Справа № 2604/20627/12
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Гончарук В.П.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

26 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Твердохліб В.А.,

суддів
Троян
Н.М., Костюк Л.О.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Дніпровського районного
суду м.Києва від 14 листопада 2012 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
праці та соціального захисту населення
Дніпровської районної в м.Києві
державної адміністрації, Головного
управління праці та соціального
захисту населення м.Києва, Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних витрат про
визнання дій протиправними,
зобов»язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернулася до
суду з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Дніпровської районної в м.Києві
державної адміністрації, Головного
управління праці та соціального
захисту населення м.Києва, Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних витрат про
визнання протиправними дій щодо
відмови у здійсненні перерахунку та
виплаті допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку з
листопада 2011 року.

Постановою Дніпровського районного
суду м.Києва від 14 листопада 2012 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду, Позивач подала
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати вказане судове рішення та
прийняти нове про задоволення позовних
вимог.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивач є матір'ю дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з яким вона разом проживає
та якого фактично доглядає, внаслідок
чого має право отримувати допомогу по
догляду за дітьми до досягнення ними
трирічного віку у розмірі,
встановленому ст.15 Закону України «Про
державну допомогу сім»ям з дітьми».

Допомога при народженні дитини та по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2001 року №1751 (із змінами та
доповненнями) затверджено Порядок
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми, в якому
пунктом 22 передбачено, що відповідно до
ст.15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку виплачується у
розмірі, що дорівнює різниці між: з 1
січня 2008 р. - 50 відсотками, з 1 січня 2009 р.
- 75 відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менш як
130 гривень (аналогічна правова позиція
викладена зокрема в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від 18
січня 2012 року у справі за № К/9991/73630/11).

Крім того, вказаним Порядком
передбачено, що для призначення
допомоги у розмірі, що перевищує
мінімальний, подається в
установленому порядку довідка про
склад сім'ї та декларація про доходи
та майновий стан (заповнюється на
підставі довідок про доходи кожного
члена сім'ї).

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо відсутності правових
підстав для задоволення позовних
вимог, адже виплата державної
соціальної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, прямо передбачено наведеною
постановою Уряду.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку, що судом
першої інстанції при розгляді справи
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
постановлено з додержанням норм
матеріального та
процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається, а тому апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції слід
залишити без змін.

Керуючись ст.ст.183-2, 198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
залишити без задоволення, а постанову
Дніпровського районного суду м.Києва
від 14 листопада 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту прийняття та є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді
Троян Н.М.

Костюк Л.О.

.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді:
Троян Н.М.

Костюк Л.О.