Справа № 2-а-706/11/1509
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

23 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-706/11/1509

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Погорєлов І.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді Димерлія
О.О.

суддів: Єщенка О.В.,
Романішина В.Л.

розглянув у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Іванівському районі Одеської області
на постанову Іванівського районного
суду Одеської області від 01 липня 2011
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Іванівському районі Одеської області
про визнання неправомірними дій та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Управління пенсійного фонду в
Іванівському районі Одеської області
подало апеляційну скаргу на постанову
Іванівського районного суду від 16
вересня 2011 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Іванівському районі Одеської
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії.

Іванівським районним судом Одеської
області 01 липня 2011 року прийнято
постанову про часткове задоволення
адміністративного позову, зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Іванівському районі Одеської області
провести перерахунок та виплату пенсії
як інваліду ІІ групи, у розмірі не нижче
восьми мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
встановленому Законом України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з
урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», з 23 листопада 2010
року.

Іванівським районним судом Одеської
області 16 вересня 2011 року прийнято
додаткову постанову про зобов'язання
призначити ОСОБА_2 пенсію по
інвалідності в розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію за шкоду, заподіну
здоров'ю, у розмірі 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
встановленому Законом України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з
урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»,

Не погоджуючись з постановою
Іванівського районного суду Одеської
області від 01 липня 2011 року, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржену постанову та
винести нову, якою позов залишити без
задоволення.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального та процесуального права.

Письмових заперечень на апеляційну
скаргу позивачем не надано.

Ухвалюючи постанову про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції встановив, що позивач за
статусом є постраждалим внаслідок
аварії на ЧАЕС, віднесений до
потерпілих І категорії, інвалідом ІІ
групи, що підтверджено відповідними
посвідченнями.

Справа розглянута в порядку письмового
провадження відповідно до п.1 ч.1 ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційних скарг,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
апеляційний суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Апеляційний суд погоджується з тим, що
позивач має право на нарахування та
виплату основної пенсії як інваліду
другої групи та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах,
визначених Законом України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 1, які є
інвалідами II групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в усіх
випадках розмір пенсій для інвалідів II
групи, щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 8 мінімальних пенсій за
віком.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про те, позивач
має право на призначення пенсії в
розмірі, не нижчому 8 мінімальних
пенсій за віком, та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Апеляційний суд погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачеві
застосуванню підлягають частина перша
статті 50 та частина четверта статті 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не Постанова КМУ, яка
істотно звужує обсяг встановлених
законом прав.

Зі змісту статей 50 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» випливає,
що під час визначення розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

Апеляційний суд не погоджується з
доводами апеляційної скарги щодо
застосування ч. 3 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та вважає
правильними висновки суду першої
інстанції про те, що за чинним
законодавством розмір мінімальної
пенсії за віком визначається за
правилами, передбаченими частиною
першою статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», оскільки іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Разом з тим, положення статей 50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», згідно з якими позивач має
право на отримання державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, не містять обмежень щодо
строку, протягом якого пенсіонер має
право на їх виплату.

Отже, законом не встановлюється а ні
строковість, а ні обмеження у часі цих
видів виплат. З самого визначення
поняття пенсії випливає, що ці виплати
здійснюються на постійній основі, один
раз на місяць протягом невизначеного
періоду часу. Цей вид виплат не є
строковим, а тому не може бути
призначений на якийсь строк. В цьому
випадку визначається лише дата, з якої
особа має право на отримання пенсії (чи
її перерахунок). Кінцевий термін, або
строк, на який призначається пенсія не
може встановлюватись, оскільки це
суперечить самому визначенню та суті
пенсії.

Враховуючи викладене, виплату пенсії
позивачу не може бути обмежено
будь-яким кінцевим терміном або
строком, оскільки це б обмежувало право
позивача на отримання державної пенсії
та щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна
виплачуватись постійно, один раз на
місяць протягом невизначеного часу та
без встановлення будь-якого терміну
або строку виплати пенсії.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
необхідність перерахунку пенсії
ОСОБА_1 та виплати пенсію з урахуванням
фактично здійснених виплат у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком, по 2 групі
інвалідності, відповідно ч.4 ст.54, ч.3
ст.67, Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 23 листопада 2010 року.

На підставі викладеного колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, суд апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 200 КАС України,
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Іванівському районі Одеської області -
залишити без задоволення.

Постанову Іванівського районного суду
Одеської області від 01 липня 2011 року -
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
негайно після її підписання та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України на
протязі двадцяти днів з часу отримання
сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: