Справа № 2а-43/09
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2014 рокусправа № 2а-43/09

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

без представників сторін;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційні скарги Управління праці та
соціального захисту населення
Жовтневої районної адміністрації
Запорізької міської ради та ОСОБА_2

на постанову Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 25 лютого 2009 р. у справі
№ 2а-43/09

за позовом ОСОБА_2

до Управління праці та соціального
захисту населення Жовтневої районної
адміністрації Запорізької міської
ради

про перерахунок та стягнення допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

"11" листопада 2008 р. ОСОБА_2 звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Жовтневої районної
адміністрації Запорізької міської
ради в якому, з урахуванням уточнень
позовних вимог від 17.11.2008 року, від
27.11.2008 року та від 16.01.2009 року, просила:

- визнати протиправною бездіяльність
відповідача;

- стягнути з відповідача недоплачену
грошову допомогу при народженні дитини
в розмірі 946,80 грн.;

- стягнути з відповідача недоплачену
щомісячну грошову допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі 10 614,09 грн.;

- стягнути з відповідача недоплачену
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
грудень 2008 року в розмірі 524,90 грн.;

- стягнути з відповідача недоплачену
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
січень 2009 року в розмірі 524,90 грн.;

- зобов'язати відповідача проводити
щомісячні виплати допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, починаючи з лютого 2009
року по 21.10.2009 року, або до часу
припинення виплату цієї допомоги, якщо
це станеться до досягнення трьохріччя
дитини, в розмірі не менше прожиткового
мінімуму для працездатних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
допомогу при народженні дитини та
допомогу по догляду за дитиною
відповідач нараховував та сплачував в
розмірі значно меншому ніж визначено
законом, що є порушенням прав позивача.

Постановою Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 25 лютого 2009 р. у справі
№ 2а-43/09 адміністративний позов ОСОБА_2
до Управління праці та соціального
захисту населення Жовтневої районної
адміністрації Запорізької міської
ради про перерахунок та стягнення
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку -
задоволено частково. Визнано
протиправною бездіяльність
відповідача. Зобов'язано відповідача з
09.07.2007 року по 31.12.2007 року здійснити
перерахунок і виплачувати ОСОБА_2
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трьох років відповідно
до ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності і
витратами зумовленими похованням» в
розмірі прожиткового мінімуму,
встановленого законом. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Постанову суду в частині задоволення
позовних вимог мотивовано посиланням
на рішення Конституційного Суду
України, яким визнано неконституційним
зупинення дії ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності і
витратами зумовленими похованням» на
2007 рік.

Щодо відмови в задоволенні решти
позовних вимог, рішення суду
обґрунтоване тим, що нарахування та
виплата допомоги по догляду за дитиною
по досягненню нею трьох років за 2008-2009
роки та допомоги при народженні дитини
правомірно здійснено відповідачем
згідно до чинного на той час
законодавства.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 28.05.2010 року частково задоволені
апеляційні скарги ОСОБА_2 та УПСЗН
Жовтневої районної адміністрації
запорізької міської ради, постанову
суду першої інстанції змінено та
викладено в наступній редакції:
Зобов'язано відповідача з 11.11.2007 року по
31.12.2007 року здійснити перерахунок і
виплачувати ОСОБА_2 допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею трьох
років відповідно до ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

Рішенням суду касаційної інстанції від
12.12.2013 року постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 28.05.2010 року
скасовано, справу направлено на новий
судовий розгляд судом апеляційної
інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи,
Управління праці та соціального
захисту населення Жовтневої районної
адміністрації Запорізької міської
ради не погодившись з постановою
Жовтневого районного суду м.Запоріжжя
від 25 лютого 2009 р. у справі № 2а-43/09,
звернулось до суду з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржувану
постанову та відмовити в задоволенні
позовних вимог в повному обсягу.
Зазначає, що при визначенні спірного
розміру допомоги суд не вірно визначив
норми Закону, який підлягає
застосуванню. Крім того, заявник
апеляційної скарги вказує на те, що
Управління є бюджетною організацією та
діє відповідно до чинного
законодавства, в межах видатків
наданих розпорядниками вищого рівня, а
тому виплата допомоги по догляду за
дитиною до трьох років в розмірі
визначеному постановою Кабінету
Міністрів України (розпорядником
вищого рівня) є правомірною та
обґрунтованою.

Не погодившись з судом рішення, до суду
з апеляційною скаргою звернулась
ОСОБА_2, яка вважає що судом не вірно
застосовані норми матеріального права
щодо протиправності нарахування
допомоги при народженні дитини.
Скаржник наполягає на тому, що рішенням
Конституційного суду України було
визнано неконституційними положення
нормативно-правових актів в частині
зупинення дії статті 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності і
витратами зумовленими похованням»
щодо визначення розміру допомоги при
народженні дитини та допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трьох років.

Сторони по справі про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились
представники сторін. Жодних клопотань,
повідомлень про причини неявки до суду
не надходило, підстави відсутності
представників сторін суду не
повідомлені.

З урахуванням наявних в справі
матеріалів, нез'явлення в судове
засідання представників сторін не
перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційних скарг, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційних
скарг, колегія суддів /вбачає підстави
для часткового задоволення
апеляційних скарг, внаслідок
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
ОСОБА_2 на час виникнення спірних
правовідносин, перебувала на обліку в
управлінні праці та соціального
захисту населення Жовтневої районної
адміністрації Запорізької міської
ради та з квітня 2007 року отримувала
допомогу по догляду за дитиною - ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В вересні 2008 позивач звернулась до
УПСЗН з вимогою перерахувати допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трьох років та виплачувати її надалі в
розмірі визначеному ст. 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності і витратами
зумовленими похованням» а саме, в
розмірі не менше розміру прожиткового
мінімуму, передбаченого для дітей
віком до 6 років.

Листом від 12.09.2008 року №01-11/3579
відповідач відмовив у здійсненні
перерахунку посилаючись на те, що
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» зупинено дію ст. 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності і
витратами зумовленими похованням» та
визначено розмір допомоги по догляду
за дитиною по досягненню нею трьох
років в розмірі як різниця між 50%
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатних осіб та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше
ніж 90 грн. для незастрахованих осіб та
не менше 23% прожиткового мінімуму
встановленого для працездатних осіб,
для застрахованих осіб. У 2008 році
розмір допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трьох років
визначений Законом України «Про
Державний бюджет на 2008 рік» в розмірі ,
що дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу, за попередні шість місяців,
але не менше ніж 130 грн. З огляду на те,
що допомога виплачується ОСОБА_2
відповідно до чинного законодавства,
підстави для здійснення перерахунку,
на думку відповідача, відсутні.

Не погодившись з такою позицією
відповідача ОСОБА_2 звернулась до суду.

Дослідивши обставини справи, колегія
суддів доходить наступних висновків.

Правові, організаційні та фінансові
основи загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян на випадок тимчасової втрати
працездатності, у зв'язку з вагітністю
та пологами, у разі смерті, а також
надання послуг із санаторно-курортного
лікування та оздоровлення
застрахованим особам та членам їх
сімей визначає Закон України "Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням " від 18.01.2001 року № 2240- III
(Закон №2240).

Статтею 1 Закону №2240 визначено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, передбачає матеріальне
забезпечення громадян у зв'язку з
втратою заробітної плати (доходу)
внаслідок тимчасової втрати
працездатності (включаючи догляд за
хворою дитиною, дитиною-інвалідом,
хворим членом сім'ї), вагітності та
пологів, догляду за малолітньою
дитиною, часткову компенсацію витрат,
пов'язаних із народженням дитини,
смертю застрахованої особи або членів
її сім'ї, а також надання соціальних
послуг за рахунок бюджету Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, що формується
шляхом сплати страхових внесків
власником або уповноваженим ним
органом, громадянами, а також за
рахунок інших джерел, передбачених цим
Законом.

Право на допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку має
застрахована особа (один із батьків
дитини, усиновитель, баба, дід, інший
родич або опікун), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Проте, п.7 ст.71 Закону України "Про
державний бюджет України на 2007 рік" б
призупинено на 2007 рік дію ст. 41 та ст.43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Абзацом 3 частини 2 ст. 56 Закону України
"Про державний бюджет України на 2007 рік"
встановлено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі, що дорівнює
різниці між 50 відсотками прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 90 гривень для
незастрахованих осіб та не менше 23
відсотків прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
для застрахованих осіб, у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Рішенням Конституційного суду України
від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення
абзацу третього частини другої статті
56, та п. 7 ст. 71 Закону України "Про
державний бюджет України на 2007 рік"
визнані неконституційним та втратили
чинність.

Таким чином, з 9 липня 2007 року
відновлена дія ст. 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" , за
якою розмір допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку не повинен бути меншим за розмір
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, встановленого законом.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо протиправності дій
відповідача в частині нарахування та
виплати після 09.07.2007 року допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трьох років в розмірі меншому ніж
визначено ст. 43 Закону №2240, проте
вважає помилковими висновки щодо
відмови у задоволенні позовних вимог
за 2008-2009 роки, з огляду на наступне.

Як слідує із правових норм, що
регулюють спірні правовідносини, до 1
січня 2008 року, тобто, до набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися як
Законом України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» № 2811-XII від 21 листопада
1992 (далі - Закон № 2811-ХІІ), дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13) та Законом № 2240-III, який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб, ( що
стосується безпосередньо Позивача).
Розмір допомоги також визначався цими
Законами ( статтями 15 та 43 відповідно).

Зокрема, статтею 43 Закону № 2240-III було
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом. При
цьому, будь яких обмежень щодо розміру
указаної допомоги норма Закону не
містила, та не визначала будь-якого
іншого порядку щодо призначення
вказаної допомоги.

Однак, пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону №
107-VI були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III, а
саме: дію статті 13 Закону № 2811-ХІІ з 01
січня 2008 року поширено і на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
виключено статті 40-44.

В той же час, рішенням Конституційного
Суду України від 22 травня 2008 року №
10-рп/2008 визнано неконституційними
положення пункту 25 розділу II Закону №
107-VI щодо виключення статей 40-44 Закону №
2240-III.

Посилання суду першої інстанції щодо
неможливості застосування до даних
правовідносин рішення КСУ №10-рп/2008 від
22.05.2008 року, колегія суддів вважає
помилковим, оскільки дане рішення не
визнавало неконституційним зміни
внесені в Закон України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» щодо
нарахування допомоги незастрахованим
особам, в той час як зміни внесені в
Закон України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням" в частині
виключення статтей 40-44 даним рішенням
визнано неконституційними.

Вищевикладене свідчить про те, що з
22.05.2008 року відновлено дію
вищезазначених положень Закону № 2240-III,
у тому числі, і статті 43 цього Закону,
приписи якої мали б бути застосовані
відповідачем при нарахуванні Позивачу
в 2008-2009 роках вказаної допомоги, адже
даною нормою Закону чітко визначено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
судом першої інстанції не вірно
визначений період задоволення
позовних вимог з огляду на приписи ст. 99
КАС України та дату звернення позивача
до суду.

Так, відповідно до ч.1, 2 ст.99 КАС України
(в редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин),
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ст.100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Як свідчать обставини справи, спір
виник внаслідок того, що позивач
вважає, що відповідачем, як суб`єктом
владних повноважень виплачується
позивачу сума допомоги по догляду за
дитиною не в належному розмірі та
зазначає, що дата, з якої позивачу стало
відомо про порушення свого права на
отримання допомоги є дата отримання
відповіді УПСЗН з довідкою про розмір
виплаченої допомоги.

При цьому необхідно враховувати, що
предметом позову в даній справі є
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень, пов'язана з соціальними
виплатами, які є регулярними,
щомісячними платежами, тому слід
перевіряти строк звернення до суду
залежно від виду платежу та тривалості
періоду, за який виник спір.

Враховуючи, що позивач одержувала з
квітня 2007 року щомісячно платежі та на
протязі цього періоду могла
звернутись до органу соціального
захисту населення з вимогами про
надання роз`яснення щодо формування
нарахованої допомоги, однак цим правом
скористалась лише в липні в вересні 2008
року, 12.09.2008 року - дату отримання
відповіді на звернення до органу
Управління праці та соціального
захисту населення не можна вважати за
дату, з якої позивачу стало відомо про
порушення своїх прав.

Враховуючи принцип, закріплений ст.68
Конституції України, колегія суддів
вважає, що причини, зазначені позивачем
на підтвердження поважності пропуску
звернення до суду є неналежними,
внаслідок чого, суд першої інстанції
безпідставно поновив строки звернення
до суду.

Крім того, колегія суддів вважає
необґрунтованим посилання позивача та
суду на приписи п.4 ст. 99 КАС України
щодо застосування досудового порядку
врегулювання спору, оскільки
матеріалами справи не підтверджується
те, що позивач реалізував своє право на
досудовий порядок врегулювання спору,
з огляду на таке.

Відповідно до ст. 105 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», застраховані особи та
члени їхніх сімей мають право на
оскарження дій (бездіяльності)
страхувальників, виконавчих органів
Пенсійного фонду та їх посадових осіб
відповідно до законодавства про
звернення громадян, а також у судовому
порядку.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про
звернення громадян», скарга на дії чи
рішення органу державної влади, органу
місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації,
об'єднання громадян, засобів масової
інформації, посадової особи подається
у порядку підлеглості вищому органу
або посадовій особі, що не позбавляє
громадянина права звернутися до суду
відповідно до чинного законодавства, а
в разі відсутності такого органу або
незгоди громадянина з прийнятим за
скаргою рішенням - безпосередньо до
суду.

Враховуючи викладені вище правові
положення, колегія суддів доходить
висновку, що у даному випадку порядок
досудового вирішення спору
реалізовується шляхом подання скарги
на рішення, дії чи бездіяльності
відповідного органу державної влади до
вищого органу в порядку підлеглості. За
таких обставин звернення позивача до
УПСЗН зх. вимогою здійснити
перерахунок допомоги по догляду за
дитиною не можна розцінювати як
досудовий порядок вирішення спору.

За таких обставин, колегія суддів
доходить висновку, що з урахуванням
положень ст.. 99 КАС України та дати
звернення позивача до суду, позовні
вимоги ОСОБА_2 в частині здійснення
перерахунку розміру допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трьох років, підлягають задоволенню з
11.11.2007 року.

Щодо вимоги здійснити перерахунок
допомоги при народженні дитини,
колегія суддів вважає за можливе
погодитись з висновком суду першої
інстанції щодо правомірності дій
відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до статті 56 Закону України "
Про державний бюджет України на 2007 рік",
встановлена допомога при народженні
дитини - в розмірі 8500 гривень. Виплата
допомоги здійснюється одноразово при
народженні дитини в сумі 3400 гривень,
решта - протягом наступних 12 місяців
рівними частинами у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідач здійснював виплати
державної допомоги при народженні
дитини згідно до вищезазначеного
порядку та розмірів, а тому говорити
про неправомірність дій відповідача
саме при виплаті допомоги при
народженні дитини немає підстав.

Рішенням Конституційного суду України
від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення
статті 56 Закону України «Про державний
бюджет України на 2007 рік» в цій частині
не визнавались неконституційними.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає вірним висновок суду першої
інстанції, проте вважає за необхідне
зазначити що дана вимога заявлена
позивачем передчасно, оскільки ОСОБА_2
не зверталась до відповідача з вимогою
здійснити перерахунок допомоги при
народженні дитини, тобто підстав для
звернення до суду за захистом
порушеного права в даному випадку не
було.

З огляду на викладене колегія суддів
доходить висновку, що судом першої
інстанції під час винесення рішення
через неповне з'ясування обставин по
справі допущені порушення норм
матеріального та процесуального права,
що у відповідності до ст.. 202 КАС України
є підставою для скасування судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВА:

Апеляційні скарги Управління праці та
соціального захисту населення
Жовтневої районної адміністрації
Запорізької міської ради та ОСОБА_2 на
постанову Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 25 лютого 2009 р. у справі
№ 2а-43/09 - частково задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 25 лютого 2009 р. у справі
№ 2а-43/09 - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Жовтневої
районної адміністрації Запорізької
міської ради щодо нарахування ОСОБА_2
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі, меншому, ніж визначено
статтею 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" - неправомірними.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Жовтневої
районної адміністрації Запорізької
міської ради здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_2 державну допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі згідно ст. 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» за період з 11.11.2007 року з
урахуванням сум, які були виплачена у
цей період.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко