Справа № 807/1633/14
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2014 року м. Ужгород№ 807/1633/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.

при секретарі Лумей В.Г.,

за участю:

позивача: Закарпатське обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів, представник - Кіш А.С.,

відповідача: Фізична особа-підприємець
ОСОБА_2, представник - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Закарпатського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 про стягнення
адміністративно-господарської
санкції, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС
України 21 травня 2014 року було
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
постанови виготовлено та підписано 25
травня 2014 року.

До Закарпатського окружного
адміністративного суду звернулося з
позовною завою Закарпатське обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, якою просить,
стягнути адміністративно-господарські
санкції та пеню у розмірі 15744,74 грн.

Позовні вимоги мотивовані наступним.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» № 875-ХІІ для
підприємств, установ і організацій
встановлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі 4 відсотків середньооблікової
чисельності штатних працівників
облікового складу за рік, а якщо працює
від 8 до 25 осіб - у кількості одного
робочого місця. Відповідно до звіту про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів за 2013 рік відповідач не
виконав вимогу Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» щодо нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів. У зв'язку з цим до
відповідача застосовано
адміністративно-господарську санкцію
у розмірі середньої річної заробітної
плати на підприємстві за кожне робоче
місце, призначене для працевлаштування
інваліда і не зайняте інвалідом. Однак,
відповідач в строк встановлений
законом не сплатив
адміністративно-господарські санкції,
у зв'язку з чим йому було нараховано
пеню.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги повністю
підтримав з мотивів, що наведені в
позовній заяві. Додатково пояснив, що
виконанням нормативу робочих місць у
кількості, що визначена ст. 19 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»,
вважається працевлаштування
підприємством, установою, організацією
інвалідів, для яких це місце роботи є
основним. Підстав звільнення від
виконання обов'язку Закон не містить.

Представник відповідача надав суду
письмові заперечення на позовну заяву,
відповідно до яких позовні вимоги
заперечив повністю та просив суд
відмовити у задоволенні позовної заяви
з мотивів, що наведені у письмових
запереченнях.

З'ясувавши всі обставини у справі
та перевіривши їх належними та
допустимими доказами суд дійшов
висновку, що у задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити з огляду на наступне.

Судом було встановлено, що 12 лютого 2014
року відповідачем було подано до
Закарпатського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
звіт форми 10-ПІ про зайнятість і
працевлаштування інвалідів за 2013 рік
(а.с.7 на звороті).

Відповідно до рядка 01 звіту
"середньооблікова кількість штатних
працівників становить 16 чоловік", до
рядка 03 звіту "кількість інвалідів -
штатних працівників, які повинні
працювати на робочих місцях, створених
відповідно до вимог статті 19 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»
становить 1 особу", а у рядку 02 звіту
"середньооблікова кількість штатних
працівників, яким відповідно до
чинного законодавства встановлена
інвалідність" - відсутня будь - яка
цифра.

На підставі вищенаведеного позивачем
був зроблений висновок, що за
непрацевлаштування інвалідів у
необхідній кількості, а отже
невиконання нормативу відповідач
повинен був сплати в дохід державного
бюджету 15646,25 грн. з розрахунку того, що
середньорічна заробітня плата
штатного працівника в 2013р. становила
15646,25 грн. Крім того відповідач повинен
був самостійно, в строк до 15 квітня
розрахувати та сплатити зазначені вище
адміністративно-господарські санкції.

У відповідності до статті 19 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» для
підприємств, установ, організацій
установлюється норматив робочих місць
для забезпечення працевлаштування
інвалідів в розмірі 4%
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб - в кількості
одного робочого місця.

Ч. 1 ст. 20 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» встановлено, що підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, які
використовують найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

В судовому засіданні було з'ясовано, що
з метою виконання нормативу по
працевлаштуванню інвалідів на
підприємстві було працевлаштовано
ОСОБА_4 на посаді «охоронця», якому було
довічно встановлено інвалідність ІІІ
групи, що підтверджується посвідченням
серії НОМЕР_1. Вказана особа працює у
ФОП ОСОБА_2 з 2010 року по сьогоднішній
день, що підтверджується наявними в
матеріалах справи доказами (а.с.16-32), а
саме:

- трудовий договір від 10 січня 2011 року;

- копія трудової книжки НОМЕР_2;

- копія посвідчення НОМЕР_1;

- наказ № 17 від 10.01.201 року;

- копія довідки про інвалідність № 0288447;

- відомості про виплату грошей за 2013
рік.

Відповідачем було вказано на те, що при
заповнені та подачі звіту про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів за 2013 рік, головним
бухгалтером була допущена технічна
помилка, а саме в 02 рядку звіту
"середньооблікова кількість штатних
працівників, яким відповідно до
чинного законодавства встановлена
інвалідність" не зазначено жодної
цифри, хоча по факту працевлаштована
одна особа, якій встановлена
інвалідність, а тому повинна бути
зазначена цифра 1. (а.с.7 на звороті).

Ч.1 ст. 69 КАС України передбачено, що
доказами в адміністративному
судочинстві є будь - які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обгрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі та інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладені обставини та
враховуючи приписи ч.2 ст.71 КАС України,
в силу яких в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову відповідач
належними та допустимими доказами
довів у суді виконання ним нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, а за таких обставин позовні
вимоги не підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 11, 70, 71, 160-163 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Закарпатського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про
стягнення
адміністративно-господарської санкції
у розмірі 15646,25 грн. та 98,49 грн. пені за
невиконання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів -
відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України, та може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, встановлені ст.186 КАС України.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України -
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови (копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції).

СуддяП.П. Микуляк