Справа № 2а-3200/09/1970
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2014 року
м. Київ К/800/54046/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Мороз Л.Л.

Зайця В.С.

Стрелець Т.Г.

розглянула у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу
Тернопільської митниці Міндоходів на
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 09.10.2013 року
у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Верест" до
Тернопільської митниці Міндоходів,
третя особа: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Лад", за участю:
Прокуратури Тернопільської області,
про скасування рішень про визначення
митної вартості товарів та скасування
податкового повідомлення рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Верест» звернулося
до суду з адміністративним позовом до
Тернопільської митниці про скасування
рішення про визначення митної вартості
товарів №403000007/2009/000732/3, № 403000007/2009/000733/3,
№ 403000007/2009/000734/3 від 16.09.2009 року;
скасування податкових повідомлень
форми «Р» № 39, № 40 від 13.10.2009 року.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 28.12.2009 року
відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 09.10.2013 року
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 28.12.2009 року
скасовано. Прийнято нову постанову,
якою позов задоволено. Визнано
протиправними та скасовані рішення про
визначення митної вартості товарів №
403000007/2009/000732/3, № 403000007/2009/000733/3 та №
403000007/2009/000734/3 від 16.09.2009 року. Визнано
протиправними та скасовані податкові
повідомлення форми «Р» № 39 та № 40 від
13.10.2009 року.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, Тернопільська
митниця Міндоходів подала до Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу у якій, посилаючись на
порушення норм процесуального та
матеріального права, просить скасувати
рішення суду апеляційної інстанції та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Перевіривши і обговоривши доводи
касаційної скарги, проаналізувавши
правильність застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що 19.01.2009 р. між ТОВ
«Верест» (замовник) та ТОВ «Лад»
(виконавець) був укладений договір про
надання послуг з декларування товарів
№148а, за яким виконавець зобов'язався
здійснювати дії, пов'язані з
декларуванням та митним оформленням
товарів замовника самостійно від свого
імені за рахунок і за дорученням
замовника в порядку, передбаченому
договором та законодавством.

02.07.2009 р. між Вашвари Баромфи КФТ
(Угорщина) (продавець) та позивачем
(покупець) був укладений контракт №1-09,
за яким покупець придбає м'ясо свинне
охолоджене в півтушах і м'ясопродукти.
Сума контракту - 300000 дол. США, ціна за 1
кг визначається в інвойсах (фактурах),
які є невід'ємною частиною контракту.
Умови поставки - DDU Україна, м.
Тернопіль. На підставі контракту було
ввезено відповідний товар, у зв'язку із
чим декларантом - ТОВ «Лад» було
оформлено декларацію №403000004/2009/000875 від
02.07.2009 р. із заявленою митною вартістю,
визначеною за ціною угоди згідно із ст.
267 МК України. Декларанта було
зобов'язано подати додаткові документи
на підтвердження заявленої митної
вартості, визначеної за ціною угоди.
Однак, такі документи надані не були, у
зв'язку із чим 31.07.2009 р. декларанту було
надано картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
№403000004/2009/000072 при декларуванні вантажу
ТОВ «Верест» (ВМД№403000004/2009/000875).

Після цього, декларант подав вантажні
митні декларації №403000004/9/000939 від 10.08.2009
р., №403000004/9/000929 від 07.08.2009 р., №403000004/9/000877
від 31.07.2009 р., згідно із якими митна
вартість зазначеного вантажу заявлена
в розмірі 1,55 дол. США за 1 кг та
визначена за шостим методом -
резервним. Товар було розмитнено з
врахуванням вказаної митної вартості.

Актом про проведення камеральної
перевірки від 18.09.2009 р. встановлено
неврахування даних ЦБ ДМСУ щодо рівня
митної вартості ідентичного товару,
митне оформлення якого було проведено
Чернівецькою обласною митницею за
митною вартістю 1,96 дол. США/кг. У зв'язку
із цим були винесені оскаржувані
податкові повідомлення форми «Р».

Колегія суддів погоджується з
висновками суду апеляційної інстанції
про задоволення позову з огляду на
таке.

Згідно із ст. ст. 259, 260 МК України митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є їх ціна,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, обчислена
відповідно до положень цього кодексу.
Митна вартість товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до положень цього кодексу.
Для цілей визначення митної вартості
використовується інформація,
підготовлена у спосіб, сумісний з
принципами бухгалтерського обліку,
прийнятими у відповідній країні і
доцільними для певного методу
визначення митної вартості. Відповідно
до ч. ч. 1, 2 ст. 45 МК України особи, які
переміщують товари і транспортні
засоби через митний кордон України чи
провадять діяльність, контроль за якою
цим кодексом покладено на митні органи,
зобов'язані подавати митним органам
документи та відомості, необхідні для
здійснення митного контролю. Перелік
документів та відомостей, необхідних
для здійснення митного контролю,
порядок їх подання визначаються
Кабінетом Міністрів України у
постанові №80 від 01.02.2006 р. «Про перелік
документів, необхідних для здійснення
митного контролю та митного оформлення
товарів і транспортних засобів, що
переміщуються через митний кордон
України».

Згідно зі ст. 259 МК України митна
вартість товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є їх ціна,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, обчислена
відповідно до положень цього кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 260 МК України митна
вартість товарів, які переміщуються
через митний кордон України,
визначається декларантом відповідно
до положень МК України. У відповідності
до ст. 264 МК України заявлена
декларантом митна вартість товарів і
подані ним відомості про її визначення
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню. У разі потреби у
підтвердженні заявленої митної
вартості товарів декларант
зобов'язаний подати митному органу
необхідні для цього відомості. Ст. 266 МК
України передбачено шість методів
визначення митної вартості товарів,
які імпортуються в Україну. Основним є
метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору щодо товарів,
які імпортуються (ціна операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише тоді, коли митна вартість товарів
не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

При визначенні митної вартості
товарів, задекларованих за ВМД
№403000004/9/000877 від 31.07.09, №403000004/9/000929 від
07.08.09 та №403000004/9000939 від 10.08.09,
декларантом використовувався шостий
метод визначення митної вартості,
оскільки відповідачем було прийнято
рішення №403000004/2009/000070/1 від 31.07.09 про
визначення митної вартості товару саме
за вказаним методом.

Разом з тим, при визначенні митної
вартості по оформлених позивачем
ватажних-митних деклараціях
№403000004/9/000877 від 31.07.09, №403000004/9/000929 від
07.08.09 та №403000004/9000939 від 10.08.09
відповідачем не було враховано
інформацію, яка міститься в
центральній базі Держмитслужби
України щодо рівня митної вартості
ідентичного товару, митне оформлення
якого вже було проведене Чернівецькою
обласною митницею згідно з вантажною
митною декларацією №408030036/9/000665 від
16.07.09 за рівнем митної вартості 1,96
доларів США за 1 кг, тобто рівень митної
вартості товару - «свинина охолоджена в
напівтушах» був вищим від рівня митної
вартості, заявленої позивачем на
ідентичний товар в Тернопільській
митниці.

На підставі вказаних вище обставин в
акті зроблено висновок, що під час
здійснення декларування відповідних
товарів була допущена методологічна
помилка в частині правильності
застосування методу визначення митної
вартості товару, а саме: не застосовано
метод визначення митної вартості за
ціною договору щодо ідентичних
товарів, передбачений ст. 268 МК України,
що призвело до заниження податкових
зобов'язань.

При цьому, у рішеннях про визначення
митної вартості товару №403000007/2009/000732/3,
№403000007/2009/000733/3 та №403000007/2009/000734/3 від
16.09.09, які стали підставою для прийняття
податкових повідомлень, у графі 31
вказується код визначення
відповідачем митної вартості товару - 6.

Відповідно до ст. 266 МК України шостий
метод визначення митної вартості є
резервним, а метод визначення митної
вартості за ціною угоди щодо
ідентичних товарів, обумовлений у ст. 268
МК України, є другим.

Отже, відповідач при ухваленні спірних
рішень не застосував метод,
обумовлений у ст. 268 МК України, а
використав резервний, шостий метод.

У відповідності до ст. 273 МК України у
разі якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
послідовного використання методів,
зазначених у ст. ст. 267-272 МК України,
митна вартість оцінюваних товарів
визначається з використанням способів,
які не суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі (ГАТТ). Митна
вартість, визначена згідно з
положеннями ст. 273 МК України, повинна
щонайбільшою мірою ґрунтуватися на
раніше визначеній за методами 1-5 митній
вартості, однак при визначенні митної
вартості відповідно до цієї статті
допускається гнучкість при
застосуванні цих методів.

З аналізу наведених норм вбачається, що
при визначенні митної вартості товарів
згідно з положеннями ст. 273 МК України,
не обов'язково застосовується митна
вартість, яка є вищою з двох
альтернативних вартостей.

Як вбачається з акта №0002/9/43000000/
від 18.09.09, митна вартість в розмірі 1,96
доларів США за 1 кг., яка застосована
відповідачем, мала місце 16.07.09 і
визначена за першим методом - за ціною
угоди щодо товарів, які імпортуються.

Вона є найбільшою з цін, і максимально
не наближена до дня декларування
митної вартості товару позивача.

Так, 17.07.09 використовувалась ціна на
ідентичний товар в розмірі 1,55 доларів
США за 1 кг, що була визначена за 6
методом. Аналогічна ціна
використовувалась 20.07.09, 22.07.09, 24.07.09,
04.08.09 та 05.08.09, тобто найбільш наближено
до днів декларування товарів позивача -
31.07.09, 07.08.09 та 10.08.09.

Отже, застосування найбільшої ціни з
двох альтернативних вартостей за
резервним методом, що зроблено
відповідачем, не відповідає нормам ст.
273 МК України.

Таким чином, рішення про визначення
митної вартості товарів №403000007/2009/000732/3,
№403000007/2009/000733/3 та №403000007/2009/000734/3 від
16.09.2009 року та податкові повідомлення
форми «Р» №39 та №40 від 13.10.2009 року є
протиправними.

Позовні вимоги є обґрунтованими, у
зв'язку з чим суд апеляційної інстанції
дійшов правильного висновку про
задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що касаційну
скаргу слід відхилити, оскільки
рішення суду апеляційної інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують,
підстави для призначення справи до
розгляду в судовому засіданні
відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи судом допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені статей 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
як підстави для зміни, скасування
судового рішення, залишення позовної
заяви без розгляду або закриття
провадження у справі.

Керуючись статтями 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Тернопільської
митниці Міндоходів відхилити,
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 09.10.2013 року
у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: