Справа № 2а-15232/10/2670
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Савченко
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Федотова І.В.,
Ісаєнко Ю.А.,

при секретарі: Бабенка Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 03 грудня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України в місті Києві,
Міністерства внутрішніх справі
України про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Головного
управління Пенсійного фонду України в
міста Києві ( далі - відповідач-1 ),
Міністерства внутрішніх справі
України ( далі - відповідач-2 ) про:

1) визнання протиправною довідки
Міністерства внутрішніх справ України
про розмір грошового забезпечення для
перерахунку пенсії за травень 2008 року;

2) зобов'язання Головного управління
Пенсійного фонду України в місті Києві
перерахувати ОСОБА_2 пенсію після 01
січня 2008 року, згідно збільшення
посадового окладу до 1500,00 грн., 40 %
надбавки за вислугу років до 654,00 грн., 15
% за таємність до 225,00 грн., 50 % за
особливо важливі завдання до 1144,50
грн., премію 37 % до 1631,15 грн., з додатковим
введенням надбавки за службу в УБОЗ 750,00
грн., із врахуванням 90 % надбавки за
безперервну службу у сумі 2013,27 грн. та
100% надбавки у сумі 462,00 грн., а також
нарахувати пенсію із розрахунку 89% від
грошового забезпечення і підвищити її
за вислугу років на 350% мінімальної
пенсії за віком як інваліду війни ІІ
групи та виплатити різницю від
перерахунку пенсії і її збільшення на
день прийняття судового рішення.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
03 грудня 2013 року у задоволенні
адміністративного позову було
відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
03 грудня 2013 року та ухвалити нову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, так як, на думку апелянта,
зазначену постанову суду прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши повноту
встановлення судом першої інстанції
фактичних обставин справи та
правильність застосування ним норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково,
а постанова суду - скасуванню в частині
відмови у задоволенні
адміністративного позову щодо
зобов'язання Головного управління
Пенсійного фонду України в місті Києві
перерахувати ОСОБА_2 пенсію із
розрахунку 89 % від грошового
забезпечення з 25 квітня 2010 року, з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, у 1997
році ОСОБА_2 був звільнений з органів
внутрішніх справ на пенсію за вислугу
років.

Далі, позивачу було призначено пенсію у
розмірі 84% з таких видів грошового
забезпечення: посадовий оклад, оклад за
військове звання, 35% надбавки за
вислугу років та 15% надбавки за
таємність.

З 01 червня 1997 року позивачу було
здійснено перерахунок розміру пенсії з
урахуванням наявності у нього статусу
учасника ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС 1 категорії та інвалідності 2
групи - інвалід війни, одержаної
внаслідок захворювання, пов'язаного з
виконанням обов'язків з ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

У зв'язку з прийняттям 07 листопада 2007
року Кабінетом Міністрів України
постанови «Про упорядкування
структури та умов грошового
забезпечення військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу»
№ 1294 та набрання нею чинності з 01 січня
2008 року, на виконання приписів статті 63
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», на підставі довідки відділу
забезпечення пенсійних виплат ДФЗБО
МВС України про розмір грошового
забезпечення для перерахунку пенсії за
травень 2008 року, відповідачем-1 було
проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2

Перевіряючи правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при винесенні оскаржуваного рішення в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог про визнання протиправною
довідки Міністерства внутрішніх справ
України про розмір грошового
забезпечення для перерахунку пенсії за
травень 2008 року, колегія суддів
встановила наступне.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, Законом України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» ( далі - Закон №
2262-ХІІ ), Законом України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» ( далі - Закон
№ 489-VП ), Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» ( далі - Закон №
3551-XII ), Постановою Кабінету Міністрів
України «Про упорядкування структури
та умов грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу» від 07 листопада
2007 року № 1294 ( далі - Постанова № 1294 ),
Постановою Кабінету Міністрів України
«Про затвердження Порядку проведення
перерахунку пенсій, призначених
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» від 13 лютого 2008 року № 45 ( далі -
Постанова № 45 ).

Так, відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно зі статтею 99 Закону № 489-VП,
військовослужбовцям, особам
начальницького і рядового складу, які
мають право на пенсійне забезпечення
на умовах Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб», пенсії призначаються (
перераховуються ) органами Пенсійного
фонду України.

Частиною 3 статті 63 регламентовано, що
всі призначені за цим Законом пенсії
підлягають перерахунку у зв'язку зі
зміною розміру хоча б одного з видів
грошового забезпечення відповідних
категорій військовослужбовців, осіб,
які мають право на пенсію за цим
Законом, або у зв'язку із введенням для
зазначених категорій осіб нових
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення ( надбавок, доплат,
підвищень ) та премій у розмірах,
встановлених законодавством.
Перерахунок пенсій здійснюється на
момент виникнення права на перерахунок
пенсій і провадиться у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, у строки, передбачені частиною
другою статті 51 цього Закону.

У пункті 1 Постанови № 45 закріплено, що
перерахунок раніше призначених,
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб», пенсій проводиться у разі
прийняття рішення Кабінетом Міністрів
України про зміну розміру хоча б одного
з видів грошового забезпечення для
відповідних категорій
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за Законом (далі -
особи), або у зв'язку із введенням для
них нових щомісячних додаткових видів
грошового забезпечення ( надбавок,
доплат, підвищень ) та премій у
розмірах, установлених законодавством.

Відповідно до пункту 1 Постанови № 1294,
грошове забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу складається з
посадового окладу, окладу за
військовим ( спеціальним ) званням,
щомісячних (підвищення посадового
окладу, надбавки, доплати, винагороди,
які мають постійний характер, премії)
та одноразових додаткових видів
грошового забезпечення.

Отже, з викладених правових норм
вбачається, що на момент виникнення
спірних правовідносин органами,
уповноваженими здійснювати виплату
пенсій військовослужбовцям, особам
рядового і начальницького складу, які
мають право на пенсійне забезпечення
на умовах Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб» були територіальні підрозділи
Пенсійного фонду України, на які
покладено забезпечення відповідних
пенсійних виплат на підставі сум
нарахованих органами Міністерства
внутрішніх справ України, згідно з
переліком складових частин грошового
забезпечення військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу,
закріпленим пунктом 1 Постанови № 1294.

При цьому, колегія суддів звертає увагу
на те, що зі спірної довідки вбачається
включення до грошового забезпечення
ОСОБА_2 наступні складові: посадовий
оклад, оклад за військове ( спеціальне )
звання «полковник міліції», надбавку
за вислугу років, надбавку за виконання
особливо-важливих завдань, надбавку за
службу в умовах режимних обмежень,
надбавку за роботу в УБОЗ та премію.

Таким чином, проаналізувавши зміст
спірної довідки на відповідність
вимогам Постанови № 1294, колегія суддів
вважає, що відповідач-2, діючи на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, правомірно зазначив
весь перелік різновидів грошового
забезпечення ОСОБА_2, які є необхідними
для обчислення пенсії позивача.

Доводи апелянта про те, що суд першої
інстанції, у порушення вимог
процесуального законодавства, а саме:
статті 11 КАС України, не вийшов за межі
позовних вимог та не захистив порушене
право позивача на пенсійне
забезпечення в повному обсязі, колегія
суддів вважає необґрунтованими і
безпідставними, оскільки, згідно з
приписами статті 11 КАС України, на яку
посилається позивач у своїй
апеляційній скарзі, вихід за межі
адміністративного позову є правом, але
не обов'язком суду. Більш того, єдиною
та необхідною правовою підставою для
реалізації судом даного права є
необхідність більш повного захисту
прав, свобод та інтересів особи, однак,
як вбачається з матеріалів справи та
наведеної вище аргументації, у даному
випадку відсутні будь-які правові
підстави для визнання оскаржуваної
довідки протиправною, а отже суд не мав
обґрунтованою необхідності для
застосування положень частини 2 статті
11 КАС України шляхом виходу за межі
адміністративного позову ОСОБА_2

Враховуючи викладене, судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо відсутності жодних
правових підстав для визнання
протиправною довідки Міністерства
внутрішніх справ України про розмір
грошового забезпечення для
перерахунку пенсії за травень 2008 року
та, відповідно, щодо необхідності
відмовити у задоволенні
адміністративного позову в цій
частині.

Перевіряючи правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при винесенні оскаржуваного рішення в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог про зобов'язання Головного
управління Пенсійного фонду України в
місті Києві перерахувати ОСОБА_2 пенсію
після 01 січня 2008 року, згідно
збільшення посадового окладу до 1500,00
грн., 40 % надбавки за вислугу років до
654,00 грн., 15 % за таємність до 225,00 грн., 50 %
за особливо важливі завдання до 1144,50
грн., премію 37 % до 1631,15 грн., з додатковим
введенням надбавки за службу в УБОЗ 750,00
грн., із врахуванням 90 % надбавки за
безперервну службу у сумі 2013,27 грн. та
100% надбавки у сумі 462,00 грн., а також
підвищення пенсії за вислугу років на
350% мінімальної пенсії за віком як
інваліду війни ІІ групи та виплату
різницю від перерахунку пенсії і її
збільшення на день прийняття судового
рішення, суд апеляційної інстанції
встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
призначена позивачу пенсія,
неодноразово перераховувалась
відповідачами 1, 2 у зв'язку зі зміною
розміру видів грошового забезпечення.

Востаннє пенсія позивача була
перерахована з 01 січня 2013 року шляхом
використання Головним управлінням
Пенсійного фонду України в місті Києві
наступних видів та розмірів грошового
забезпечення: посадовий оклад 1500 грн.;
оклад за військове звання 135,00 грн.;
процентна надбавка за вислугу років 40% -
654,00 грн.; доплата за роботу в умовах
режимних обмежень 15% - 225,00 грн.; надбавка
за особливо важливі завдання 50% - 1144,00
грн.; надбавка за службу в
спецпідрозділах по боротьбі з
організованою злочинністю 50% - 750,00 грн.;
премія 37% - 1631,15 грн., що у своїй
сукупності склали загальний розмір
грошового забезпечення у сумі 6039,65 грн.

При цьому, основний розмір пенсії
становить 5964,13 грн. ( 79% грошового
забезпечення ).

Крім того, позивачу було здійснено
нарахування відповідних доплат до
пенсії, з урахуванням яких, сума до
виплати становить 8399, 31 грн.

Частиною 1 статті 58 Конституції України
регламентовано, що закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Конституційний Суд України в пункті 2
мотивувальної частини Рішення від 9
лютого 1999 року № 1-рп/99 (справа про
зворотну дію в часі законів та інших
нормативно-правових актів) вказав, що
загальновизнаний принцип права про дію
нормативно-правових актів у часі
закріплено в частині першій статті 58
Конституції України. При цьому
Конституційний Суд України роз'яснив,
що положення частини першої статті 58
Основного Закону України про дію
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що «вона починається з
моменту набрання актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
тай закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце».

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону
№ 2262-ХІІ, усі призначені за цим Законом
пенсії підлягають перерахунку у
зв'язку зі зміною розміру хоча б одного
з видів грошового забезпечення
відповідних категорій
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за цим Законом, або у
зв'язку із введенням для зазначених
категорій осіб нових щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
встановлених законодавством.
Перерахунок пенсій здійснюється на
момент виникнення права на перерахунок
пенсій і провадиться у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, у строки, передбачені частиною
другою статті 51 цього Закону.

Пунктом 5 Постанови № 45 передбачено, що
додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії, скасовані чи
такі, що не виплачуються на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії за відповідною посадою
(посадами), крім зазначених в абзаці
шостому цього пункту, для перерахунку
пенсії не враховуються.

Так, надбавка у розмірі 100 відсотків
грошового забезпечення, на якій
наполягає апелянт, встановлювалась
відповідно до пункту 2-1 Указу
Президента України від 04 жовтня 1996 року
№ 926/96 «Про умови грошового
забезпечення осіб рядового і
начальницького складу та оплати праці
працівників органів внутрішніх справ»,
який втратив чинність на підставі
Указу Президента від 18 грудня 2007 року №
1234/2007 «Про внесення зміни до Указу
Президента України від 14 квітня 1999 року
№ 379 та визнання такими, що втратили
чинність, деяких указів Президента
України».

Надбавка за безперервну службу в
органах внутрішніх справ
встановлювалась відповідно до пункту 1
Указу Президента України від 24 квітня
2003 року № 370/2003 «Про надбавки
військовослужбовцям Служби безпеки
України та працівникам органів
внутрішніх справ України за
безперервну службу», який втратив
чинність на підставі Указу Президента
від 18 грудня 2007 року № 1234/2007 «Про
внесення зміни до Указу Президента
України від 14 квітня 1999 року № 379 та
визнання такими, що втратили чинність,
деяких указів Президента України».

Натомість, 01 січня 2008 року набрала
чинності Постанова № 1294, якою змінено
структуру та умови грошового
забезпечення військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу.
Зокрема, збільшено розмір посадових
окладів для відповідних категорій
військовослужбовців, а також
передбачено встановлення інших
додаткових видів грошового
забезпечення.

При цьому, пунктом 8 Постанови № 1294 Уряд
передбачив, що у разі зменшення у
зв'язку з прийняттям цієї постанови
розміру грошового забезпечення (без
премії) окремих військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу
на період їх служби на займаній посаді
та у військовослужбовців, осіб
рядового і начальницького складу, яким
передбачено збереження умов грошового
забезпечення за попередньою посадою,
установлюється щомісячна доплата,
розмір якої визначається як різниця
між розміром грошового забезпечення
(без премії), встановленим до набрання
чинності цією постановою, і грошовим
забезпеченням, установленим за новими
умовами.

Таким чином, моментом виникнення у
позивача права на перерахунок пенсії
було набрання чинності 01 січня 2008 року
Постановою № 1294. На цей час перерахунок
раніше призначених пенсій
військовослужбовцям, особам рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ та членам їхніх сімей
у зв'язку зі зміною розмірів грошового
забезпечення, що сталася після
звільнення зі служби осіб офіцерського
складу, прапорщиків, мічманів,
військовослужбовців надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ, проводився щорічно виходячи з
установленого розміру грошового
забезпечення відповідних категорій
військовослужбовців станом на 01 січня
поточного року, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ, з якого обчислюються пенсії, як
це було передбачено пунктом 8 постанови
Кабінету Міністрів України від 17 липня
1992 року № 393 «Про порядок обчислення
вислуги років, призначення та виплати
пенсій і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та членам
їхніх сімей».

Отже, з викладених правових норм
вбачається, що оскільки обставина, яка
потягла за собою зміну розміру пенсії,
виникла 01 січня 2008 року ( дата набрання
чинності Постановою № 1294 ), то для
перерахунку пенсії ОСОБА_2
відповідачем-1 було правомірно
застосовано порядок, який передбачав
такий перерахунок, виходячи з
установленого станом на 01 січня 2008 року
розміру грошового забезпечення
відповідних категорій
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ, з якого обчислюються
пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
01 жовтня 2013 року у справі № 21-248а13.

Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС
України, Рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Враховуючи те, що станом на 1 січня 2008
року деякі надбавки та доплати, які
виплачувались позивачу раніше, були
скасовані, то з огляду на наведене вище
вони не могли бути включені при
перерахунку раніше призначеної пенсії.

Крім того, суд апеляційної інстанції
звертає увагу на те, що у зв'язку з
проведенням перерахунку розміру
пенсії позивачу, відповідачем-1 йому, на
виконання пункту 8 Постанови № 1294,
визначено щомісячну доплату в розмірі
271,04 грн., чим забезпечено відповідність
розміру пенсії її попередньому рівню.

Також, Законом України від 04 квітня 2006
року № 3591-IV було внесено зміни до
статті 15 Закону України від 09 квітня 1992
року № 2262-ХІІ, якою встановлювалось, що
особам офіцерського складу,
прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам, які мають право на
пенсію за цим Законом, які є ветеранами
війни, та особам, на яких поширюється
чинність Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», пенсії за
вислугу років підвищуються в таких
розмірах, зокрема, на 350 процентів
мінімальної пенсії за віком - інвалідам
війни II групи.

Так, згідно із Законом України від 04
квітня 2006 року № 3591-IV, який набрав
чинності 29 квітня 2006 року, відповідна
стаття викладена у новій редакції, а
саме: особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, іншим особам, зазначеним у
пунктах «б» - «д» статті 12 цього Закону,
які мають право на пенсію за цим
Законом і які є ветеранами війни, та
особам, на яких поширюється чинність
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», пенсії за вислугу років
підвищуються в порядку і на умовах,
передбачених зазначеним Законом.

Більш того, відповідно до Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» від 05
жовтня 2005 року №2939-IV стаття 13,
яка закріплює пільги інвалідам війни,
викладена в новій редакції, згідно з
якою пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються в таких
розмірах, зокрема, інвалідам II групи - 40
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Тож, у зв'язку з внесенням відповідних
змін до законодавчих актів, розмір
пенсії за вислугу років, призначеної
інвалідам війни ІІ групи, було знижено
з 350 % мінімальної пенсії за віком до 40 %.

Таким чином, нарахування та виплата
позивачу пенсії із врахуванням її
підвищення на 40% прожиткового мінімуму
як інваліду війни ІІ групи була
здійснена відповідачем-1 в межах його
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією і законами України.

Враховуючи викладене, судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції стосовно того, що розрахунок
пенсії позивача, проведений Головним
управлінням Пенсійного фонду України в
місті Києві на підставі довідки
Міністерства внутрішніх справ України
про розмір грошового забезпечення для
перерахунку пенсії за травень 2008 року,
ґрунтується на нормах чинного
законодавства України, що свідчить про
відсутність жодних правових підстав
для задоволення адміністративного
позову в частині позовних вимог про
зобов'язання Головного управління
Пенсійного фонду України в місті Києві
перерахувати ОСОБА_2 пенсію після 01
січня 2008 року, згідно збільшення
посадового окладу до 1500,00 грн., 40 %
надбавки за вислугу років до 654,00 грн., 15
% за таємність до 225,00 грн., 50 % за
особливо важливі завдання до 1144,50
грн., премію 37 % до 1631,15 грн., з додатковим
введенням надбавки за службу в УБОЗ 750,00
грн., із врахуванням 90 % надбавки за
безперервну службу у сумі 2013,27 грн. та
100% надбавки у сумі 462,00 грн., а також
підвищити пенсію позивача за вислугу
років на 350% мінімальної пенсії за віком
як інваліду війни ІІ групи та виплатити
різницю від перерахунку пенсії і її
збільшення на день прийняття судового
рішення.

Разом з тим, колегія суддів не може
погодитися з висновками суду першої
інстанції щодо відсутності правових
підстав для нарахування ОСОБА_2 пенсії
із розрахунку 89 % від грошового
забезпечення, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту «а» статті 13
Закону № 2262-XII, у редакції чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин, пенсії за вислугу років
призначаються в таких розмірах: а)
особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ, які мають вислугу 20 років і
більше ( пункт "а" статті 12 ): за вислугу
20 років - 50 процентів, а звільненим у
відставку за віком або за станом
здоров'я - 55 процентів відповідних
сум грошового забезпечення ( стаття 43 );
за кожний рік вислуги понад 20 років -
3 проценти відповідних сум грошового
забезпечення.

Крім того, відповідно до пункту «в»
статті 13 Закону № 2262-XII, особам,
зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї
статті, які брали участь у ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи
під час проходження служби і віднесені
до категорії 1, розмір пенсії за
вислугу років збільшується на 10
процентів, а віднесеним до категорій
2, 3 і 4 - на 5 процентів відповідних сум
грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений
відповідно до цієї статті, не повинен
перевищувати 85 процентів відповідних
сум грошового забезпечення, а особам,
які брали участь у ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи
під час проходження служби і
віднесені до категорії 1, - 95 процентів,
до категорій 2 і 3, - 90 процентів.

Як вбачається з матеріалів справи, у 2006
році розмір пенсії становив 89%
грошового забезпечення позивача ( 55%+24%(
8х3 )+10% ). Зменшення пенсії відповідача
за вислугу років до 79% грошового
забезпечення на думку колегії суддів є
протиправним, та таким що в порушення
ст.22 Конституції України, звужує право
позивача на отримання пенсії у розмірі,
визначеного чинним на момент її
призначення законодавством.

Внесення змін до положень Закону №
2262-XII, якими зменшено розміри пенсій
військовослужбовців, не є підставою
для зменшення розміру раніше
призначеної позивачу пенсії.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
внаслідок порушення норм
матеріального права дійшов
помилкового висновку про необхідність
відмовити в задоволенні
адміністративного позову в частині
визнання протиправними дій Головного
управління Пенсійного фонду України в
міста Києві щодо нарахуванню та
виплаті позивачу пенсії в розмірі,
меншому ніж це передбачено положеннями
Закону № 2262-XII, протиправними
та зобов'язання відповідача здійснити
нарахування та виплату позивачу
пенсії, призначеної відповідно до
положень Закону № 2262-XII в розмірі 89 %
грошового забезпечення з урахуванням
здійснених виплат.

Тож, з урахуванням викладеного та
положень статті 99 КАС України, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про те, що дані позовні вимоги
є обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню з 25 квітня 2010
року шляхом визнання протиправними дій
Головного управління Пенсійного фонду
України в місті Києві щодо нарахування
та виплати ОСОБА_2 пенсії в розмірі,
меншому ніж це визначено положеннями
Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців та
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ» та
зобов'язання Головного управління
Пенсійного фонду України в місті Києві
здійснити нарахування та виплату
ОСОБА_2 пенсії відповідно до положень
Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців та
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ» у розмірі 89 %
грошового забезпечення з урахуванням
здійснених виплат з 25 квітня 2010 року.

Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, зокрема, є
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи та порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
ОСОБА_2 задовольнити частково, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 03 грудня 2013 року
скасувати в частині відмови у
задоволенні адміністративного позову
щодо зобов'язання Головного управління
Пенсійного фонду України в місті Києві
перерахувати ОСОБА_2 пенсію із
розрахунку 89 % від грошового
забезпечення з 25 квітня 2010 року та
ухвалити нове рішення в цій частині.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
03 грудня 2013 року - скасувати в частині
відмови у задоволенні
адміністративного позову щодо
зобов'язання Головного управління
Пенсійного фонду України в місті Києві
перерахувати ОСОБА_2 пенсію із
розрахунку 89 % від грошового
забезпечення з 25 квітня 2010 року.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в місті Києві, Міністерства
внутрішніх справі України про
зобов'язання вчинити дії в частині
зобов'язання Головного управління
Пенсійного фонду України в місті Києві
перерахувати ОСОБА_2 пенсію із
розрахунку 89 % від грошового
забезпечення з 25 квітня 2010 року -
задовольнити.

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в місті Києві
перерахувати ОСОБА_2 пенсію із
розрахунку 89 % від грошового
забезпечення з 25 квітня 2010 року.

У решті постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 03
грудня 2013 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Епель О.В.

Судді:

Федотов І.В.

Ісаєнко Ю.А.