Справа № 817/4635/13-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"29" травня 2014 р.
Справа № 817/4635/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Котік Т.С.

суддів:
Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"САВ-ДІСТРИБЬЮШН" на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "24" лютого
2014 р. у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"САВ-ДІСТРИБЬЮШН" до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Рівненській області про визнання
протиправним та скасування постанови,
наказу та визнання дій незаконними ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 24 лютого 2014
року відмовлено Товариству з обмеженою
відповідальністю "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" у
задоволенні позову до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Рівненській області про визнання
незаконними дій щодо проведення
перевірки, визнання протиправним та
скасування наказу від 07.11.2013 року
№232/01-06, рішень про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
від 27.11.2013 року №133, №134 та постанови про
накладення штрафних санкцій від 13.12.2013
року №73.

В апеляційній скарзі Товариство з
обмеженою відповідальністю
"САВ-ДІСТРИБЬЮШН", посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду та прийняти
нову - про задоволення позовних вимог.
Зокрема, апелянт посилається на те, що
висновки суду першої інстанції не
відповідають фактичним обставинам
справи. Судове рішення постановлено
без урахування доводів позивача щодо
протиправності дій відповідача при
проведенні перевірки та винесенні
постанови.

Розглянувши справу в порядку,
визначеному п.2 ч.1 ст.197 КАС України,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи убачається, за
результатами позапланової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" з
питань характеристик продукції -
комп'ютерної та побутової техніки,
розміщеної у магазині "Фокстрот", що
знаходиться за адресою: м. Рівне, вул.
Київська, 67а, Інспекцією з питань
захисту прав споживачів у Рівненській
області складено акт перевірки
характеристик продукції від 18.11.2013 року
№00100.

В послідуючому, на підставі матеріалів
перевірки органом ринкового нагляду
складено протокол від 27.11.2013 року №00073
про виявлені порушення суб'єктом
господарювання вимог статті 44 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції" та
статті 15 Закону України "Про загальну
безпечність нехарчової продукції" та
прийнято рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
від 27.11.2013 року №134 шляхом приведення
суб'єктом господарювання продукції у
відповідність із встановленими
вимогами, №133, шляхом тимчасової
заборони суб'єкту господарювання
надавати продукцію на ринку.

За наслідками розгляду справи про
порушення законодавства про державний
ринковий нагляд Інспекцією з питань
захисту прав споживачів у Рівненській
області винесено постанову від 13.12.2013
року №73 про накладення на Товариство з
обмеженою відповідальністю
"САВ-ДІСТРИБЬЮШН" штрафних санкцій у
розмірі 1750 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що складає
29750,00 грн., у тому числі за:

- розповсюдження продукції, на якій був
відсутній Національний знак
відповідності, у розмірі 250
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що складає 4250,00 грн.;

- введення в обіг продукції, на якій був
відсутній Національний знак
відповідності, у розмірі 1500
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що складає 25500,00 грн.

Саме з вимогами про визнання
протиправними та скасування
зазначених рішень, позивач звернувся
до суду з вказаним позовом. Так само,
позивач вважає, що у відповідача були
відсутні підстави для проведення
позапланової перевірки, а тому наказ
від 07.11.2013 року №232/01-06, є також,
протиправним та підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції перевіряючи
правомірність винесення Інспекцією з
питань захисту прав споживачів у
Рівненській області наказу від 07.11.2013
року №232/01-06 прийшов до висновку, що
перевірка позивача проведена на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені законом.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком, виходячи з наступного.

Так, повноваження щодо виявлення та
запобігання порушенням вимог
законодавства суб'єктами
господарювання та забезпечення
інтересів суспільства, зокрема
належної якості продукції, робіт та
послуг, прийнятного рівня небезпеки
для населення, навколишнього
природного середовища, встановлено
Законом України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" від 05.04.2007
року №877-V.

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону,
заходи державного нагляду (контролю) -
планові та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

Абзацом 5 частини 1 статті 6 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" передбачено,
що однією з підстав для здійснення
позапланових заходів є звернення
фізичних та юридичних осіб про
порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства. Позаплановий
захід у цьому разі здійснюється тільки
за наявності згоди центрального органу
виконавчої влади на його проведення.

Правові та організаційні засади
здійснення державного ринкового
нагляду і контролю нехарчової
продукції встановлені Законом України
"Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції" від
02.12.2010 року №2735-VI.

При цьому, у частині 2 статті 7 даного
Закону закріплено, що суб'єкти
господарювання в межах здійснення
ринкового нагляду також користуються
правами, визначеними Законом України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" від 05.04.2007 року №877-V.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 10 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції" ,
ринковий нагляд здійснюється органами
ринкового нагляду в межах сфер їх
відповідальності, які встановлюються
Президентом України.

Згідно Переліку органів ринкового
нагляду та сфер їх відповідальності,
який затверджено Постановою Кабінету
Міністрів України від 01.06.2011 року №573,
Державна інспекція з питань захисту
прав споживачів України здійснює
нагляд щодо наступних видів продукції:
холодильні прилади; електричне та
електронне обладнання; лампи
побутового використання; текстильні
волокна і текстильні вироби;
неавтоматичні зважувальні прилади;
засоби вимірювальної техніки;
обладнання; низьковольтне електричне
обладнання; електрообладнання
побутового призначення; водогрійні
котли, що працюють на рідкому чи
газоподібному паливі; прилади, що
працюють на газоподібному паливі;
обладнання та захисні системи,
призначені для застосування в
потенційно вибухонебезпечному
середовищі; пересувне обладнання, що
працює під тиском (крім здійснення
нагляду на місцях експлуатації
обладнання); машини та устаткування;
мийні засоби; іграшки; радіообладнання
і телекомунікаційне кінцеве
(термінальне) обладнання (крім
ефективного використання
радіочастотного ресурсу України та
підключення до телекомунікаційної
мережі загального користування); інші
види продукції, що не є об'єктами
технічних регламентів та не включені
до сфери відповідальності інших
органів державного ринкового нагляду
(крім продукції, нагляд за якою
здійснюється відповідно до
санітарного законодавства).

Абзацом 3 пунктом 1 Положення про
Державну інспекцію з питань захисту
прав споживачів України, яке
затверджене Указом Президента України
від 13.04.2011 року №465/2011, передбачено, що
даний орган є спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади у
сфері державного контролю за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції", одним
із заходів ринкового нагляду є
перевірка характеристик продукції.

В свою чергу, органи ринкового нагляду
проводять планові та позапланові
перевірки характеристик продукції.
Планові перевірки характеристик
продукції проводяться у
розповсюджувачів цієї продукції, а
позапланові - у розповсюджувачів та
виробників такої продукції. Такі
перевірки характеристик продукції
проводяться на підставі наказів
органів ринкового нагляду та
посвідчень (направлень) на проведення
перевірки, що видаються та
оформляються відповідно до Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності". У разі
одержання інформації про надання на
ринку продукції, що становить
серйозний ризик, відповідні накази та
посвідчення (направлення) видаються і
оформляються невідкладно (ч.3, ч.5 ст. 23
Закону України "Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції" ).

Підпунктом "а" пунктом 2 частини 1 статті
24 Закону України "Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції" встановлено, що органи
ринкового нагляду проводять
позапланові перевірки характеристик
продукції у її розповсюджувачів за
зверненнями споживачів (користувачів)
відповідної продукції, а також органів
виконавчої влади, виконавчих органів
місцевих рад, правоохоронних органів,
громадських організацій споживачів
(об'єднань споживачів), у яких міститься
інформація про розповсюдження
продукції, що завдала шкоди суспільним
інтересам чи має недоліки, що можуть
завдати такої шкоди, і відсутня
інформація, за якою виробника такої
продукції може бути ідентифіковано,
але міститься інформація, за якою може
бути встановлено розповсюджувача, у
якого було придбано (виявлено) таку
продукцію.

Частиною 2 статті 24 Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції" визначено, що під
час проведення перевірки
характеристик продукції у її
розповсюджувачів на підставах,
визначених пунктом 1 і підпунктом "а"
пункту 2 частини першої цієї статті:

1) на початковому етапі перевірки
об'єктами перевірки є:

а) наявність на продукції
Національного знака відповідності (у
тому числі ідентифікаційного коду
призначеного органу з оцінки
відповідності), якщо його нанесення на
продукцію передбачено технічним
регламентом на відповідний вид
продукції, та додержання правил
застосування і нанесення
Національного знака відповідності;

б) наявність супровідної документації,
яка має додаватися до відповідної
продукції (зокрема інструкція з
користування продукцією), етикетки,
маркування, інших позначок, якщо це
встановлено нормативно-правовими
актами (у тому числі технічними
регламентами), та їх відповідність
встановленим вимогам;

в) наявність декларації про
відповідність, якщо згідно з технічним
регламентом на відповідний вид
продукції продукція при її
розповсюдженні має супроводжуватися
такою декларацією;

2) на наступних етапах перевірки можуть
бути проведені:

а) обстеження зразків відповідної
продукції та ідентифікація виробника
продукції;

б) відбір та експертиза (випробування)
зразків продукції (у разі якщо є
підстави вважати, що продукція є
небезпечною, становить ризик та/або не
відповідає встановленим вимогам).

Отже, є правильними висновки суду
першої інстанції про те, що Державна
інспекція з питань захисту прав
споживачів України та її територіальні
органи виступають органами ринкового
нагляду, на які відповідно до закону
покладено повноваження щодо
проведення перевірок характеристик
певних видів нехарчової продукції на
підставі наказу органу ринкового
нагляду, погодженого центральним
органом виконавчої влади.

Як встановлено судом першої інстанції,
29.10.2013 року Державною інспекцією з
питань захисту прав споживачів України
отримано лист Генеральної прокуратури
України від 21.10.2013 року №07/1/3-16314-13 щодо
необхідність перевірки у межах
компетенції даного органу обставин,
викладених у зверненні народного
депутата України Бойка В.Б. від 11.10.2013
року №216-к щодо фактів продажу у
торговій мережі магазинів побутової
техніки "Фокстрот" несертифікованої
продукції.

05.11.2013 року Інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Рівненській області
отримано лист Державної інспекції з
питань захисту прав споживачів України
"Щодо проведення позапланових заходів"
від 05.11.2013 року №5090-2-7/6, в якому йдеться
про необхідність проведення
позапланових заходів з перевірки
продукції, яка реалізується у
торгівельній мережі магазинів
побутової техніки "Фокстрот", на
предмет дотримання вимог
законодавства у сфері здійснення
державного ринкового нагляду та
захисту прав споживачів.

На виконання даного листа, Інспекцією з
питань захисту прав споживачів у
Рівненській області прийнято наказ від
07.11.2013 року №232/01-06 про проведення
позапланових перевірок продукції з
метою здійснення державного контролю
за додержанням законодавства про
захист прав споживачів при здійсненні
господарської діяльності Товариством
з обмеженою відповідальністю
"САВ-ДІСТРИБЬЮШН", магазин "Фокстрот", в
тому числі, за адресою: м. Рівне, вул.
Київська, 67а та видано направлення від
07.11.2013 року №824/01-56 на проведення
позапланової виїзної перевірки з
питань характеристик продукції -
комп'ютерної та побутової техніки, що
розповсюджується даним суб'єктом
господарювання.

Окрім того, слід зазначити, що
відповідно до ч.5 ст. 7 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" суб'єкт господарювання має
право не допускати посадових осіб
органу державного нагляду (контролю) до
здійснення заходу, якщо вони не
пред'явили документів, передбачених
цією статтею.

Проте, як встановлено судом першої
інстанції та не заперечується
представником позивача, перевіряючих
було допущено до перевірки, отже,
зазначений наказ було реалізовано. За
результатами перевірки складено
відповідний акт та прийняті рішення
про вжиття обмежувальних
(коригувальних) заходів.

Враховуючи вищезазначені обставини та
виходячи з приписів чинного
законодавства, яке регулює спірні
правовідносини, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, що
підстави для задоволення позовних
вимог в частині визнання протиправним
та скасування наказу Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Рівненській області №232/01-06 від 07.11.2013
року про проведення позапланової
перевірки характеристик продукції та в
частині визнання протиправними дії
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Рівненській області по
проведенню позапланової перевірки, є
безпідставними та не підлягають
задоволенню.

Посилання позивача на те, що Інспекція
при перевірці вийшла за межі предмету
перевірки та наданих повноважень
також, є безпідставними та правомірно
відхилені судом першої інстанції,
оскільки згідно абз. 10 ч. 1 ст. 1 Закону
України "Про підтвердження
відповідності", сертифікацією є
процедура, за допомогою якої визнаний в
установленому порядку орган
документально засвідчує відповідність
продукції, систем якості, систем
управління якістю, систем екологічного
управління, персоналу встановленим
законодавством вимогам.

Згідно з п. 1 Правил застосування
національного знака відповідності, які
затверджені Постановою Кабінету
Міністрів України від 29.07.2001 року №1599,
національний знак відповідності
засвідчує відповідність позначеної
ним продукції вимогам технічних
регламентів, які поширюються на неї.

З огляду на викладене, нанесення на
продукцію національного знака
відповідності є частиною здійснення
процедури сертифікації, а перевірка
наявності даного знака на продукції
здійснюється органами ринкового
нагляду в межах перевірки
характеристик продукції, як це
передбачено частиною 2 статті 24 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції".

Так само, є безпідставними доводи
позивача про те, що чинне законодавство
не містить підстав для проведення
перевірки за зверненням народного
депутата України.

Як встановлено судом першої інстанції,
звернення народного депутата України
Бойка В.Б. від 11.10.2013 року №216-к щодо
необхідність проведення перевірки
фактів продажу у торговій мережі
магазинів побутової техніки "Фокстрот"
контрафактної продукції не надходило
безпосередньо до Державної інспекції з
питань захисту прав споживачів
України, оскільки було направлено
Генеральною прокуратурою України до
Міністерства внутрішніх справ України.

Також, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
безпідставності позовних вимог про
визнання незаконними та скасування
рішень відповідача про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
від 27.11.2013 року №133, 134.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 33 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції",
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів можуть бути
прийняті за результатами проведених
органами ринкового нагляду перевірок
характеристик продукції.

Згідно з ч. 3 ст. 29 Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції" від 02.12.2010 року
№2735-VI, у разі якщо органом ринкового
нагляду встановлено, що неналежно
застосовано Національний знак
відповідності, не нанесено
Національний знак відповідності, якщо
його нанесення передбачено технічним
регламентом на відповідну продукцію,
не складено декларацію про
відповідність, якщо її складання
передбачено технічним регламентом на
відповідну продукцію, декларацію про
відповідність складено з порушенням
встановлених вимог або органу
ринкового нагляду не надано чи надано
технічну документацію на відповідну
продукцію не в обсязі, передбаченому
технічним регламентом, орган ринкового
нагляду невідкладно вимагає від
відповідного суб'єкта господарювання
вжити протягом визначеного строку
заходів щодо приведення такої
продукції у відповідність із
встановленими вимогами.

Частиною 1 статті 30 Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції" від 02.12.2010 року
№2735-VI передбачено, що обмеження
надання продукції на ринку
здійснюються шляхом:

1) приведення продукції у відповідність
із встановленими вимогами (згідно з
частинами першою і третьою статті 29
цього Закону);

2) тимчасової заборони надання
продукції на ринку.

Частинами 2-3 статті 30 Закону України
"Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції" від
02.12.2010 року №2735-VI встановлено, що
обмеження надання продукції на ринку,
визначені у пункті 1 частини першої
цієї статті, застосовуються органами
ринкового нагляду у випадках,
передбачених цим Законом, якщо існує
можливість приведення такої продукції
у відповідність із встановленими
вимогами. Зазначені обмеження можуть
застосовуватися до продукції, що
надається на ринку, у тому числі тієї,
що зберігається на складах виробників
(імпортерів), та/або продукції, що
перебуває у споживачів (користувачів).
Приведення продукції у відповідність
із встановленими вимогами
здійснюється за місцем проживання
(місцезнаходженням) споживачів
(користувачів) або за
місцезнаходженням розповсюджувачів,
виробників (імпортерів) чи підприємств,
що здійснюють технічне обслуговування
та ремонт продукції, а також в інших
місцях, у яких можливо здійснити таке
приведення. Суб'єкти господарювання в
ланцюгу постачання відповідної
продукції зобов'язані співпрацювати
між собою з метою приведення продукції
у відповідність із встановленими
вимогами.

Як убачається зі змісту акту перевірки
та підтверджено матеріалами справи,
відсутність Національного знаку
відповідності на продукції, описаній в
акті перевірки підтверджено належними
доказами, а тому враховуючи можливість
усунення позивачем таких порушень, у
відповідача були наявні законні
підстави для вжиття обмежувальних
заходів.

Частиною 2 статті 34 Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції" передбачено, що
суб'єкт господарювання, якого
стосується рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів,
має у визначений у такому рішенні строк
надати (надіслати) органу ринкового
нагляду, що прийняв відповідне рішення,
повідомлення про його виконання. До
цього повідомлення суб'єкт
господарювання може додавати
документи або їх копії, що
підтверджують виконання рішення.

У разі якщо за результатами аналізу
повідомлення суб'єкта господарювання
про виконання рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
та/або перевірки стану виконання цього
рішення встановлено факт повного та
результативного виконання суб'єктом
господарювання відповідного рішення
(крім рішення про заборону надання
продукції на ринку), орган ринкового
нагляду невідкладно приймає рішення
про скасування такого рішення (ч.7 ст. 34
зазначеного вище Закону).

Окрім того, як убачається з матеріалів
справи, в подальшому, законні вимоги
Інспекції було виконано, про що
свідчить повідомлення про виконання
рішення про вжиття обмежувальних
заходів, а тому посилання апелянта на
те, що порушення зазначені в акті
перевірки та в рішеннях не мали місця,
є безпідставними та спростовуються
вищезазначеними обставинами.

30 грудня 2013 року за результатами
аналізу повідомлення суб'єкта
господарювання Інспекцією з питань
захисту прав споживачів у Рівненській
області прийнято рішення №134 про
скасування рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
від 27.11.2013 року №133 та рішення №135 про
скасування рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
від 27.11.2013 року №134 на підставі ст.ст. 33,
34 Закону України "Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції".

Зважаючи на встановлені обставини, є
обгрунтованими висновки суду першої
інстанції про те, що позовна вимога про
визнання протиправними та касування
спірних рішень не підлягає
задоволенню, оскільки на час подання
позову, вимоги, зазначені у рішеннях,
виконані позивачем у повному обсязі в
добровільному порядку та зазначені
рішення скасовано відповідачем.

Так само, є обґрунтованим висновок суду
першої інстанції, що при розгляді
справи та винесені постанови №73 від
13.12.2013 року, відповідач керувався
виключно нормами Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції", Закону України
"Про захист прав споживачів" та
Правилами застосування національного
знака відповідності, які затверджені
Постановою Кабінету Міністрів України
від 29.07.2001 року №1599, а тому підстави для
задоволення позову в названій частині
відсутні.

Зокрема, ч. 1 ст. 14 Закону України "Про
захист прав споживачів" від 12.05.1991 року
№1023-XII передбачено, що споживач має
право на те, щоб продукція за звичайних
умов її використання, зберігання і
транспортування була безпечною для
його життя, здоров'я, навколишнього
природного середовища, а також не
завдавала шкоди його майну.

Згідно з абз. 1-2 ч. 4 ст. 14 зазначеного
Закону, продукція, на яку актами
законодавства або іншими нормативними
документами встановлено обов'язкові
вимоги щодо забезпечення безпеки для
життя, здоров'я споживачів, їх майна,
навколишнього природного середовища і
передбачено нанесення національного
знака відповідності, повинна пройти
встановлену процедуру оцінки
відповідності. Виробник має право
маркувати продукцію національним
знаком відповідності за наявності
декларації про відповідність та/або
сертифіката відповідності, виданих
згідно із законодавством. Реалізація
продукції (у тому числі імпортних
товарів) без маркування національним
знаком відповідності та/або без
сертифіката відповідності чи
декларації про відповідність
забороняється.

Пунктом 2 Правил застосування
національного знака відповідності, які
затверджені Постановою Кабінету
Міністрів України від 29.07.2001 року №1599
(надалі - Правила), передбачено, що знак
відповідності наноситься тільки на ті
види продукції, опис яких міститься в
технічних регламентах. При цьому
нанесення знака відповідності є
обов'язковим.

Пунктами 4-5 Правил встановлено, що знак
відповідності наноситься на продукцію
безпосередньо її виробниками, якщо
інше не передбачено відповідним
технічним регламентом. Знак
відповідності наноситься на виріб
та/або на етикетку, тару, пакування,
експлуатаційну та товаросупровідну
документацію тощо, якщо інше не
передбачено відповідним технічним
регламентом. Місце та спосіб нанесення
(друкування, наклеювання, гравірування,
травлення, штампування, лиття тощо)
знака відповідності визначається
виробником продукції.

Пунктом 7 Правил визначено, що
технічними регламентами можуть
встановлюватися особливості
застосування знака відповідності.

Відповідно до п. 7 Технічного
регламенту низьковольтного
електричного обладнання, який
затверджено Постановою Кабінету
Міністрів України від 29.10.2009 року №1149
(надалі - Технічний регламент №1149),
перед введенням в обіг на
електрообладнання повинен бути
нанесений національний знак
відповідності, який підтверджує
відповідність електрообладнання
вимогам цього Технічного регламенту,
включаючи виконання процедури оцінки
відповідності (внутрішній контроль
виробництва) згідно з додатком 3 до
цього Технічного регламенту.

Згідно з п. 10 Технічного регламенту
№1149, Національний знак відповідності
має відповідати вимогам, наведеним у
додатку 4 до цього Технічного
регламенту. Національний знак
відповідності наноситься виробником
чи уповноваженим представником
виготовлювача продукції в Україні на
кожний виріб електрообладнання або,
якщо це неможливо, на пакування,
інструкцію або документ, в якому
визначені гарантійні зобов'язання, у
спосіб, що забезпечує його видимість,
розбірливість та незмивність.

Пунктом 17 Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання, який затверджено
Постановою Кабінету Міністрів України
від 29.07.2009 року №785 (надалі - Технічний
регламент №785), встановлено, що на
апаратуру, відповідність якої цьому
Технічному регламенту було доведено із
застосуванням процедури, установленої
у пунктах 13 або 14 цього Технічного
регламенту, наноситься національний
знак відповідності. За нанесення
національного знака відповідності
відповідає виробник або уповноважений
представник.

Пунктом 19 Технічного регламенту №785,
визначено, що Національний знак
відповідності наносять на апаратуру
або на табличку з її технічними даними
згідно з правилами застосування
національного знака відповідності
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 29 листопада 2001 р.
№ 1599.

Пунктом 27 Технічного регламенту
приладів, що працюють на газоподібному
паливі, який затверджено Постановою
Кабінету Міністрів України від 24.09.2008
року №856 (надалі - Технічний регламент
№856), передбачено, що на прилад,
відповідність якого підтверджена в
установленому порядку, виробником або
його уповноваженим представником
наноситься національний знак
відповідності, який розміщується на
табличці з технічними даними після
ідентифікаційного номеру призначеного
органу з оцінки відповідності із
зазначенням двох останніх цифр року, в
якому підтверджена його відповідність.
Забороняється наносити на прилад
позначення, які можуть бути помилково
сприйняті як національний знак
відповідності.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами перевірки,
під час перевірки характеристик
продукції, відповідачем виявлено:

1) розповсюдження позивачем продукції
без нанесення на маркуванні (на
етикетці) національного знаку
відповідності, а саме: праски TM "Zelmer",
модель 28Z021, виробник ТОВ"Зелмер Маркет"
35-016 Жешув, вул. Хоффмановей, 19, Польща,

2) введення позивачем в обіг продукції
без нанесення на маркуванні (на
табличці з технічними даними, на
етикетці) Національного знака
відповідності ( холодильник , ТМ "Sharp",
модельSJF77PCBE серія Е 120902114; вентилятор
підлоговий TM ''Sinbo", модель SE-6720; плита
електрична марки ТМ HANSA модель FCC W 51004017;
музичний центр марки PIONEER модель XW-NAV1K-K;
музичний центр марки ТМ PIONEER модель
ВDP-1404; музичний центр марки ТМ PIONEER
модель ВDP-330);

3) розповсюдження позивачем продукції,
на маркуванні якої не зазначено
найменування та адреса уповноваженого
представника (імпортера) оскільки
виробник не є резидентом України
(вентилятор підлоговий TM ''Sinbo", модель
SE-6720; холодильник , ТМ "Sharp", модельSJF77PCBE
серія Е 120902114; музичний центр марки PIONEER
модель XW-NAV1K-K; музичний центр марки ТМ
PIONEER модель ВDP-1404; музичний центр марки
ТМ PIONEER модель ВDP-330; плита електрична
марки ТМ HANSA модель FCC W 51004017).

Отже, є правильними висновки суду
першої інстанції про те, що належними і
допустимими доказами підтверджено
фактичне вчинення позивачем порушень
вимог законодавства, виявлених під час
перевірки, оскільки позивачем доказів
на спростування факту вчинення
описаних вище порушень або на
підтвердження тих обставин, що
Національний знак відповідності було
нанесено на пакування та/або
супровідні документи на продукцію, яка
перевірялась, ні під час розгляду
справи про порушення законодавства про
державний ринковий нагляд, ні під час
судового розгляду надано не було.

Такі висновки суду першої інстанції
узгоджуються з вимогами Закону України
"Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції" від
02.12.2010 року №2735-VI.

Зокрема, п. 1 ч. 3 ст. 44 зазначеного Закону
передбачено, що до розповсюджувача
застосовуються штрафні санкції у разі
розповсюдження продукції, на якій
відсутній Національний знак
відповідності, якщо його нанесення на
продукцію передбачено технічним
регламентом на відповідний вид
продукції, - у розмірі від ста
п'ятдесяти до двохсот п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а за повторне протягом трьох
років вчинення такого самого
порушення, за яке на особу вже було
накладено штраф, - у розмірі від двохсот
до трьохсот п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 44 зазначеного
Закону, до особи, яка ввела продукцію в
обіг або відповідно до цього Закону
вважається такою, що ввела продукцію в
обіг, застосовуються штрафні санкції у
разі введення в обіг продукції, яка не
відповідає встановленим вимогам (крім
випадків, передбачених статтею 28 цього
Закону), у тому числі нанесення
Національного знака відповідності на
продукцію, що не відповідає вимогам
технічних регламентів, - у розмірі від
п'ятисот до тисячі п'ятисот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а за повторне протягом трьох
років вчинення такого самого
порушення, за яке на особу вже було
накладено штраф, - у розмірі від тисячі
до трьох тисяч неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Як убачається з матеріалів справи, за
результатами розгляду справи про
порушення ТОВ "САВ-ДІСТРИБЬЮШН", 13.12.2013
року начальником Інспекції прийнято
постанову №73 про накладення штрафних
санкцій згідно п.2 ч.2 ст.44 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції" за
введення в обіг продукції, яка не
відповідає встановленим стандартам,
оскільки позивач не надав для
перевірки та до часу винесення рішення
про застосування штрафних санкцій
документів, які давали б можливість
ідентифікувати суб»єкт
господарювання.

Так, статтею 11 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» прямо встановлено
обов'язок суб'єкта господарювання під
час здійснення державного нагляду
(контролю) надавати документи, зразки
продукції, пояснення, довідки,
відомості, матеріали з питань, що
виникають під час державного нагляду
(контролю).

Одночасно частиною 5 статті 8
спеціального Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» встановлено
обов'язок суб'єктів господарювання
надавати на вимогу органів ринкового
нагляду документацію, що дає змогу
ідентифікувати будь-якого суб'єкта
господарювання, який поставив їм
відповідну продукцію.

Вказаному обов'язку суб'єктів
господарювання відповідає зміст
частини 8 статті 23 вказаного закону,
якою передбачено, що під час виїзної
перевірки характеристик продукції
може проводитись перевірка документів
та інформації, зазначених у частині 7
цієї ж статті, у пункті 6 якої прямо
зазначено, що перевірці підлягають
документи, що дають змогу відстежити
походження відповідної продукції та її
подальший обіг (договори,
товаро-супровідна документація, тощо).

Крім того частиною 12 статті 23 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції»
встановлено, що «у разі якщо за
результатами перевірки характеристик
продукції встановлено, що продукція ...
не відповідає встановленим вимогам,
орган ринкового нагляду на підставі
документів, що дають змогу відстежити
походження такої продукції ... визначає
особу, яка поставила відповідному
суб'єкту господарювання цю продукцію
...»

Отже, виходячи з приписів зазначених
правових норм, орган ринкового нагляду
встановлює суб'єктів у ланцюгу
постачання на підставі документації,
наданої суб'єктом господарювання.

З акту перевірки характеристик
продукції від 18.11.2013 року №00100
вбачається, що під час її проведення
документи на підтвердження походження
продукції (накладні, договори на
придбання) позивачем не надавались.

18.11.2013 року керуючому магазину магазин
"Фокстрот", що знаходиться за адресою: м.
Рівне, вул. Київська, 67а, було вручено
лист Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Рівненській області від
15.11.2013 року №1833/01-02 із вимогою надати у
строк до 25.11.2013 року належним чином
завірені копії прибуткових документів,
накладних на продукцію, зазначену в
акті. Проте, таку документацію не було
надано, що позбавляє можливості орган
ринкового нагляду ідентифікувати
виробника цієї продукції.

Так само, при подачі апеляційної
скарги, позивачем не підтверджено, що
зазначені документи надавалися до
часу прийняття рішення про
застосування штрафних санкцій.

Доводи апелянта про те, що такі
документи надано під час розгляду
справи та суд першої інстанції не надав
їм оцінки, є безпідставними, оскільки
відповідно до вимог Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції" надання такої
документації мало відбутися до
прийняття відповідного рішення
органом, що здійснював перевірку. Суд
не має встановлених законом
повноважень змінювати статус суб"єкта
господарювання.

Таким чином позивач, який зобов'язаний
бути обізнаним з вимогами
законодавства у сфері регулювання
якого здійснює господарську
діяльність, в межах правовідносин, що
виникли між ним та Інспекцією за
результатами позапланової перевірки,
самостійно змінив свій статус з
розповсюджувача на особу, яка
відповідно до Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» вважається
особою, що ввела продукцію в обіг.

Стаття 45 Закону України "Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції" передбачає підстави
звільнення від відповідальності та
покладає обов'язок доведення суб'єктом
господарювання факту, що він не вводив
продукцію в обіг саме на суб"єкта
господарювання. Таким чином позивач
був зобов'язаний доводити відповідні
обставини органу ринкового нагляду до
часу складання протоколу про виявлені
порушення з наданням відповідних
пояснень та документів, які у нього
були в наявності.

Також, факт ненадання документації що
дає змогу ідентифікувати будь-якого
суб'єкта господарювання, який поставив
позивачу продукцію з прямим
посиланням органу ринкового нагляду на
п. 5 ст. 8 Закону України "Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції" відображено у проектах
рішень про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів від 27 листопада
2013 року .

Враховуючи вищезазначене, суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про правомірність
притягнення позивача до
відповідальності за пунктом 2 частини 2
статті 44 Закону України "Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції".

Враховуючи вищезазначене, суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне та обґрунтоване
рішення.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції щодо безпідставності
позовних вимог, не містять фактів
невірного застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
а тому колегія суддів не вбачає
підстав, визначених ст. 202 КАС України,
для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"САВ-ДІСТРИБЬЮШН" залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"24" лютого 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.С. Котік

судді:
А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з
обмеженою відповідальністю
"САВ-ДІСТРИБЬЮШН"
вул.Дорогожицька,1,м.Київ,04119

3- відповідачу/відповідачам: Інспекція
з питань захисту прав споживачів у
Рівненській області вул.С. Петлюри,
5,м.Рівне,33028

4-третій особі: - ,