Справа № 2а-2689/11
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року
Справа № 137630/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Носа С. П.,

суддів -
Клюби В. В., Хобор Р.Б.;

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Тячівського районного центру
зайнятості на постанову Тячівського
районного суду Закарпатської області
від 17 жовтня 2011 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до Тячівського районного центру
зайнятості про визнання бездіяльності
та зобов'язання вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2011 року Тячівським районним
судом Закарпатської області
зареєстровано позовну заяву ОСОБА_2 до
Тячівського районного центру
зайнятості про визнання як
бездіяльності Тячівського районного
центру зайнятості неподання
клопотання до управління Пенсійного
фонду України в Тячівському районі про
призначення позивачу пільгової пенсії,
зобов'язання Тячівського районного
центру зайнятості негайно подати
клопотання до управління Пенсійного
фонду України в Тячівському районі для
призначення позивачу пільгової пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
через різне читання закону та
постанови Кабінету Міністрів України,
Тячівський районний центр зайнятості
не виконує вимогу закону про внесення
клопотання до Управління пенсійного
фонду в Тячівському районі про
призначення йому пільгової пенсії.

Постановою Тячівського районного суду
Закарпатської області від 17 жовтня 2011
року позов задоволено. Визнано як
бездіяльність Тячівського центру
зайнятості неподання клопотання до
управління Пенсійного фонду в
Тячівському районі про призначення
ОСОБА_2 пільгової пенсії. Зобов'язано
Тячівський районний центр зайнятості
негайно подати клопотання до
Управління пенсійного фонду для
призначення ОСОБА_2 пільгової пенсії.

Дану постанову мотивовано тим, що
відповідно до чинного законодавства
Тячівський районний центр зайнятості
був зобов'язаний подати клопотання до
управління Пенсійного фонду України в
Тячівському районі про призначення
позивачу пільгової пенсії.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідачем - Тячівським
районним центром зайнятості, подано
апеляційну скаргу до Львівського
апеляційного адміністративного суду, в
якій висловлено прохання скасувати
оскаржувану постанову.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначено, що законодавством
визначено хто належить до осіб
передпенсійного віку, а також, період,
протягом якого такі особи можуть
скористатися цим правом.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не прибули, про дату,
час і місце апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином, а тому,
колегія суддів, відповідно до п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України, вважає можливим
проведення розгляду справи за їхньої
відсутності, в порядку письмового
провадження, за наявними у справі
матеріалами та на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити, а постанову суду першої
інстанції скасувати з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування. Докази, одержані
з порушенням закону, судом при
вирішенні справи не беруться до уваги.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Встановлено, що з 20 вересня 1984 року по 25
травня 2011 року ОСОБА_2 працював в
Солотвинському солеруднику на різних
посадах і роботах під землею, які
віднесено до списку № 1 і які дають
право на призначення пільгової пенсії.

Наказом № 32-к від 12 травня 2011 року
позивач був звільнений з роботи з
Солотвинського солерудника днем 25
травня 2011 року, за ст. 40 п. 1 КЗпП України
(за скороченням штату).

27 травня 2011 року ОСОБА_2 був
зареєстрований в Тячівському
районному центрі зайнятості як особа,
що шукає роботу на підставі ст. 2 Закону
України «Про зайнятість населення», а 03
червня 2011 року йому було надано статус
безробітного.

Листом Тячівського районного центру
зайнятості № 1397 від 11 липня 2011 року
ОСОБА_2 надано роз'яснення щодо умов
видачі клопотання про достроковий
вихід на пенсію до Пенсійного фонду
України.

Відповідно до пункту «г» статті 5
Закону України «Про зайнятість
населення» від 1 березня 1991 року (у
редакції, що діяла на момент виникнення
спірних правовідносин) Держава
забезпечує надання додаткових
гарантій щодо працевлаштування
працездатним громадянам у
працездатному віці, які потребують
соціального захисту і не здатні на
рівних конкурувати на ринку праці, у
тому числі: особам передпенсійного
віку (чоловікам по досягненні 58 років,
жінкам -53 років).

Статтею 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове держане пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року (у
редакції, що діяла на момент виникнення
спірних правовідносин) встановлено
пенсійний вік громадян і визначено, що
особи мають право на призначення
пенсії за віком після досягнення
чоловіками 60 років, жінками - 55 років та
наявності страхового стажу не менше
п'яти років.

Відповідно до підпункту «г» пункту 1
статті 26 Закону України «Про
зайнятість населення», працівникам,
трудовий договір з якими було
розірвано з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в зв'язку із
змінами в організації виробництва і
праці, в тому числі ліквідацією,
реорганізацією, перепрофілюванням
підприємств, установ, організацій,
скороченням чисельності або штату
працівників, і військовослужбовцям,
звільненим з військової служби у
зв'язку із скороченням чисельності або
штату без права на пенсію, за умови їх
реєстрації в службі зайнятості
протягом семи календарних днів після
звільнення як таких, що шукають роботу,
гарантується, зокрема, право на
достроковий вихід на пенсію за півтора
року до встановленого законом строку
осіб передпенсійного віку, які мають
страховий стаж для чоловіків - 25 років,
для жінок - 20 років, а для осіб, які мають
право на пенсію на пільгових умовах, -
стаж роботи, який дає право на цей вид
пенсії.

Пунктом 7 Порядку реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку
громадян, які шукають роботу, і
безробітних, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 14
лютого 2007 року № 219 передбачено, що
громадянам перед пенсійного віку
(чоловікам після досягнення 58 років,
жінкам -53 років), яким на момент
вивільнення залишилося півтора року до
досягнення пенсійного віку і трудовий
договір, з якими розірвано відповідно
до пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу
законів про працю України, в тому числі
військовослужбовцям, звільненим з
військової служби у зв'язку із
скороченням чисельності штату без
права на пенсію, у разі, коли вони мають
страховий стаж для чоловіків - 25 років,
для жінок -20 років, а для осіб, які мають
право на пенсію на пільгових умовах, -
стаж роботи, який дає право на такий вид
пенсії, за умови їх реєстрації у
державній службі зайнятості як таких,
що шукають роботу, протягом семи
календарних днів після вивільнення, у
разі відсутності підходящої роботи
видається клопотання до органів
Пенсійного фонду України про
достроковий вихід на пенсію.

Тобто право на гарантію, встановлену
статтею 26 Закону України «Про
зайнятість населення» мають особи, які
одночасно відповідають таким вимогам:
на день звільнення особа досягла
передпенсійного віку і до досягнення
права на пенсію за віком їй залишилося
не більше півтора року (чоловіки 58
років і 6 місяців, жінки 53 роки і 6
місяців); особу було звільнено з роботи
з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в зв'язку із
змінами в організації виробництва і
праці, в тому числі ліквідацією,
реорганізацією, перепрофілюванням
підприємств, установ, організацій,
скороченням чисельності або штату
працівників (пункт 1 статті 40 Кодексу
законів про працю України); особа
протягом семи днів після звільнення
зареєструвалася у центрі зайнятості як
така, що шукає роботу; особі необхідно
мати встановлений законодавством про
пенсійне забезпечення загальний
трудовий стаж (для чоловіків 25 років,
для жінок - 20 років) або стаж роботи,
який дає право на пенсію на пільгових
умовах.

Суд апеляційної інстанції звертає
увагу на те, що лише при одночасній
наявності всіх цих умов та відсутності
підходящої роботи, служба зайнятості
за бажанням громадянина протягом
пошукового періоду надає клопотання
про достроковий вихід на пенсію для
подання в місцеві органи Пенсійного
фонду України.

Відповідно, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку, що дії відповідача
ненадання клопотання для оформлення
дострокового виходу на пенсію на
підставі пункту «г» статті 26 Закону
України «Про зайнятість населення» є
правомірними, оскільки на момент
видачі направлення позивач не досяг
передпенсійного віку, встановленого
статтею 5 Закону України «Про
зайнятість населення».

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З огляду на фактичні обставини справи,
колегія суддів констатує, що неподання
клопотання до управління Пенсійного
фонду України в Тячівському районі про
призначення позивачу пільгової пенсії
- відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС
України.

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції вважає, що
постанова суду першої інстанції
ґрунтується на неповно, необ'єктивно і
всебічно не з'ясованих обставинах,
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 158-163, 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198,
ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Тячівського
районного центру зайнятості
задовольнити.

Постанову Тячівського районного суду
Закарпатської області від 17 жовтня 2011
року в справі № 2а-2689/11 - скасувати.

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до Тячівського районного
центру зайнятості про визнання
бездіяльності та зобов'язання вчинення
дій - відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Постанову може бути оскаржена у
касаційному порядку, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили.

Головуючий суддя:
С. П. Нос

Судді:
В. В.
Клюба

Р. Б.
Хобор