Справа № 872/14963/13
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2013-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2013 р. справа №
194/1836/13-а(2а/194/33/13)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Мельника В.В.

суддів: Нагорної Л.М.
Юхименка О.В.

розглянув в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Тернівської міської ради на
постанову Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 02 жовтня
2013 року 194/1836/13-а;2-а/194/33/13 за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Тернівської
міської ради про перерахунок та
стягнення заборгованості розміру
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернулася до Тернівського міського
суду Дніпропетровської області з
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Тернівської
міської ради (далі по тексту -
відповідач), в якому просила визнати
дії відповідача щодо відмови у
перерахунку допомоги на дитину до
досягнення нею трирічного віку;
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплати, відповідно до
ст. 15 Закону України «про державну
допомогу сім'ям з дітьми» і ст. 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку із тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням і похованням»-
щомісячну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, за період з 01 березня 2013 року по 31
серпня 2013 року, у розмірах, які
дорівнюють прожитковому мінімуму для
дітей віком до 6 років, з наступним
підвищенням щомісяця, року, підвищення
розміру прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років, до досягнення
дитиною 3-х років.

Постановою Тернівського міського суду
Дніпропетровської області
194/1836/13-а;2-а/194/33/13 від 02 жовтня 2013 року
адміністративний позов задоволено;
визнано неправомірними дії
відповідача щодо відмови позивачу
перерахунку та виплатити державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 06.03.2011 року по 31.08.2013 року;
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок позивачу та нарахувати
державну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 06.03.2013 року по 31.08.2013
року, відповідно до ст. 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням або
похованням» розмірі, що
встановлюється правління Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом, та забезпечити
виплату цих коштів з урахуванням
проведених виплат.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанцію відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 02 жовтня
2013 року 194/1836/13-а;2-а/194/33/13 та прийняти
нове рішення, яким відмовити у
задоволені позову в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач перебуває на обліку в
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Тернівської міської ради, у
зв'язку з народженням дитини - сина
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Закон України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми»№2811-XII від 21 листопада
1992 року відповідно до Конституції
України встановлює гарантований
державою рівень матеріальної
підтримки сімей з дітьми шляхом
надання державної грошової допомоги з
урахуванням складу сім'ї, її доходів та
віку дітей і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі соціального захисту населення.

Частиною 1 статті 1 вказаного Закону
встановлено, що громадяни України, в
сім'ях яких виховуються та проживають
неповнолітні діти, мають право на
державну допомогу у випадках та на
умовах, передбачених цим Законом та
іншими законами України.

Статтею 3 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» передбачено,
що право на допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за цим Законом має особа (один з
батьків дитини, усиновитель, опікун,
баба, дід або інший родич), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

Статтею 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми»від 21
листопада 1992 року № 2811-XII передбачено,
що допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Закон України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» № 2811-XII від 21 листопада
1992 року є спеціальним законом, що
регулює правовідносини, пов'язані з
призначення та виплатою державної
допомоги на неповнолітніх дітей.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
України від 21 листопада 1992 року №
2811-ХІІ «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» (далі - Закон № 2811-ХІІ), дія
якого поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України від 18 січня 2001 року №
2240-III «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» (далі - Закон № 2240-III), який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб. Розмір
допомоги також визначався цими
Законами. Зокрема, статтею 43 Закону №
2240-III було передбачено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI
були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VI "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
(далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у
2009, 2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2240-ІІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону №2811-ХІІ (пункт
1). Новий акт уряду на виконання статті 45
Закону № 2154-VI не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-III на
виконання статті 45 Закону № 2154-VI
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Отже, з часу проголошення Рішення
Конституційного Суду України у справі
№ 10-рп/2008, позивач має право на
отримання допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у відповідності до ст. 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», а не у відповідності до
вимог Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», як про те
зазначив суд першої інстанції.

З огляду на встановлені обставини
справи, суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне постанову суду
першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Тернівської
міської ради - залишити без
задоволення.

Постанову Тернівського міського
суду Дніпропетровської області від 02
жовтня 2013 року 194/1836/13-а;2-а/194/33/13 -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Ухвала суду є остаточною і
оскарженню не підлягає відповідно до
ст. 183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України

Головуючий:
В.В. Мельник

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
О.В. Юхименко