Справа № 806/673/14
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
УХВАЛА

іменем України

"26" травня 2014 р.
Справа № 806/673/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Охрімчук І.Г.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Малинському
районі Житомирської області на
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "11" березня
2014 р. у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в Малинському
районі Житомирської області до
Поліської дослідної станції
ім.О.М.Засухіна інституту
картоплярства Національної академії
аграрних наук України про стягнення
заборгованості ,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2014р. Управління Пенсійного
фонду України в Малинському районі
звернулося до суду з позовом про
стягнення з Поліської дослідної
станції ім.О.М.Засухіна інституту
картоплярства Національної академії
аграрних наук України 10772,29 грн.
заборгованості (яка виникла за період з
жовтня по грудень 2013 року.) по коштах,
які повинні спрямовуватись на
фінансування різниці між сумою пенсій,
призначених науковим працівникам цієї
станції відповідно до Закону України
"Про науково-технічну діяльність" та
сумою пенсій, обчислених відповідно до
інших законодавчих актів, на які мають
право зазначені особи.

Відповідно до постанови Житомирського
окружного адміністративного суду від
11.03.2014р. відмовлено в задоволенні
позову Управління Пенсійного фонду
України в Малинському районі
Житомирської області про стягнення
10772,29 грн. заборгованості.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, Управління Пенсійного фонду
України в Малинському районі
Житомирської області звернулось до
суду апеляційної інстанції зі скаргою,
в якій посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову суду скасувати та
прийняти нову про задоволення позовних
вимог. Позивач вважає, що відповідач, як
один з правонаступників, зобов"язаний
сплачувати 50% різниці між пенсіями
колишніх наукових працівників, які
працювали на станції до 2002 року,
оскільки колишня станція була
державною небюджетною установою.

Сторони в судове засідання не
з"явились, хоч були повідомлені
належним чином про дату, час і місце
апеляційного розгляду.

Згідно з ч.4 ст.196 КАС України неприбуття
у судове засідання сторін або інших
осіб, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлених про дату,
час і місце апеляційного розгляду, не
перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

З врахуванням приписів вищевказаних
статей, розгляд апеляційної скарги
здійснюється судовою колегією в
порядку письмового провадження.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
дослідивши докази, зібрані в
матеріалах справи, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
скарги з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.24 Закону України «Про
наукову і науково-технічну діяльність»
держава встановлює для наукових
(науково-педагогічних) працівників, які
мають необхідний стаж наукової роботи,
пенсії на рівні, що забезпечує
престижність наукової праці та
стимулює систематичне оновлення
наукових кадрів.

Частиною 9 ст.24 Закону України «Про
наукову і науково-технічну діяльність»
встановлено, що різниця між сумою
пенсії, призначеної за цим Законом, та
сумою пенсії, обчисленої відповідно до
інших законодавчих актів, на яку має
право науковий працівник,
фінансується:

- для наукових (науково-педагогічних)
працівників державних бюджетних
наукових установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів
державного бюджету;

- для наукових (науково-педагогічних)
працівників інших державних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
підприємств, установ, організацій та
закладів, а також коштів державного
бюджету в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. При цьому
за рахунок коштів державного бюджету
науковим (науково-педагогічним)
працівникам оплачується з розрахунку
на одну особу 50 відсотків різниці
пенсії, призначеної за цим Законом;

- для наукових (науково-педагогічних)
працівників недержавних наукових
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
установ, організацій та закладів.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 24 березня 2004 року №372 затверджений
Порядок фінансування різниці між сумою
пенсії, призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації згідно із Законом України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність», та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи.

Відповідно до п.2 Порядку за рахунок
коштів державного бюджету
фінансується 50 відсотків різниці у
розмірі пенсії наукових
(науково-педагогічних) працівників
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації у розрахунку на одну особу.
Інша частина фінансується за рахунок
коштів цих підприємств, установ,
організацій та закладів.

Як передбачено п.5 Порядку, розмір
витрат на фінансування різниці у
розмірі пенсії за рахунок коштів
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації визначається у розрахунку
на рік органами Пенсійного фонду до 20
січня поточного року та протягом 10 днів
з дня призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність», про що
відповідному підприємству, установі,
організації або закладу відразу
надсилається повідомлення за зразком,
що додається.

Зазначені підприємства, установи,
організації та заклади самостійно
визначають суму, що підлягає до сплати
у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25
числа перераховують органу Пенсійного
фонду за своїм місцезнаходженням
відповідні кошти для фінансування
різниці у розмірі пенсії, призначеної у
минулому та поточному роках.

На виконання п.5 Порядку управлінням
Пенсійного фонду в м.Рівне на адресу
відповідача Національного
університету водного господарства та
природокористування надіслано
повідомлення про розрахунок сум витрат
на фінансування різниці у розмірі
пенсії листами від 12 квітня 2012 року №
4734/09 та від 15 травня 2012 року № 5775/09,
згідно яких суми, що підлягають сплаті
відповідачем щомісяця складають:
ОСОБА_4 - 55,71 грн. за квітень 2012 року та
53,93 грн. за травень 2012 року.

Як встановлено п.8 Порядку, у разі
порушення строку сплати коштів, які
спрямовуються на фінансування різниці
у розмірі пенсії, органи Пенсійного
фонду стягують відповідні суми у
порядку, визначеному законодавством.

Як випливає із змісту наведеного вище
Закону, визначальною обставиною в
даному випадку є джерело фінансування
оплати праці наукових працівників,
яким тепер призначена пенсія.

Матеріали справи свідчать, що до
березня 2004 року існувала Поліська
дослідна станція ім. О.М. Засухіна
інституту картоплярства УААН, яка в
подальшому була реорганізована, на
базі частини її майна була створена
державна бюджетна наукова установа -
Поліський науково-дослідний центр
інституту картоплярства УААН, який в
2006 році був перейменований на
Поліську дослідну станцію ім. О.М.
Засухіна інституту картоплярства
Української академії аграрних наук.
Остання, як правонаступник станції, що
існувала до 2004 року, в частині
переданих їй прав та обов"язків є
відповідачем по даній справі.

На базі решти майна колишньої
дослідної станції функціонує державне
підприємство "Дослідне господарство
Поліської дослідної станції ім. О.М.
Засухіна інституту картоплярства
Української академії аграрних наук".

Відповідно до листа Поліської
дослідної станції ім.О.М.Засухіна
інституту картоплярства Національної
академії аграрних наук України від
11.03.2014р. наукові працівники, які
працювали до реорганізації та після
неї фінансувалися та фінансуються на
даний час 100% з державного бюджету.
(а.с.23).

З матеріалів справи вбачається,
зокрема з відповіді Української
Академії аграрних наук, що
фінансування оплати праці наукових
працівників Поліської дослідної
станції ім. О.М. Засухіна інституту
картоплярства УААН до її реорганізації
(2004 рік) повністю здійснювалось із
загального фонду Державного бюджету.
Відповідно, повністю за рахунок коштів
державного бюджету повинна
фінансуватись і різниця між сумою
призначеної за названим вище Законом
пенсії та сумою пенсії, обчисленої
відповідно до інших законодавчих
актів, на яку має право науковий
працівник.

З огляду на те, що фінансування оплати
праці наукових працівників
відповідача здійснювалося 100% за
рахунок державного бюджету,
правомірним є висновок суду першої
інстанції про те, що наведені обставини
є підставою звільнення відповідача
від сплати різниці у розмірі пенсії
відповідно до ст.24 Закону України «Про
наукову і науково-технічну діяльність»
та Порядку № 372.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що у
відповідача відсутній обов'язок
фінансування різниці пенсії, оскільки
вказана різниця фінансується за
рахунок коштів державного бюджету.

Доводи апеляційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судом
першої інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Таким чином ухвалене по справі судове
рішення є законними і обґрунтованими, а
зазначена позиція позивача є
помилковою. Відповідно, судове рішення
першої інстанції скасуванню не
підлягає, як таке, що прийняте за
вичерпних юридичних висновків при
правильному застосуванні норми
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Малинському
районі Житомирської області залишити
без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "11" березня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
І.Г. Охрімчук

судді: (підпис)
Л.О. Зарудяна

(підпис)
Л.В. Кузьменко

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Управління
Пенсійного фонду України в Малинському
районі Житомирської області пл.
Соборна, 12 А,м. Малин,Житомирська
область,11601

3- відповідачу/відповідачам: Поліська
дослідна станція ім.О.М.Засухіна
інституту картоплярства Національної
академії аграрних наук України
с.Федорівка,Малинський район,
Житомирська область,11610

4-третій особі: - ,