Справа № 809/1219/14
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"28" травня 2014 р.
Справа № 809/1219/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Микитюка Р.В.

за участю секретаря судового засідання
Котик Д.М.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача -
Драгомирецького В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Івано-Франківського
обласного центру зайнятості

про визнання протиправним та скасувати
пункт 4 наказу про притягнення до
дисциплінарної відповідальності № 55
від 04.03.2014 р,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Івано-Франківського обласного центру
зайнятості (далі - відповідач) про
скасування пункту 4 наказу директора
Івано-Франківського обласного центру
зайнятості Горбаля Г.М від 04.03.2014 року
за № 55 про оголошення ОСОБА_1 догани, за
неналежне виконання своїх посадових
обов`язків.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
оскаржуване рішення винесене з
порушенням норм чинного законодавства,
оскільки позивач свої посадові
обов'язки виконувала належним чином та
не вчиняла дисциплінарного проступку.

Позивач та її представник позивача
заявлені позовні вимоги підтримали з
підстав, зазначених в
адміністративному позові. Зокрема
ОСОБА_1 суду пояснила, що викладені у
вищезгаданому наказі обставини не
відповідають дійсності, тому до
дисциплінарної відповідальності її
притягнуто необґрунтовано. Також
зазначила, що нею належним чином
здійснювався контроль за роботою
спеціалістів відділу організації
працевлаштування населення Калуського
міськрайонного центру зайнятості при
заповненні персональних карток
безробітних громадян, які мають
додаткові гарантії у сприянні
працевлаштуванню. Щодо ведення та
пошуку роботи безробітним інвалідам,
зауважила, що усі необхідні дані в
особових справах містяться. А також
щодо не роз`яснення прав ОСОБА_5 при
його зверненні із заявою про
реєстрацію як безробітного вказала, що
вказаний факт не відповідає дійсності,
оскільки особі було роз`яснено права,
заповнено та підписано заяву
затвердженої форми. Позивач, її
представник вказали, що дисциплінарне
стягнення накладено з порушенням
строків, передбачених ст. 148 КЗпП, без
врахування інших обставин, в тому числі
і особи порушника. Також вважають, що
подання Калуського міжрайонного
прокуратура, на підставі якого
ухвалене оскаржуване рішення, внесене
без врахування всіх обставин справи,
оскільки перевірка проводилась за її
відсутності, внаслідок чого посадовими
особами прокуратури зроблені
передчасні і безпідставні висновки.
Позов просили задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив з
підстав письмового заперечення (а.с.
25-30). Суду пояснив, що підставою для
прийняття оскаржуваного наказу було
подання Калуського міськрайонного
прокурора за № 78-706 від 17.02.2014 року про
усунення порушень вимог законів
України "Про зайнятість населення", "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні". Вказав, що ОСОБА_1
не належним чином здійснювався
контроль за роботою спеціалістів
відділу організації працевлаштування
населення Калуського міськрайонного
центру зайнятості при заповненні
персональних карток безробітних
громадян, які мають додаткові гарантії
у сприянні працевлаштуванню. Також
зазначив, що позивачем в сукупності з
співробітниками неналежно ведуться
особові справи безробітних осіб, які
являються інвалідами. Окрім того
позивачем не вівся належний контроль
за роботою спеціаліста щодо
роз`яснення прав особі, як
безробітному. В задоволенні позову
просив відмовити повністю.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення позивача та представників
сторін, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, судом встановлено
наступне.

ОСОБА_1 є державним службовцем, 10.05.1995
року прийняла присягу державного
службовця (а.с. 68)

З 18.11.1994 року позивач працює у
Калуському міськрайонному центрі
зайнятості на різних посадах. З 22.12.2011
року призначена за переведенням
начальником відділу організації
працевлаштування населення де і працює
по даний час, що підтверджується
відповідними записами в трудовій
книжці позивача, копія якої наявна в
матеріалах справи та копією витягу з
наказу (а.с. 8-10, 66).

Згідно характеристики від 20.03.2014 року,
яка підписана директором Калуського
міськрайонного центру зайнятості та
підписана позивачкою за час роботи
ОСОБА_1 грамотним та здібним
спеціалістом. Посадові обов`язки,
завдання і доручення виконує вчасно.
Вільно володіє державною мовою. Легко
справляється з завданнями, які
потребують організаторських
здібностей. Наполеглива, звичайно не
розгублюється перед труднощами. Знає
вимоги керівних документів в обсязі
своїх функціональних обов`язків (а.с. 61).

Калуською міжрайонною прокуратурою в
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів України "Про
зайнятість населення", "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" з 07.02.2014 року по 17.02.2014 року
проведено перевірку Калуського
міськрайонного центру зайнятості .

За результатами перевірки до
Калуського міськрайонного центру
зайнятості внесено подання за № 78-706
від 17.02.2014 року (а.с. 31-33), відповідно до
якого посадовими особами даного центру
при реалізації державної політики у
сфері зайнятості були допущені
порушення вимог чинного законодавства.
Зокрема, серед іншого в поданні
зазначено, що позивач не здійснювала
належного контролю за правильністю
заповнення персональних карток
безробітних та роботою посадових осіб
Калуського міськрайонного центру
зайнятості.

Зокрема, як порушення вказано, що
ОСОБА_6 в персональній картці
безробітного ОСОБА_7 не зазначила
жодних відомостей про останнє місце
його роботи, не враховано те, що даний
громадянин згідно диплому здобув
професію муляра, штукатура, пічника і
має додаткові гарантії у сприянні
працевлаштування. При цьому ОСОБА_7 був
направлений для роботи підсобним
робітником. Аналогічні порушення
виявлено при працевлаштуванні
неповнолітнього ОСОБА_8 та при веденні
облікової картки неповнолітнього
ОСОБА_9, де не вказано чи працювала
особа раніше до надання статусу
безробітного.

При веденні особових справ ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, які являються
інвалідами виявлено порушення чинного
законодавства.

Зокрема, в обліковій картці ОСОБА_11
відсутні відомості, що являється
інвалідом, не зазначено групу
інвалідності, з якого по яке число
встановлена інвалідність, які професії
доступні за станом здоров`я. В
наявності в особовій справі ОСОБА_11
індивідуальної програми реабілітації
та всіх необхідних даних, вказані
відомості посадовими особами
Калуського міськрайонного центру
зайнятості до уваги не взяті.

Аналогічні порушення допущено
приведенні особових справ ОСОБА_10 та
ОСОБА_12, в результаті чого особи
позбавлені додаткових гарантій на
працевлаштування.

Встановлено, що 30.09.2013 року з заявою про
реєстрацію його як безробітного в
Калуський міськрайонний центр
зайнятості звернувся ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 Однак в порушеня вимог п. 2
ст. 6 ПМКУ № 198 від 20.03.2013 року "Про
затвердження порядку реєстрації,
перереєстрації безробітних та ведення
обліку осіб, які шукають роботу"
заявникові не були роз`яснені його
права та обоав`язки.

Вказані порушення допущені з вини
головного спеціаліста відділу
організації працевлаштування
населення Калуського міськрайонного
центру заянятості ОСОБА_13, провідного
спеціаліста відділу організації
працевлаштування Калуського
міськрайонного центру зайнятості
ОСОБА_14, головного спеціаліста відділу
організації працевлаштування
Калуського міськрайонного центру
зайнятості ОСОБА_15 та начальника
відділу працевлаштування населення
Калуського міськрайонного центру
зайнятості ОСОБА_1, в посадові обов`язки
якої входить контроль за правильністю
заповнення персональних карток
посадових осіб Калуського
міськрайонного центру зайнятості, які
заповнювали персональні картки.

Дане подання було направлено
Калуському міськрайонного центру
зайнятості з вимогою усунення
виявлених правопорушень та
притягнення до дисциплінарної
відповідальності посадових осіб
відповідача, серед яких і начальник
відділу відділу організації
працевлаштування населення ОСОБА_1
Калуським міськрайонним центром
зайнятості 19.02.2014 року за № 387-01/11-14
вищевказане подання направлене
Івано-Франківському обласному центру
зайнятості для вирішення по суті.

Наказом директора Івано-Франківського
обласного центру зайнятості Горбаля
Г.М. від 04.03.2014 року за № 55 за неналежне
виконання своїх посадових обов'язків,
зазначених у поданні Калуського
міжрайонного прокурора від 17.02.2014 року
ОСОБА_1 оголошено догану (а.с. 11-18).

Оцінивши встановлені в ході судового
розгляду фактичні обставини справи,
суд не погоджується з правомірністю
прийняття відповідачем п.4
вищевказаного наказу з огляду на
нижчевикладене.

Згідно вимог п. 3 ч. 3 ст. 2 КАСУ у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Спірні правовідносини регулюються
спеціальним нормативним актом - ЗУ "Про
державну службу", як такі, що виникли з
приводу проходження державної служби
позивача.

Відповідно до ЗУ "Про державну службу"
питання дисциплінарної
відповідальності державного службовця
можуть бути врегульовані загальними
нормами, тобто Кодексом законів про
працю України (далі - КЗпП), та
спеціальними, які наведені у Законі
України "Про державну службу". Таким
чином до правовідносин між сторонами
слід застосовувати КЗпП в частині, яка
не суперечить вищевказаному
спеціальному Закону.

Статтею 14 Закону України "Про державну
службу" визначено, що дисциплінарні
стягнення застосовуються до
державного службовця за невиконання чи
неналежне виконання службових
обов'язків, перевищення своїх
повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних з проходженням державної
служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або
дискредитує державний орган, в якому
він працює.

Судом встановлено, що підставою для
видачі оскаржуваного наказу було
подання прокурора за № 78-706 від 17.02.2014
року про усунення порушень вимог
чинного законодавства.

За наслідками судового розгляду суд не
погоджується з достовірністю обставин,
викладених у даному поданні, яке було
підставою для притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності, з
огляду на наступне.

Правові, економічні та організаційні
засади реалізації державної політики у
сфері зайнятості населення, гарантії
держави щодо захисту прав громадян на
працю та реалізації їхніх прав на
соціальний захист від безробіття
визначає Закон України "Про зайнятість
населення".

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про
зайнятість населення" до категорій
громадян, що мають додаткові гарантії у
сприянні працевлаштуванню, належать:
молодь, яка закінчила або припинила
навчання у загальноосвітніх,
професійно-технічних і вищих
навчальних закладах, звільнилася із
строкової військової або
альтернативної (невійськової) служби
(протягом шести місяців після
закінчення або припинення навчання чи
служби) і яка вперше приймається на
роботу; особи, яким виповнилося 15 років
та які за згодою одного з батьків або
особи, яка їх замінює, можуть, як
виняток, прийматися на роботу.

Згідно до ст. 46 вищевказаного Закону
підходящою для безробітного
вважається робота, що відповідає
освіті, професії (спеціальності),
кваліфікації особи з урахуванням
доступності транспортного
обслуговування, встановленої рішенням
місцевої державної адміністрації,
виконавчого органу відповідної ради.
Заробітна плата повинна бути не нижче
розміру заробітної плати такої особи
за останнім місцем роботи з
урахуванням середнього рівня
заробітної плати, що склався у регіоні
за минулий місяць, де особа
зареєстрована як безробітний.

Відповідно до аналізу наведених норм,
стаття 46 Закону України "Про зайнятість
населення" може поширюватись виключно
на осіб, яким надано статус
безробітного, що зареєстрований у
встановленому порядку.

Однак в порушення вимог ч.2 ст. 71 КАСУ
відповідачем не доведено суду факту
реєстрації ОСОБА_7, ОСОБА_8, та ОСОБА_9, як
безробітних, та не спростовано
твердження позивача щодо відсутності у
неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, та ОСОБА_9
відповідного статусу.

З урахуванням наведеного зазначені у
поданні обставини порушення позивачем
прав ОСОБА_7, ОСОБА_8, та ОСОБА_9 не
відповідають вимогам чинного
законодавства, оскільки зазначені
особи не були спеціальними суб'єктами,
визначеними диспозицією ст. 46 Закону
України "Про зайнятість населення",
тому дана стаття застосовуватись до
них не може.

Щодо ведення та пошуку роботи
безробітним інвалідам ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12 то в судовому засіданні
встановлено, що усі необхідні дані в
особових справах містяться. Зокрема, в
обліковій картці ОСОБА_11, ОСОБА_10,
ОСОБА_12 містяться відомості, що
зазначені особи являються інвалідами,
зазначено групу інвалідності та з
якого по яке число встановлена
інвалідність, а також, які професії
доступні зазначеним особам за станом
здоров`я. А також встановлено, що ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконання вимоги п. 2 ст.
6 ПМКУ № 198 від 20.03.2013 року "Про
затвердження порядку реєстрації,
перереєстрації безробітних та ведення
обліку осіб, які шукають роботу" були
роз`яснені його права та обов`язки,
заповнено та підписано заяву
затвердженої форми.

Згідно ст. 148 КЗпП України
дисциплінарне стягнення не може бути
накладене пізніше шести місяців з дня
вчинення проступку.

Судом встановлено, що в порушення
вищевказаної норми відповідачем
пропущено строк для накладення
дисциплінарного стягнення визначеного
ст. 148 КЗпП України, оскільки
зазначений прокурором факт вчинення
правопорушення мав місце 03.07.2013 року, а
оскаржуваний наказ виданий 04.03.2014 року.

У відповідності до ст. 149 КЗпП України
до застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. При обранні виду
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен враховувати ступінь
тяжкості вчиненого проступку і
заподіяну ним шкоду, обставини, за яких
вчинено проступок, і попередню роботу
працівника.

Як вбачається з матеріалів справи,
жодної шкоди органам зайнятості чи
ОСОБА_7, ОСОБА_8, та ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_5 діями позивача
не завдано, що не заперечив представник
відповідача в судовому засіданні.

Таким чином в порушення ст. 149 КЗпП
України Івано-Франківським обласним
центром зайнятості не з'ясовано
реального факту проступку та всіх
об'єктивних обставин, які могли
вплинути на рішення про застосування
дисциплінарного стягнення.

Суд не приймає до уваги посилання
відповідача не те, що ОСОБА_7, ОСОБА_8, та
ОСОБА_9 позбавлено права на додаткові
гарантії, надані їм відповідно до ст. 14
Закону України "Про зайнятість
населення", оскільки неповнолітні
добровільно виявили бажання працювати
в ПП ДТ "Проммед". Жодних скарг ними на
неналежне виконання позивачем своїх
обов'язків подано не було, також не було
подано скарг від ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12 та ОСОБА_5

Отже, судом встановлено, що позивач
належно ставилася до виконання своїх
посадових обов`язків, покладених на неї
посадовою інструкцією від 25.05.2012 року.

Виходячи з вищезвикладеного суд також
враховує, що сам факт внесення подання
не є достатньою підставою для
притягнення працівника до
відповідальності, а відтак державний
службовець може бути підданий
дисциплінарному покаранню виключно у
випадку, якщо вказані у акті
прокурорського реагування порушення
чинного законодавства знайшли своє
підтвердження в ході відповідної
перевірки, проведеної уповноваженим
органом, та за умови дотримання порядку
притягнення до дисциплінарної
відповідальності, визначеного чинним
законодавством, в тому числі і строку
прийняття відповідного рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
до висновку, що оскаржуваний пункт
наказу від 04.03.2014 року за № 55 слід
визнати незаконним та скасувати, так як
факти, згадані в поданні та вказані як
підстава для прийняття оскаржуваного
рішення, повністю не відповідають
встановленим на підставі достовірних
доказів фактичним обставинам, які
мають значення для вирішення справи, та
при притягненні ОСОБА_1 до
дисциплінарної відповідальності
відповідачем допущені значні
порушення чинного законодавства.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
пункт 4 наказу директора
Івано-Франківського обласного центру
зайнятості Горбаля Г.М. від 04.03.2014 року
за № 55.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
Микитюк Р.В.

Постанова складена в повному обсязі
02.06.2014 року.