Справа № 515/740/14-а
Суддя: Семенюк Л. А.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 515/740/14-а
Провадження № 2-а/515/958/14
Татарбунарський районний суд Одеської
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2014 р. Татарбунарський
районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Семенюк Л.А.

при секретарі Унгурян
Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Татарбунари
справу за адміністративною позовною
заявою ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ
Татарбунарського РВ ГУМВС України в
Одеській області Сорочана О.А. про
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із
адміністративним позовом до
відповідача про скасування постанови
інспектора ВДАІ Татарбунарського РВ
ГУМВС України в Одеській області
Сорочана О.А. в справі про
адміністративне правопорушення у
зв'язку з притягненням його до
адміністративної відповідальності за
ст.126 ч.1 КУпАП на підставі постанови
серії ПС1 № 216491 від 09 березня 2014 року,
згідно якої на нього накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу на користь держави в розмірі 425
гривень, посилаючись на наступні
обставини.

09.03.2014 року о 16 год. 25 хв. в с.Борисівка
Татарбунарського району Одеської
області по вул. Гагаріна він, рухаючись
на своєму автомобілі марки
«Тойота-Авенсіс», д/н НОМЕР_1 був
безпідставно зупинений інспектором
ВДАІ Сорочаном О.А., який на його
прохання повідомити причину зупинки
його транспортного засобу, сказав, що
ним проводиться перевірка документів.
Посилаючись на норми ст.11 Закону
України "Про міліцію", яка передбачає
вичерпний перелік підстав, які надають
право працівнику міліції зупиняти
транспортні засоби, позивач вважає, що
в інспектора ВДАІ не було підстав для
його зупинки і, тим паче, витребування
полісу цивільно-парвової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів.

Зважаючи на викладене, позивач вважає
згадану постанову не незаконною, такою
що не відповідає нормам КУпАП, оскільки
він надав для перевірки посвідчення
водія та реєстраційний талон на
транспортний засіб, а тому просить
скасувати постанову, провадження по
справі - закрити.

Позивач в судове засідання не з'явився,
однак направив до суду заяву про
слухання справи за його відсутності,
вимоги заяви підтримав.

Представник відповідача інспектора
ВДАІ Татарбунарського РВ ГУМВС України
в Одеській області Сорочана О.А. в
судове засідання також не з'явився,
однак направив до суду заперечення та
заяву про слухання справи за його
відсутності, позов не визнав, просив
відмовити у задоволенні позову,
посилаючись на пункти 7 та 9 статті 21-1
Закону України про міліцію, якими
передбачено його право зупиняти
транспортні засоби в разі необхідності
опитування водія чи пасажирів про
обставини вчинення
дорожньо-транспортної пригоди, злочину
чи адміністративного правопорушення,
свідками якого вони є або могли бути та
проведення цільових заходів (операції,
відпрацювання, оперативні плани), для
перевірки документів на право
користування транспортним засобом,
документів на транспортний засіб. Тому,
не заперечуючи факту пред'явлення на
його вимогу водієм посвідчення водія
та реєстраційного документу на
транспортний засіб, він склав протокол
про адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.126 КпАП України щодо
позивача через відмову останнього
пред'явити на його вимогу, відповідно
до п.2.1г та 2.4 ПДР полісу
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів та виніс постанову про
накладення на нього адміністративного
стягнення.

Дослідивши матеріали справи, суд не
виявив порушення позивачем строків
звернення до суду і вбачає правові
підстави для задоволення позову,
виходячи з наступного.

Згідно п.2 ч.1 ст.18 КАС України місцевим
загальним судам, як адміністративним
судам, підсудні адміністративні справи
з приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень у
справах про притягнення до
адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних
осіб до адміністративної
відповідальності є правовим актом
індивідуальної дії (п.3 Постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України №2 від 06.03.2008 року).

Відповідно до ст.104 КАС України, до
адміністративного суду має право
звернутися з адміністративним позовом
особа, яка вважає, що порушено її права,
свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин.

З копії протоколу про адміністративне
правопорушення серії АВ2 №616241 від
09.03.2014 року, складеного інспектором
ВДАІ Татарбунарського РВ Сорочаном
О.А.(а.с.7) вбачається, що ОСОБА_1 09.03.2014
року о 16 год.25 хв. по вул.Гагаріна в
с.Борисівка Татарбунарського району
Одеської області, керував автомобілем
марки «Тойота-Авенсіс», д/н НОМЕР_1, не
маючи при собі та не пред'явивши поліс
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, чим порушив п.2.1г, 2.4а ПДР, за що
передбачена адміністративна
відповідальність за ч.1 ст.126 КпАП
України.

Копією постанови по справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 216491 від 09.03.2014 року (а.с.8)
підтверджується, що на ОСОБА_1
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу за ст.126 ч.1 КпАП України
в розмірі 425 грн.

Зазначені протокол та постанова
перевірялись судом на предмет
дотримання суб'єктом владних
повноважень принципів правомірності
адміністративної поведінки, а саме: чи
прийнято рішення обґрунтовано, тобто з
урахуванням всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно, розсудливо.

Диспозицією ч.1 ст.126 КУпАП передбачена
адміністративна відповідальність за
керування транспортним засобом особою,
яка не має при собі або не пред'явила
для перевірки посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційного
документа на транспортний засіб, а у
випадках, передбачених законодавством,
ліцензійної картки на транспортний
засіб, а також поліса (договору)
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (страхового сертифіката
«Зелена картка»).

Відповідно до статті 16 (основні права
та обов'язки водія транспортного
засобу) Закону України від 30.06.1993 року
№3353-Х11 "Про дорожній рух", водій
зобов'язаний: мати при собі та на
вимогу працівників міліції, передавати
для перевірки посвідчення,
реєстраційні та інші документи, що
підтверджують право на керування
транспортним засобом, а також дорожні
(маршрутні) листи і документи на вантаж,
що перевозиться (крім власників
транспортних засобів, які
використовують їх в індивідуальних
некомерційних цілях), а у випадках,
передбачених законодавством,
страховий поліс (сертифікат) про
укладання договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів та ліцензійну
картку на автомобільний транспортний
засіб у разі надання послуг з
перевезення пасажирів і вантажів.

Як слідує із вищезазначеного, водій
зобов'язаний мати при собі та на вимогу
працівника міліції передавати для
перевірки страховий поліс лише у
випадках, передбачених законодавством.
Ці випадки чітко прописані в Законі
України від 01.07.2004, № 1961-IV «Про
обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів».

Згідно п.21.2 вищезазначеного Закону №
1961-IV, контроль за наявністю договорів
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів Державтоінспекцією МВС
України здійснюється: під час
проведення державного технічного
огляду, реєстрації (перереєстрації)
транспортних засобів, а також при
складанні протоколів щодо порушень
правил дорожнього руху, оформленні
матеріалів дорожньо-транспортних
пригод.

Також такий контроль здійснюється
органами Державної прикордонної
служби України під час перетинання
транспортними засобами державного
кордону України. При використанні
транспортного засобу в дорожньому русі
особа, яка керує ним, зобов'язана мати
при собі страховий поліс (сертифікат).

Таким чином, законодавець чітко
розмежував процедуру передачі
водійських документів і страхового
полісу. Випадки, коли виникає обов'язок
пред'являти поліс, відрізняється від
випадків, коли виникає обов'язок
пред'являти посвідчення водія та
техпаспорт. В будь-яких інших випадках,
крім вищезазначених, перевірка
страхового полісу - незаконна.

Постанова Кабінету Міністрів України
від 10.10.2001 року №1306 "Про правила
дорожнього руху" передбачає такий
розділ як "Обов'язки і права водіїв
механічних транспортних засобів".
Пунктом 2.1 ПДР передбачено, що водій
механічного транспортного засобу
повинен мати при собі ряд документів, в
тому числі поліс (сертифікат)
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. А п.2.4.а ПДР визначає, що на
вимогу працівника міліції водій
повинен зупинитися з дотриманням вимог
цих Правил, а також передати для
перевірки документи, зазначені в п.2.1.

Однак, при конфлікті двох
нормативно-правових актів, вищу силу
має Закон, а тому, в даному випадку
керуватись необхідно саме
вищезазначеними Законами "Про дорожній
рух" та "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів". Такий висновок можна зробити,
виходячи вже з норми ч.1 ст.126 КпАП
України, згідно якої адміністративна
відповідальність за вказане
правопорушення настає тільки тоді,
коли водій не пред'явив, чи не передав
для перевірки страховий поліс у
випадках передбачених законодавством.

Відповідно до ст.69 КАС України доказами
в адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.11 КАС України суд може
вийти за межі позовних вимог тільки в
разі, якщо це необхідно для повного
захисту прав, свобод та інтересів
сторін чи третіх осіб, про захист яких
вони просять.

Як вбачається з долучених до позову
доказів, на момент складання протоколу
про адміністративне правопорушення, а
також винесення постанови про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст. 126 ч.1 КУпАП - 09.03.2014 року, у останнього
був наявний поліс обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АС/7237553 з 04.03.2014
року до 03.03.2015 року включно (а.с.9), тому,
враховуючи відсутність доказів
порушення правил дорожнього руху
позивачем, так як в протоколі таких не
зазначено, суд вважає, що підстав для
перевірки наявності вказаного
документу у позивача, і, відповідно,
складання протоколу про
адміністративне правопорушення та
притягнення його до адміністративної
відповідальності за не пред'явлення
його відповідачу, не було, в зв'язку з
чим постанову в справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 216491 від 09.03.2014 року, складену
інспектором ВДАІ Татарбунарського РВ
ГУМВС України в Одеській області
Сорочаном О.А. відносно ОСОБА_1
необхідно визнати протиправною та
скасувати її. З цих підстав провадження
по справі необхідно закрити.

Керуючись ст.ст. 251, 252, 280, 288, 289, 126-1 КУпАП,
ст.ст. 8, 9, 10, 11, 69, 71, 72, 99, 104-106, 159, 171-2 КАС
України, ст.16 Закону України від 30.06.1993
року № 3353-ХІІ «Про дорожній рух» та
Законом України від 01.07.2004 № 1961-ІV «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», суд-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1
до інспектора ВДАІ Татарбунарського РВ
ГУМВС України в Одеській області
Сорочана О.А. про скасування постанови
по справі про адміністративне
правопорушення - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати
постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 216491 від 09.03.2014 року, провадження по
справі за ч.1 ст.126 КУпАП України
відносно ОСОБА_1 - закрити за
відсутності в його діях складу
адміністративного правопорушення.

Рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Суддя
Семенюк