Справа № 106/287/13-а (2а/106/33/13)
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2014 року
м. Київ К/800/33213/13

Колегія Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого - судді: Олексієнка М.М.,

суддів: Ємельянової В.І.,

Рецебуринського
Ю.Й.,

здійснивши попередній розгляд справи
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Євпаторії Автономної Республіки
Крим (далі - УПФ) про визнання
протиправними дії за касаційною
скаргою УПФ на постанову
Євпаторійського міського суду
Автономної Республіки Крим від 12
лютого 2013 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 13 травня 2013
року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2013 року ОСОБА_2 звернулася в суд
з позовом, відповідно до якого просила
визнати протиправною відмову УПФ у
перерахунку їй щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
відповідно до частини третьої статті 138
Закону України від 7 липня 2010 року №2453-VI
«Про судоустрій і статус суддів» (далі -
Закон №2453-VI) та зобов'язати здійснити
такий перерахунок і виплату цього
утримання у розмірі 86% грошової
винагороди працюючого на відповідній
посаді судді на підставі довідки
територіального управління Державної
судової адміністрації в Автономній
Республіці Крим від 02.02.2012 року,
починаючи з 11 липня 2012 року з
урахуванням різниці, яка була
виплачена, з подальшим перерахунком
грошового утримання при підвищенні
винагороди працюючим суддям.

Посилалась на незаконність дій
відповідача щодо відмови в перерахунку
їй довічного грошового утримання з
11.07.2012 року та обмеження максимального
розміру його виплати.

Постановою Євпаторійського міського
суду Автономної Республіки Крим від 12
лютого 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 13 травня 2013 року, позовні вимоги
задоволено частково. Визнано
протиправними дії УПФ щодо відмови в
проведенні перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці ОСОБА_2 Зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок
зазначених виплат відповідно до
частини третьої статті 138 Закону №2453-VI
у розмірі 86% грошової винагороди судді,
який працює на відповідній посаді, на
підставі довідки Територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Автономній
Республіці Крим від 2 лютого 2012 року з
урахуванням різниці що була виплачена.
У решті в задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі представник УПФ, з
посиланням на порушення норм
матеріального та процесуального права,
допущені судами, просить попередні
рішення скасувати і ухвалити нове про
відмову в задоволенні позову. Вказує на
те, що Законом України від 8 липня 2011
року №3668-VI «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» (далі -
Закон №3668-VI) частина п'ята статті 138
Закону №2453-VI викладена в новій
редакції, відповідно до якої
максимальний розмір щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці не може перевищувати десяти
прожиткових мінімумів, установлених
для осіб, які втратили працездатність.
За правилами зазначеного закону
перерахунок довічного грошового
утримання можливий лише суддям
Конституційного Суду України

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), колегія суддів
приходить до висновку про відмову в
задоволенні касаційної скарги з
урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій
установлено, що наказом від 19.11.1999 року
ОСОБА_2 звільнена з посади судді
Красногвардійського районного суду
Автономної Республіки Крим у
відставку. У січні 2013 році вона
звернулися до УПФ про перерахунок
щомісячного грошового утримання, у
зв'язку із збільшенням суддівської
винагороди, проте рішенням від 02.01.2013
року в задоволенні її вимоги
відмовлено, тому позивачка звернулася
до суду.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, виходив з
обґрунтованості вимог в частині
необхідності перерахунку довічного
грошового утримання судді у відставці
з 11 липня 2012 року, у зв'язку із зміною
грошової винагороди судді, який працює
на відповідній посаді.

Висновок судів відповідає нормам
матеріального права та є
обґрунтованим.

Відповідно до частини третьої статті 138
Закону №2453-VI щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Позивачка при звільненні у відставку
мали право на 86% щомісячного довічного
грошового утримання.

Законом №3668-VI, який набрав чинності з 1
жовтня 2011 року, частини третю та п`яту
статті 138 Закону №2453-VI викладено в
новій редакції, згідно з якої щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді, з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді (частина третя
статті 138 Закону).

Максимальний розмір щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткової пенсії, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною, індексації та
інших доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність (частина п'ята статті 138
Закону).

В силу частини першої статті 37, статті
37-1 Закону України «Про державну
службу» пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Уразі підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним
службовцям, а також у зв'язку із
набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Враховуючи те, що розмір щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці і розмір пенсії колишнього
державного службовця залежать від суми
грошового утримання діючого судді
(заробітної плати працюючого на
відповідній посаді державного
службовця), з якої було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, та виходячи з
принципу єдності статусу суддів, у разі
підвищення розміру грошового
утримання діючого судді має
здійснюватися перерахунок раніше
призначеного щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці.

Аналізуючи зазначені норми законів,
суд касаційної інстанції погоджується
з висновками судів попередніх
інстанцій, що розрахунок розміру
довічного грошового утримання
необхідно здійснювати із винагороди
судді, який працює на відповідній
посаді. Перерахунок довічного
грошового утримання проводиться у
випадку збільшення заробітної плати
судді, який працює на відповідній
посаді.

Посилання УПФ на статтю 138 Закону №2453-VI
в редакції Закону №3668-VI, як підставу
для обмеження максимального розміру
пенсії, не можуть вважатись
обґрунтованими, оскільки позивачці
пенсія призначена ще у 1999 році, без
урахування змін, внесених Законом
України від 08.07.2011 року №3668-VI «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи».

Наведені обставини та норми
матеріального права правильно
враховані судами, які прийняли
обґрунтоване рішення про задоволення
позову.

З урахуванням наведеного, керуючись
статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Євпаторії
Автономної Республіки Крим відхилити,
а постанову Євпаторійського міського
суду Автономної Республіки Крим від 12
лютого 2013 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 13 травня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає, проте може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строки та в порядку,
встановленими статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді:
М.М. Олексієнко

В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський