Справа № 815/3478/13-а
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/3478/13-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Стефанов С. О.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - Милосердного М.М.,

суддів - Бітова А.І. та Ступакової
І.Г.,

при секретарі - Дубчак Ю.В.,

за участю: представника ПП
"Фортуна-Тютюн" - Штонда Олексія
Васильовича,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Приватного підприємства
"Фортуна-Тютюн" на постанову Одеського
окружного адміністративного суду 30
травня 2013 року по справі за
адміністративним позовом Приватного
підприємства "Фортуна-Тютюн" до другого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про визнання
протиправними та скасування постанов,
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2013 року приватне підприємство
(далі - ПП) "Фортуна-Тютюн" звернулось до
суду з адміністративним позовом до
другого Малиновського відділу ДВС
Одеського міського управління юстиції,
та уточнюючи позовні вимоги, просили
визнати протиправними та скасувати
постанови, винесені державним
виконавцем другого Малиновського
відділу ДВС Одеського міського
управління юстиції №В-12/280 від 10.04.2013
року про стягнення виконавчого збору у
розмірі 3863,82 грн. по ВП №37359657, та
постанову № В-12/280 від 12.04.2013 року про
накладення арешту на грошові кошти в
сумі 42601,97 грн. та зняти арешт з коштів,
що знаходяться на поточних рахунках ПП
"Фортуна-тютюн" в банківських
установах.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 30 травня 2013
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду,
директором ПП "Фортуна-Тютюн" подана
апеляційна скарга, в якій зазначається,
що вказана постанова ухвалена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду не
відповідають обставинам справи, тому
постанова підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 30 липня 21012
року адміністративний позов
Регіонального управління Департаменту
САТ Державної податкової
адміністрації України в Сумській
області до ПП "Фортуна-тютюн" про
стягнення штрафних санкцій задоволено
у повному обсязі. Судом стягнуто з ПП
"Фортуна-тютюн" (, 65005, м.
Одеса, вул. Середня, 85) заборгованість
по сплаті фінансових санкцій у вигляді
штрафу в розмірі 38638,15 грн. до
Державного бюджету України (р/р
0007, ОКПО 23213460, в ГУДКСУ в Одеській
області, МФО 828011, код бюджетної
класифікації 21081100). Вказана постанова
набрала законної сили, а також на
примусове виконання рішення суду до
другого Малиновського відділу ДВС
Одеського міського управління юстиції
надійшов виконавчий лист, виданий
Одеським окружним адміністративним
судом 05 березня 2013 року, який
направлено на адресу відповідача.

Постановою державного виконавця від
03.04.2013 року В-12/280 було відкрито
виконавче провадження та встановлено 7
денний строк для добровільного
виконання рішення суду.

10 квітня 2013 року відповідачем винесено
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору у розмірі 3863,82 грн.

Також, посилаючись на вимоги статті 59
Закону України "Про банки і банківську
діяльність" та статями 5, 52 Закону
України "Про виконавче провадження"
відповідачем 12 квітня 2013 року винесено
постанову про арешт коштів ПП
"Фортуна-тютюн" в межах суми боргу,
виконавчого збору та витрат на
проведення виконавчих дій.

Вирішуючи справу та відмовляючи у
задоволені позовних вимог суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідач, у спірних правовідносинах,
діяв на підставі Закону та у межах
своїх повноважень, а тому позовні
вимоги щодо визнання протиправною та
скасування постанови про накладення
арешту на грошові кошти та зобов'язання
зняти арешт з коштів визнані судом
безпідставними.

Колегія суддів не може погодитися з
таким висновком суду першої інстанції
з наступних обставин.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
виконавче провадження", виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Разом з тим, відповідно до положень
частини 1 статті 3 Закону України "Про
виконавче провадження", у випадках,
передбачених законом, рішення судів та
інших органів щодо стягнення коштів
виконуються податковими органами,
банками та іншими фінансовими
установами. Рішення зазначених органів
можуть виконуватися відповідно до
закону також іншими органами,
установами, організаціями, посадовими
особами та громадянами.

Підпунктами 14.1.137 та 14.1 статті 14
Податкового кодексу (далі - ПК) України
встановлено, що, орган стягнення -
державний орган, уповноважений
здійснювати заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу в межах
повноважень, встановлених цим Кодексом
та іншими законами України.

Відповідно до положень підпункту 41.5
статті 45 ПК України, органами стягнення
є виключно органи державної податкової
служби, які уповноважені здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу в межах їх
повноважень, а також державні
виконавці в межах своїх повноважень.

За приписами підпунктів 20.1.28 та 20.1
статті 20 ПК України, органи державної
податкової служби мають право
застосовувати до платників податків
фінансові (штрафні) санкції, стягувати
до бюджетів та державних цільових
фондів суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК
України, орган державної податкової
служби здійснює за платника податків і
на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, а в разі їх недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі.

Пунктом 95.3 статті 95 ПК України,
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Таким чином, орган державної
податкової служби є органом стягнення
щодо податкового боргу платника
податку відповідно до рішення суду про
стягнення з такого платника податку
податкового боргу.

Тому, враховуючи, що орган державної
податкової служби, який сам відповідно
до вимог статей 14, 20, 41 та 95 ПК України та
статті 3 Закону України "Про виконавче
провадження" є органом стягнення та
повинен виконувати рішення судів зі
стягнення податкового боргу, колегія
суддів вважає, що державний виконавець,
не врахувавши зміни у податковому
законодавстві, керуючись положеннями
та вимогами Закону України "Про
виконавче провадження", помилково
відкрив виконавче провадження та
вчинив виконавчі дії.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
скасування оскаржуваних постанов.

Враховуючи, що судом першої інстанції
порушені норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, а також, що висновки суду не
відповідають обставинам справи,
колегія суддів, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст.
202 КАС України вважає необхідним,
скасовуючи постанову суду першої
інстанції, прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги ПП
"Фортуна-Тютюн".

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Фортуна-Тютюн" -
задовольнити.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду 30 травня 2013
року - скасувати, та прийняти по справі
нову постанову, якою задовольнити
адміністративний позов Приватного
підприємства "Фортуна-Тютюн" до Другого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про визнання
протиправними та скасування постанов,
зобов'язання вчинити певні дії.

Визнати протиправними та скасувати
постанови, винесені державним
виконавцем другого Малиновського
відділу ДВС Одеського міського
управління юстиції №В-12/280 від 10.04.2013
року про стягнення виконавчого збору у
розмірі 3863,82 грн. по ВП №37359657 та № В-12/280
від 12.04.2013 року про накладення арешту на
грошові кошти в сумі 42601,97 грн. Зняти
арешт з коштів, що знаходяться на
поточних рахунках ПП "Фортуна-тютюн" в
банківських установах.

Постанова апеляційного суду набирає
чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення
виготовлений 19 травня 2014 року.

Головуючий:

Судді: