Справа № К/9991/54972/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/54972/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Малиніна В.В.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду в місті Рівне
Рівненської області на постанову
Рівненського міського суду
Рівненської області від 02 лютого 2010
року та ухвалу колегії суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Рівненської області
від 27 липня 2011 року в справі за позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
в місті Рівне Рівненської області про
перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а :

У січні 2010 року ОСОБА_4 звернулася в суд
з адміністративним позовом, в якому
зазначала, що їй на підставі статей 54, 50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» призначена пенсія по
інвалідності та додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю. Відповідач в
порушення вимог вказаного Закону
обчислював їх без урахування
мінімальних пенсій за віком та
прожиткового мінімуму, встановленого
законами України на відповідні роки.

Просила суд визнати дії відповідача
неправомірними та зобов'язати
здійснити перерахунок пенсії з 30
червня 2009 року.

Постановою Рівненського міського суду
Рівненської області від 02 лютого 2010
року, залишеною без змін ухвалою
колегії суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області від 27 липня
2011 року, позов задоволено частково:
зобов'язано здійснити перерахунок та
виплату пенсії у розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком з 30 червня
2009 року.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, відповідач
ставить питання про скасування судових
рішень та ухвалення нового про відмову
у задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач є інвалідом
третьої групи, постраждалою внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії
та їй призначено пенсію на підставі
статті 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі
статті 50 цього ж Закону.

Розрахунок пенсії та додаткової
пенсії, передбачених вказаним Законом,
проводився виходячи з розміру 19,91 грн.,
що встановлений постановою Кабінету
Міністрів України від 03 січня 2002 року
№1 «Про підвищення розмірів пенсій та
інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування
яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету» та з 01 вересня 2004
року цей розмір збільшений на 12 %
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 13 липня 2004 року №
894 «Про підвищення розмірів пенсій,
призначених відповідно до частини
четвертої статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

30 червня 2009 року позивач звернулася до
управління Пенсійного фонду в місті
Рівне Рівненської області із заявою
про перерахунок пенсії та приведення
її розміру у відповідність до вимог
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», в задоволенні якої
відмовлено.

Вирішуючи спір суди попередніх
інстанцій виходили з того, що при
розрахунку державної та додаткової
пенсій, передбачених статтями 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», застосуванню підлягає
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
встановленого в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком. Розмір виплачуваних
позивачу пенсій підлягав приведенню у
відповідність до вимог законодавства.

Перевіривши правильність застосування
апеляційним судом норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Статтею 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визначені підстави та
умови призначення державних пенсій
особам, віднесеним до категорії 1 та у
зв'язку з втратою годувальника.
Частиною четвертою зазначеної статті
визначено, що в усіх випадках розміри
пенсії для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими по
ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком.

Статтею 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлено, що особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
відповідних розмірах, зокрема,
інвалідам ІІІ групи - 50 процентів
мінімальної пенсії за віком. Виплата
додаткової пенсії відповідно до статті
53 зазначеного Закону здійснюється
повністю незалежно від заробітку,
пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм
обрахунку додаткової пенсій виступає
мінімальна пенсія за віком.
Мінімальний розмір пенсії за віком
згідно до статті 8 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Відповідно до частини третьої статті 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, підвищується розмір пенсії,
визначений відповідно до статті 54
цього Закону, а також розмір додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового прожиткового
мінімуму.

Положення частини третьої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» стосовно застосування
розміру мінімального розміру пенсії за
віком, встановленого частиною першою
цієї статті, тільки стосовно
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, на
думку колегії суддів, не є перешкодою
для застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актам, вирішуючи спір
суди прийшли до обґрунтованого
висновку про те, що при розрахунку
державної та додаткової пенсії,
передбачених статтями 54, 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

За таких обставин територіальне
управління Пенсійного фонду України
повинно було здійснити перерахунок та
виплату позивачу державної та
додаткової пенсій, виходячи із
збільшеного розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2009 рік» з дня встановлення
прожиткового мінімуму.

Відмовляючи у перерахунку пенсії
позивача суб'єкт владних повноважень
порушив її права та законні інтереси.

Рішення судів попередній інстанцій
ухвалено з додержанням норм
процесуального та матеріального права,
передбачених статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підстав для їх скасування і
ухвалення нового рішення не
вбачається.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду в місті Рівне
Рівненської області залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
міського суду Рівненської області від
02 лютого 2010 року та ухвалу колегії
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Рівненської області від 27 липня 2011
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ В.В. Малинін
/підпис/ В.В. Юрченко /підпис/ З
оригіналом згідно Помічник судді:
В.М.Коваленко