Справа № 810/5325/13-а
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/5325/13-а( у 3-х томах)
Головуючий у 1-й інстанції: Волков А.С.
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

21 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 30
жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агросоюз
Земля» до Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області про
визнання протиправним та скасування
податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 30 жовтня 2013
року позов задоволено, визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області: від 29.01.2013 № , згідно з
яким Товариству з обмеженою
відповідальністю "Агросоюз Земля"
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем "Податок на додану вартість
по вітчизняних товарах (роботах,
послугах)" у загальній сумі 281250,00 грн., з
яких: 187500,00 грн. - за основним платежем;
93750,00 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафом); від 29.01.2013 № ,
згідно з яким Товариству з обмеженою
відповідальністю "Агросоюз Земля"
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем "Податок на прибуток
приватних підприємств" у загальній
сумі 269147,00 грн., з яких: 269147,00 грн. - за
основним платежем; 0,00 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафом); від 29.01.2013 № , згідно з
яким Товариству з обмеженою
відповідальністю "Агросоюз Земля"
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість за
серпень 2011 року в розмірі 46541,00 грн.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
до Київського апеляційного
адміністративного суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалене у
справі судове рішення скасувати та
постановити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

У судове засідання сторони не
з'явилися, причини неявки сторін суду
невідомі, про розгляд справи були
повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь в справі,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, відповідно до ч.1
ст.41 КАС України, не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши за матеріалами справи
наведені у апеляційній скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
в грудні 2012 року посадовими особами
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
позивача з питань дотримання вимог
податкового законодавства при
взаємовідносинах з Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Яромир-Агро", Товариством з обмеженою
відповідальністю "ТД "Протеїн-Продакшн"
та Дочірнім підприємством закритого
акціонерного товариства Теувес
Холдінг "Тегра Україна ЛТД" за серпень
2011 року (акт перевірки від 20.12.2012 №
506/22-2/37360411).

За результатами перевірки Державною
податковою інспекцією у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області прийнято три податкових
повідомлення-рішення, а саме:

від 29.01.2013 № , згідно з яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем "Податок на
додану вартість по вітчизняних товарах
(роботах, послугах)" у загальній сумі
281250,00 грн., з яких: 187500,00 грн. - за
основним платежем; 93750,00 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафом);

від 29.01.2013 № , згідно з яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем "Податок на
прибуток приватних підприємств" у
загальній сумі 269147,00 грн., з яких: 269147,00
грн. - за основним платежем; 0,00 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафом);

від 29.01.2013 № , згідно з яким
позивачу зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість за серпень 2011 року в розмірі
46541,00 грн.

Не погоджуючись із вказаними рішення
позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
наступних мотивів, з чим погоджується
колегія суддів.

Відповідно до п. 198.1 ст.198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає зокрема у
разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше; дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Відповідно до п.201.1 ст. 201 ПК України
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою податкову
накладну, у якій зазначаються в окремих
рядках такі обов'язкові реквізити: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання без
урахування податку; ж) ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; и) вид цивільно-правового
договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Крім того, до складу валових витрат, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування відповідно до пункту 138.1
статті 138 Податкового кодексу України,
входять: витрати від операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, 138.11 цієї статті:
інші витрати, визначені згідно з
пунктами 138.5, 138.10 -138.12 цієї статті,
пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього
Кодексу; крім витрат, визначених у
пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139
цього Кодексу.

При цьому, згідно з підпунктом 138.2
статті 138 Податкового кодексу України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом 2
цього Кодексу.

Законом України "Про бухгалтерський
обік та фінансову звітність в Україні"
передбачено, що підставою для
бухгалтерського обліку (який основою
будь-якого іншого обліку)
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.

Таким чином, для підтвердження
включення витрат на оплату виконаних
робіт до складу валових витрат
підприємства, а також для
підтвердження включення сум
сплаченого податку на додану вартість
у складі ціни за виконані роботи до
складу податкового кредиту, необхідні
первинні документи (платіжні
доручення, податкові накладні, акти
виконаних робіт тощо), оформлені
відповідно до вимог Закону України "Про
бухгалтерській облік та фінансову
звітність в Україні".

Відповідно до ст.1 зазначеного закону,
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ст.9 Закону України "Про
бухгалтерській облік та фінансову
звітність в Україні", підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

З матеріалів справи вбачається, що у
березні 2011 року між позивачем
(покупець) і Товариством з обмеженою
відповідальністю "Протеїн-Продакшн"
(постачальник) укладено договір
поставки від 01.03.2011 № 1/03А3, згідно з яким
постачальник зобов'язувався здійснити
поставку товару (шроту соєвого) умовах
EXW - м. Кіровоград, с. Новий, вул. Литейна,
буд. 10 (термін Інкотермс EXW (англ. Ex Works),
або Франко завод (…назва місця),
означає, що продавець вважається таким,
що виконав свої зобов'язання з
постачання, коли він надасть товар у
розпорядження покупця на своєму
підприємстві чи в іншому названому
місці (наприклад: на заводі, фабриці,
складі тощо). Продавець не відповідає
за навантаження товару на транспортний
засіб, а також за митне очищення товару
для експорту).

На виконання вказаного договору
постачальник здійснив поставу 3-х
партій товару (штору соєвого) на
загальну суму 546412,00 грн., у тому числі
ПДВ - 176166,00 грн.

Факт поставки товару підтверджується
дослідженими у судовому засіданні
копіями видаткових накладних,
складених уповноваженими
представниками постачальника та
позивача (т. 2, а.с. 110-112), довіреностей на
отримання товарно-матеріальних
цінностей (т. 2, а.с. 113-115),
товарно-транспортних накладних (т. 2,
а.с. 116-118), а також оборотно-сальдовою
відомістю по субрахунку 281 "Товари на
складі", за яким відповідно до Плану
рахунків бухгалтерського обліку
ведеться облік руху та наявності
товарних запасів, що знаходяться на
оптових та розподільчих базах, складах,
овочесховищах, морозильниках тощо.

Оплата товару здійснювалась позивачем
безготівковим шляхом на підставі
рахунків-фактур. В оплату за
поставлений товар позивач перерахував
на рахунок Товариства з обмеженою
відповідальністю "Протеїн-Продакшн"
кошти в загальній сумі 546412,00 грн., у тому
числі ПДВ - 176166,00 грн., факт
перерахування коштів підтверджується
дослідженими у судовому засіданні
копіями платіжних доручень, що
містяться у матеріалах справи.

Кошти, сплачені Товариству з обмеженою
відповідальністю "Протеїн-Продакшн",
позивач відніс до складу валових
витрат та відобразив у податковій
декларації з податку на прибуток за 9
місяців 2011 року.

На підтвердження розрахунків між
сторонами та сплати сум податку на
додану вартість у складі ціни товару за
вказаними господарськими операціями
позивач отримав від Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Протеїн-Продакшн" три податкових
накладних на загальну суму 546412,00 грн., у
тому числі ПДВ - 176166,00 грн. (т. 2, а.с. 119-121).
Вказану суму податку на додану
вартість позивач включив до складу
податкового кредиту за серпень 2011 року,
відобразив у податковій декларації з
податку на додану вартість за цей
податковий (звітний) період та реєстрі
отриманих податкових накладних.

Позивач також надав суду документи, що
підтверджують подальшу реалізацію
товарів, придбаних у Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Протеїн-Продакшн", на користь іншого
суб'єкта господарської діяльності -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "НВП "Глобинський
свинокомплекс".

Крім того, встановлено, що у липні 2011
року між позивачем (покупець) і
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Яромир-Агро"
(продавець) укладено договори
купівлі-продажу від 29.07.2011 № 1127/3 та від
02.08.2011 № 1132/3, згідно з якими продавець
зобов'язувався поставити і передати у
власність позивача товар (ячмінь ДСТУ
3767-98). Поставка товару здійснювалась
партіями на умовах EXW - Полтавська
область, Гребінківський район, с.
Короваї, склад ТОВ "Яромир-Агро". Разом
на виконання вказаних договорів
продавець здійснив поставку шести
партій товару на загальну суму 462000,00
грн., у тому числі ПДВ - 77000,00 грн.

Факт поставки товару підтверджується
дослідженими у судовому засіданні
копіями видаткових накладних,
складених уповноваженими
представниками постачальника та
позивача (т. 2, а.с. 126-131), довіреностей на
отримання товарно-матеріальних
цінностей (т. 2, а.с. 132),
товарно-транспортних накладних (т. 2,
а.с. 133-136), а також оборотно-сальдовою
відомістю по субрахунку 281 "Товари на
складі".

Оплата товару здійснювалась позивачем
безготівковим шляхом на підставі
рахунків-фактур. В оплату за
поставлений товар позивач перерахував
на рахунок Товариства з обмеженою
відповідальністю "Яромир-Агро" кошти в
загальній сумі 462000,00 грн., у тому числі
ПДВ - 77000,00 грн., факт перерахування
коштів підтверджується дослідженими у
судовому засіданні копіями платіжних
доручень, що містяться у матеріалах
справи.

Кошти, сплачені Товариству з обмеженою
відповідальністю "Яромир-Агро", позивач
відніс до складу валових витрат та
відобразив у податковій декларації з
податку на прибуток підприємств за 9
місяців 2011 року.

На підтвердження розрахунків між
сторонами та сплати сум податку на
додану вартість у складі ціни товару за
вказаними господарськими операціями
позивач отримав від Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Яромир-Агро" три податкових накладних
на загальну суму 462000,00 грн., у тому числі
ПДВ - 77000,00 грн. (т. 2, а.с. 137-139). Вказану
суму податку на додану вартість
позивач включив до складу податкового
кредиту за серпень 2011 року, відобразив
у податковій декларації з податку на
додану вартість за вказаний податковий
(звітний) період та реєстрі отриманих
податкових накладних.

Позивач також надав суду документи, що
підтверджують подальшу реалізацію
товарів, придбаних у Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Яромир-Агро", на користь іншого
суб'єкта господарської діяльності -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нобл Ресорсіз
Україна".

Також встановлено, що у серпні 2011 року
між позивачем (покупець) і Дочірнім
підприємством закритого акціонерного
товариства Теувес Холдінг "Тегра
Україна ЛТД" укладено три договори
поставки від 15.08.2011 № 20-20-11-0117, від 18.08.2011
№ 20-20-11-0125, від 23.08.2011 № 20-20-11-0127, згідно з
якими продавець зобов'язувався
поставити і передати у власність
позивача товар (макуху соєву). Поставка
товару здійснювалась партіями на
умовах FCA - Гайсинська філія "Тегра
Україна ЛТД" Вінницька область, м.
Гайсин, вул.. Станційна, 6 (термін
Інкотермс FCA, англ. free carrier, або
Франко-перевізник (із зазначенням
пункту) застосовується до поставок при
перевезенні вантажів будь-яким видом
транспорту, означає, що продавець
зобов'язаний передати товар
перевізникові або іншій особі,
вказаній покупцем, наприклад,
експедитору. Передача товару
відбувається в зазначений день або
період часу в зазначеному пункті. Якщо
покупець не назвав такого пункту,
продавець вибирає його сам. Договір
перевезення відповідно до розглянутої
умови має укласти покупець за власний
рахунок).

На виконання вказаного договору
постачальник здійснив поставу
чотирьох партій товару (макухи соєвої)
на загальну суму 420000,00 грн., у тому числі
ПДВ - 70000,00 грн.

Факт поставки товару підтверджується
дослідженими у судовому засіданні
копіями видаткових накладних,
складених уповноваженими
представниками продавця та позивача (т.
2, а.с. 90-93), довіреностей на отримання
товарно-матеріальних цінностей (т. 2,
а.с. 94-96), товарно-транспортних
накладних (т. 2, а.с. 97-99), а також
оборотно-сальдовою відомістю по
субрахунку 281 "Товари на складі".

Оплата товару здійснювалась позивачем
безготівковим шляхом на підставі
рахунків-фактур. В оплату за
поставлений товар позивач перерахував
на рахунок Дочірнього підприємства
Закритого акціонерного товариства
Теувес Холдінг "Тегра Україна ЛТД"
кошти в загальній сумі 420000,00 грн., у тому
числі ПДВ - 70000,00 грн., факт
перерахування коштів підтверджується
дослідженими у судовому засіданні
копіями платіжних доручень, що
містяться у матеріалах справи.

Кошти, сплачені Дочірньому
підприємству Закритого акціонерного
товариства Теувес Холдінг "Тегра
Україна ЛТД", позивач відніс до складу
валових витрат та відобразив у
податкових деклараціях з податку на
прибуток підприємств за 9 місяців 2011
року.

На підтвердження розрахунків між
сторонами та сплати сум податку на
додану вартість у складі ціни товару за
вказаними господарськими операціями
позивач отримав від Дочірнього
підприємства Закритого акціонерного
товариства Теувес Холдінг "Тегра
Україна ЛТД" чотири податкових
накладних на загальну суму 420000,00 грн., у
тому числі ПДВ - 70000,00 грн. (т. 2, а.с. 100-103).
Вказану суму податку на додану
вартість позивач включив до складу
податкового кредиту за серпень 2011 року,
відобразив у податковій декларації з
податку на додану вартість за вказаний
податковий (звітний) період та реєстрі
отриманих податкових накладних.

Позивач також надав суду документи, що
підтверджують подальшу реалізацію
товарів, придбаних у Дочірнього
підприємства закритого акціонерного
товариства Теувес Холдінг "Тегра
Україна ЛТД", на користь іншого суб'єкта
господарської діяльності - Товариства
з обмеженою відповідальністю "Агровет
Атлантік".

На підтвердження факту реальності усіх
перелічених господарських операцій
представник позивача надав суду копії
первинних документів, що підтверджують
факти подальшої реалізації придбаного
у вказаних контрагентів товару
(накладні на відпуск, видаткові
накладні тощо).

Крім того, позивач представив суду
копії документів, що підтверджуються
наявність у нього
адміністративно-господарських
можливостей для виконання зобов'язань
за вказаними договорами (договір про
надання послуг (приймання, сушка,
очистка, зберігання та відвантаження
зернових та олійних культур), інших
основних фондів, відомості про залишки
товарних запасів тощо).

Також, судом було встановлено, що на
момент укладення та виконання вказаних
господарських договорів підприємства
мали належну правоздатність та
дієздатність, були зареєстровані як
платники податків.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано встановив, що зазначені
первинні документи та викладені
обставини справи свідчать про
реальність здійснення господарських
операцій позивача із ТОВ
"Протеїн-Продакшн", ТОВ "Яромир-Агро" та
ДП ЗАТ Теувес Холдінг "Тегра Україна
ЛТД".

З огляду на встановлене, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції про протиправність
прийнятих відповідачем податкових
повідомлень-рішень.

Враховуючи наведене, підстав для
задоволення апеляційної скарги судова
колегія не вбачає.

Отже, судова колегія визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи відповідні
правові норми та встановлені
обставини, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про застосування
статті 200 КАС України.

Керуючись статтями 195, 196, 200, 205, 206 КАС
України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 30 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя
Гром Л.М.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.