Справа № 2а-9094/11
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 листопада 2013 рокусправа № 2а-9094/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді на постанову
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 05.05.2011 у справі № 2а-9094/11
за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді про визнання протиправною
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень та зобов'язання нарахувати
та виплатити недоплачену щомісячну
державну соціальну допомогу «Дітям
війни»,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді, в якому просила
поновити строк для звернення до суду,
визнати протиправною бездіяльність
відповідача. Зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок і виплату
позивачу невиплаченої частини пенсії
за період з 01.01.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2010 по
31.12.2010, з 01.01.2011 по 28.02.2011, у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Ухвалою Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 14.03.2011 позовну заяву
про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії в
частині вимог за період з 01.01.2009 по
31.12.2009, з 01.01.2010 по 09.09.2010,- залишено без
розгляду.

Постановою Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 05.05.2011, прийнятою в
порядку скороченого провадження, позов
задоволено частково, визнано
бездіяльність відповідача
неправомірною. Зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок та виплату
позивачу підвищення до пенсії згідно
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» та ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування» за
період з 10.09.2010 по 05.95.2011 включно, в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
з урахуванням проведених виплат за цей
період. В іншій частині позову
відмовлено.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу (а.с.18), в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог відмовити в повному обсязі.

Дана адміністративна справа
розглянута апеляційним судом
відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції підлягає
зміні.

З позовом позивач звернувся 10.03.2011.

Виходячи з приписів ст.ст. 99,100 КАС
України, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку, що підлягають захисту права
позивача за позовними вимогами,
пред'явленими за період з 10.09.2010, проте
по суті заявлених вимог, суд першої
інстанції помилково зазначив період
проведення відповідної виплати з 10.09.2010
по 05.95.2011, так як дати 05.95.2011 не існує,
наведене є підставою для зміни рішення
суду першої інстанції в цій частині.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, позивач перебуває
на обліку в Управлінні Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді,
відповідно до ст. 1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», який
набрав чинності з 01.01.06, набув статусу
«дитина війни», що надає йому право на
отримання пільг та державної
соціальної підтримки, встановлених цим
Законом.

Згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з 01.01.2006
р. дітям війни до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, виплачується підвищення на 30 %
мінімальної пенсії за віком.

Як особі, що має статус «Дитина війни»,
позивачу у визначений період не
призначалося, не нараховувалося та не
виплачувалося підвищення до пенсії
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», а з 2008
року вказаний вид підвищення до пенсії
призначався позивачу та виплачувався
частково, у розмірі 10% від прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

З огляду на норми законодавства , що
регулюють спірні правовідносини,
фактичні обставини справи, колегія
суддів погоджується з судом першої
інстанції, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, проте суд
першої інстанції помилково визначив
період задоволення позовних вимог з
10.09.2010 по 05.95.2011, тоді як підлягають
задоволенню позовні вимоги з 10.09.2010 по
05.05.2011.

На визначений судом першої інстанції
період дія ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» не була
обмежена, підлягала застосуванню.

На час розгляду цієї справи розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ст.28 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування», і згідно цієї норми
мінімальна пенсія за віком дорівнює
прожитковому мінімуму встановленого
для осіб, які втратили працездатність.
Іншого нормативно-правового акту, який
би визначав цей розмір або
встановлював інший розмір, немає.

Відсутність грошових коштів на виплату
підвищення до пенсії в даному випадку
не позбавляє позивача, як особу, що має
статус дитини війни, права на отримання
такої надбавки. Закон України не
обмежує таке право наявністю
фінансування.

Враховуючи, що держава взяла на себе
обов'язок щодо виплати позивачу 30%
доплати до пенсії та поклала виконання
цього обов'язку на центральний орган
виконавчої влади - Пенсійний фонд
України, який діє через свої місцеві
органи, що входять в систему його
органів, але вони не вчинили жодної дії
для нарахування цих коштів та їх
виплати, колегія суддів вважає, що вони
не виконали своїх повноважень без
поважних причини.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
прийнято правильно по суті рішення,
проте не правильно визначений період
задоволення позовних вимог, що є
підставою для зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст.197, 198, 201, 205, 207 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Кам'янсько-Дніпровському районі
Запорізької області задовольнити
частково.

Постанову Кам'янсько-Дніпровського
районного суду Запорізької області
від 19.09.2011 у справі № 2а/3150/11/0811 змінити
виклавши другий та третій абзаци
резолютивної частини в такій редакції:

«Визнати протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді щодо нездійснення
перерахунку та виплати ОСОБА_1
підвищення пенсії згідно зі ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» за період з 10.09.2010 по 05.05.2011 в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді провести
перерахунок та виплату підвищення
пенсії ОСОБА_1 в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком, як це
передбачено ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з
урахуванням норм ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
період з 10.09.2010 по 05.05.2011 з урахуванням
різниці, яка була виплачена у цей
період.»

В іншій частині постанову Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 05.05.2011
р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту постановлення, є остаточною і
оскарженню не підлягає (ст.ст.183-2, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко