Справа № 2-а-1752/11/1418
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

23 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-1752/11/1418

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Васильченко Н.О.

Одеський апеляційний адміністративний
суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді Димерлія
О.О.

суддів: Єщенка О.В.,
Романішина В.Л.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Новобузькому районі Миколаївської
області на постанову Новобузького
районного суду Миколаївської області
від 17 травня 2011 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Новобузькому районі Миколаївської
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Новобузькому районі Миколаївської
подало апеляційну скаргу на постанову
Новобузького районного суду
Миколаївської області від 17 травня 2011
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Новобузькому районі Миколаївської
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити певні дії .

Новобузьким районним судом
Миколаївської області від 17 травня 2011
року в порядку скороченого провадження
прийнято постанову про задоволення
позову, зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Новобузькому районі Миколаївської
області провести перерахунок
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до вимог ст. 50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 30 процентів
мінімальної пенсії за віком за період з
25 жовтня 2010 року і до моменту
припинення правових підстав для такого
підвищення.

Не погоджуючись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати оскаржену
постанову та винести нову, якою позов
залишити без задоволення.

Вимоги апеляційної скарги апелянт
обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального та процесуального права.

Позивач письмових заперечень на
апеляційну скаргу не надав.

Ухвалюючи постанову про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
встановив, що позивач за статусом є
учасником ліквідації аварії на ЧАЕС,
віднесений до ІІ категорії, що
підтверджено посвідченням

Справа розглянута в порядку письмового
провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
апеляційний суд дійшов до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Апеляційний суд погоджується з тим, що
позивач має право на нарахування та
виплату основної пенсії як інваліду
другої групи та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах,
визначених Законом України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 51 зазначеного Закону (в
редакції до 28 грудня 2007 року), особам,
віднесеним до категорії 2
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 30 процентів мінімальної пенсії
за віком.

Законом України від 28 грудня 2007 року
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»статтю 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» викладено в новій
редакції, відповідно до якої особам,
віднесеним до категорії 2,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 15 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 10 рп/2008 від 22 травня 2008 року положення
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
що стосуються виплат, встановлених
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) та втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення.

Відповідно до частини другої статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Із врахуванням викладеного позивач, як
постраждалий від наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС другої категорії з
22 травня 2008 року має право на отримання
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 30 процентів
мінімальної пенсії за віком,
передбаченому ч. 1 ст. 51 зазначеного
Закону у названій редакції.

Разом з тим, положення статей 50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», згідно з якими позивач має
право на отримання державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, не містять обмежень щодо
строку, протягом якого пенсіонер має
право на їх виплату.

Отже, законом не встановлюється а ні
строковість, а ні обмеження у часі цих
видів виплат. З самого визначення
поняття пенсії випливає, що ці виплати
здійснюються на постійній основі, один
раз на місяць протягом невизначеного
періоду часу. Цей вид виплат не є
строковим, а тому не може бути
призначений на якийсь строк. В цьому
випадку визначається лише дата, з якої
особа має право на отримання пенсії (чи
її перерахунок). Кінцевий термін, або
строк, на який призначається пенсія не
може встановлюватись, оскільки це
суперечить самому визначенню та суті
пенсії.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Таким чином, за конституційними
нормами, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами, при
визначенні розміру додаткової пенсії
позивачу підлягають застосуванню ч. 3
ст. 46 Конституції України, ст. ст. 49 та 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст. 17 Закону України «Про
державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії» і ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а не постанови Кабінету
Міністрів України № 530 від 28 травня 2008
року та № 654 від 16 липня 2008 року, які
істотно звужують обсяг встановлених
законом прав.

З урахуванням викладеного висновок
суду першої інстанції про зобов'язання
відповідача провести позивачу
нарахування та виплату з 25 жовтня 2010
року по відповідно до ст. 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
додаткову пенсію у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком, виходячи
виключно із законодавчо встановлених
розмірів мінімальної пенсії за віком, є
правильним.

На підставі викладеного колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення вимог апеляційних скарг.

Оскільки судом першої інстанції повно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, суд апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 200 КАС України,
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Новобузькому районі Миколаївської
області - залишити без задоволення.

Постанову Новобузького районного суду
Миколаївської області від 17 травня 2011
року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
негайно після її підписання та
оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: