахований йому як робота на
підприємстві за списком № 1.

Також, суд звертає увагу, що на час
виходу громадянина ОСОБА_2 на пенсію,
чинним законодавством не було
врегульовано питання проведення
атестації робочих місць у зоні
відчуження.

Водночас, сама по собі робота у зоні
відчуження за будь-яких обставин є
шкідливою, а відтак, відсутність
механізму атестації робочих місць в
зоні відчуження не може бути підставою
для відмови особі в зарахуванні стажу
роботи в такій зоні до трудового стажу
за списком № 1.

Наведене спростовує твердження
представника позивача про
незаконність призначення ОСОБА_2
пільгової пенсії, з підстав, що у ТОВ
«Виробничо-комерційна фірма «Аді»
відсутні атестовані робочі місця з
шкідливими умовами праці.

Жодних інших питань щодо правомірності
надсилання оскаржуваних розрахунків,
щодо розміру зазначених в них до
відшкодування сум, термінів їх сплати
тощо, у позивача під час розгляду даної
справи не виникало.

Крім того, суд звертає увагу, що
правомірність включення до
розрахунків витрат на виплату і
доставку пенсій громадянину ОСОБА_2,
неодноразово досліджувалось судами в
інших провадженнях.

Зокрема, постановою Київського
окружного адміністративного суду від
12.06.2013 у справі № 810/2418/13-а відмовлено
ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Аді»
у скасуванні розрахунку відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за 2012 рік.
Рішення набрало законної сили.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 07.06.2012 у
справі № 2а-1889/12/1070,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25.09.2012, позовні вимоги Пенсійного
фонду задоволено, стягнуто з
ТОВ «Виробничо-комерційна фірма
«Аді» кошти на відшкодування
виплаченої громадянину ОСОБА_2
пільгової пенсії у розмірі 5900,71 грн.

За таких обставин, враховуючи
викладене та той факт, що позивачем не
надано доказів на спростування доводів
відповідача, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини другої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

Відповідач не надав суду доказів
понесення ним яких-небудь судових
витрат, тому такі витрати стягненню з
позивача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного
позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Лисенко В.І.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 20 травня 2014 р.