Справа № 806/1980/14
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року
Житомир справа № 806/1980/14

категорія 8.2.3

Суддя Житомирського окружного
адміністративного суду Лавренчук
О.В.,розглянувши у порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом Житомирської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області до ОСОБА_1 про
стягнення 542,44 грн.,

встановив:

Житомирська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області (далі - Житомирська ОДПІ)
звернулась до суду з позовом, в якому
просить стягнути з ОСОБА_1 542,44 грн.
заборгованості з податку на доходи
фізичних осіб.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що ОСОБА_1, як
платник податків має заборгованість
перед бюджетом зі сплати податку на
доходи фізичних осіб. Оскільки
відповідач у добровільному порядку
суму заборгованості не сплатив,
позивач просить стягнути з відповідача
спірну суму.

Ухвалою Житомирського окружного
адміністративного суду від 29 квітня 2014
року відкрито скорочено провадження у
справі.

Ухвала про відкриття скороченого
провадження, яка направлялася
відповідачу повернулася до суду з
відміткою поштового підприємства:
"причина повернення - за даною адресою
не знаходиться" .

Відповідно до ч.4 ст.33 КАС України, у
разі неподання особами, які беруть
участь у справі, інформації щодо їх
поштової адреси судовий виклик або
судове повідомлення надсилається:
фізичним особам - підприємцям - за
адресою місцезнаходження (місце
проживання), що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців. У разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі за такою адресою вважається, що
судовий виклик або судове повідомлення
вручене їм належним чином.

Розгляд справи проведено в порядку
скороченого провадження у
відповідності із ст. 183-2 КАС України без
проведення судового засідання та
виклику осіб які беруть участь у
справі.

Суддя за результатами розгляду
справи у порядку скороченого
провадження, оцінивши повідомлені
позивачем обставини вважає їх
достатніми для прийняття рішення з
огляду на наступне.

Суддя, дослідивши письмові докази,
наявні в матеріалах справи, вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 02.02.1998 року взято на податковий
облік у Житомирській ОДПІ.

Судом встановлено, що станом на 25.12.2013
року відповідач має податковий борг зі
сплати податку з доходів фізичних осіб
у сумі 542,44 грн (а.с. 6). Факт існування
зазначеної заборгованості визнається
відповідачем, що підтверджується
податковою декларацією про майновий
стан і доходи за 2012 рік та розрахунком
податкових зобов'язань з податку на
доходи фізичних осіб (а.с. 16-18).

Сума заборгованості відповідачем у
добровільному порядку сплачена не
була.

Відповідно до підпункту 49.18.4 пункту
49.18 статті 49 Податкового кодексу
України податкові декларації, крім
випадків, передбачених цим Кодексом,
подаються за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб - до 1
травня року, що настає за звітним, крім
випадків, передбачених розділом IV
цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідачем
було подано податкову декларацію про
майновий стан і доходи за 2012 рік,
вхідний № від 30 квітня 2013 року, та
розрахунок податкових зобов'язань з
податку на доходи з фізичних осіб
згідно пп. "є" п. 176.1 ст. 176 розділу IV
Податкового кодексу України.

Розмір та суму податку було
самостійно визначено відповідачем та
відображено у декларації та у
розрахунку податкових зобов'язань з
податку на доходи фізичних осіб.

Згідно з пунктом 54.1. статті 54
Податкового кодексу України,
встановлено, що крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Положеннями підпункту 56.11 статті 56
Податкового кодексу України визначено,
що не підлягає оскарженню податкове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків.

Відповідно до пункту 179.7 статті 179
Податкового кодексу України фізична
особа зобов'язана самостійно до 1
серпня року, що настає за звітним,
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену в поданій нею
податковій декларації. Сума податкових
зобов'язань, донарахована контролюючим
органом, сплачується до відповідного
бюджету у строки, встановлені цим
Кодексом.

Відповідачем суму податкового
зобов'язання у строки визначені
пунктом 179.7 статті 179 Податкового
кодексу України сплачено не було.

Пунктом 59.1. статті 59 Податкового
кодексу України визначено, що у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.4 статті 59
Податкового кодексу України податкова
вимога надсилається (вручається) також
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Житомирською ОДПІ, відповідно до
положень статті 59 Податкового кодексу
України, на адресу ОСОБА_1 надсилалася
податкова вимога форми "Ф" від 04 вересня
2013 року № 10428-17 на суму 542,44 грн (а.с.
15).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту
14.1 статті 14 Податкового кодексу
України встановлено, що податковий
борг - це сума грошового зобов'язання,
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до підпункту 20.1.35. пункту
20.1 статті 20 Податкового кодексу
України контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення з
дебіторів платника податків, який має
податковий борг, сум дебіторської
заборгованості, строк погашення якої
настав та право вимоги якої переведено
на контролюючий орган, у рахунок
погашення податкового боргу такого
платника податків.

На час розгляду справи суми
податкового боргу у добровільному
порядку відповідачем не погашені. За
таких обставин позов підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статями 71, 86, 94, 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_2 )
податкову заборгованість по податку на
доходи фізичних осіб у розмірі 542,44 грн.
за рахунок активів, що перебувають у
власності боржника.

Постанова суду, прийнята в
порядку скороченого провадження,
виконується негайно, та крім випадків
її оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Постанова суду першої інстанції,
якщо інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
О.В.
Лавренчук