Справа № 335/1020/14-а (6-а/335/79/2014)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 квітня 2014 рокусправа № 335/1020/14-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А.
Семененка Я.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя

на ухвалу Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 20
лютого 2014 року

у справі № 335/1020/14-а

за поданням головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області

про зміну способу та порядку виконання
рішення,-

встановила:

Постановою Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 21
березня 2011 року у справі № 2а-2349/2011,
задоволено адміністративний позов,
пред'явлений ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя щодо підвищення до пенсії як
дитині війни.

Зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплату позивачу
недоплаченої суми щомісячної
державної соціальної допомоги у
розмірі 30% від мінімальної пенсії,
виходячи із розміру мінімальної пенсії
за віком, визначеного залежно від
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність
відповідно до ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з урахуванням різниці,
яка була виплачена, за період з 23 серпня
2010 року по 23 лютого 2011 року та у
подальшому здійснювати виплати згідно
чинного законодавства(а.с.9).

На виконання вказаного судового
рішення 01.10.2013 Орджонікідзевським
районним судом м. Запоріжжя видано
виконавчий лист у справі №2а-2349/2011
(а.с.28).

Постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області від 07 жовтня 2013 року ВП№40030478
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання означеного вище
виконавчого листа, надано боржнику -
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя семиденний строк з моменту
винесення постанови для самостійного
виконання рішення суду (а.с.20).

Листом від 27.11.2013 №19537/11 Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя повідомило головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області про часткове
виконання рішення суду в частині
нарахування відповідних коштів
стягувану за період з 23.08.2010 по 23.02.2011 в
сумі 1226,72грн.

Щодо виплати ОСОБА_1 зазначених коштів
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя повідомило, що виплата буде
здійснена за наявності відповідного
фінансування з Державного бюджету
України (а.с.29).

Виходячи з вказаних обставини,
посилаючись, зокрема, на Закон України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень», головним державним
виконавцям відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області до суду першої інстанції
подано заяву про зміну способу і
порядку виконання рішення суду по
даній справі (а.с.25-27).

Ухвалою Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2014 року
подання головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області задоволено. Змінено спосіб і
порядок виконання рішення суду, по
адміністративній справі №2а-2349/11 за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя про визнання протиправними
дій, зобов'язання виплатити
недоплачену суму державної соціальної
допомоги «дитині війни», на підставі
якої Орджонікідзевським районним
судом м. Запоріжжя 01.10.2013 року видано
виконавчий лист №2а-2349/11, з зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя на стягнення з Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя на користь ОСОБА_1 підвищення
до пенсії відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» від 18.11.2004, виходячи з розміру
встановленого ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 в сумі
1 226,72грн.

Не погодившись з ухвалою суду,
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя подало апеляційну скаргу
(а.с.47-48), в якій, посилаючись на
порушення судом норм права, просить
скасувати ухвалу суду, та відмовити в
задоволені заяви про зміну способу та
порядку виконання судового рішення.

Дана адміністративна справа
розглянута апеляційним судом
відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

Отже під зміною способу і порядку
виконання рішення суду розуміється
прийняття судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленими.

При цьому суд за наявності
обґрунтованих підстав та належних
доказів, може змінити спосіб та порядок
виконання рішення суду, або ж відмовити
по даному питанню, не змінюючи при
цьому його змісту.

Враховуючи вимоги статті 263 КАС України
та вимоги державного виконавця,
заявник просить суд фактично змінити
зміст резолютивної частини постанови
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 21 березня 2011 року.

Крім того, заявник посилається на
обставини, наведені боржником -
Управлінням Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя в зазначеному вище листі від
27.11.2013 (відсутність виділених у
встановленому порядку бюджетних
асигнувань), проте, відповідні докази
на підтвердження наявності цих
обставин державним виконавцем не
досліджувались, в матеріалах справи
такі докази відсутні.

В той же час згідно із ч.1 ст.11 Закону
України «Про державну виконавчу
службу» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зокрема, державний виконавець здійснює
заходи, необхідні для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення, у спосіб та в
порядку, встановленому виконавчим
документом і цим Законом (ч.2 вказаної
статті Закону).

Докази виконання заявником наведених
вище вимог Закону України «Про
державну виконавчу службу» матеріали
справи не містять, обставини, які б
свідчили про неможливість виконання
рішення суду у визначений ним спосіб, в
матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
фінансування витрат, пов'язаних в
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів Державного бюджету
України.

За правилами Бюджетного кодексу
України у випадку, якщо виплата
донарахованої суми перевищує бюджетні
призначення на поточний рік, така
виплата буде здійснена за наявності
відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже відсутність у боржника коштів на
момент відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
рішення суду про зобов'язання
здійснити відповідні виплати, не є
підставою, що свідчить про
неможливість виконання судового
рішення.

Як зазначено з цього приводу
Європейським судом з прав людини в
пункті 74 рішення у справі "Іммобільяре
Саффі проти Італії", орган державної
влади не має права посилатися на брак
коштів на виправдання неспроможності
виконати судове рішення про виплату
боргу.

Виходячи з викладеного, апеляційним
судом встановлено, що виконання
зазначеної постанови суду фактично
можливе, а отже підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції відсутні.

Суд першої інстанцій не в повному
обсязі з'ясував обставини справи,
невірно застосував норми
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання, що
відповідно до ст.202 КАС України є
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне судове
рішення скасувати та ухвалити нове про
відмову у задоволенні подання про
зміну способу і порядку виконання
рішення суду.

Керуючись ст.195, ст.196, п.6 ч.1 ст.199, ст.202,
ст.205, ст.206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2014 року у
справі №2а-2349/2011 скасувати.

У задоволенні подання головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області про зміну способу
і порядку виконання постанови
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 21.03.2011 у справі № 2а-2349/11 -
відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко