Справа № 820/1026/14
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 р.Справа № 820/1026/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.

представника відповідача Куніна С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 14.03.2014р. по
справі № 820/1026/14

за позовом ОСОБА_2

до Комунального закладу охорони
здоров'я "Обласний центр
медико-соціальної експертизи"

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_2, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Комунального закладу охорони здоров'я
"Обласний центр медико-соціальної
експертизи", в якому просив суд:

- зобов'язати відповідача видати ОСОБА_2
дублікат довідки про результати
визначення ступеня втрати професійної
працездатності у відсотках
застрахованого серія ХАР-05 №001231 та
дублікат довідки до акта огляду МСЕК
серія ХАР-08 №017222;

- зобов'язати відповідача видати ОСОБА_2
нові довідки про результати визначення
ступеня втрати професійної
працездатності у відсотках
застрахованого, де вказати дату огляду
фахівцями обласної МСЕК № 2 - 28.09.2009 року
та де буде вказано про настання травми -
інвалідності, пов'язаної з періодом
проходження військової служби
внаслідок нещасного випадку, що мало
місце в період її проходження.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 14.03.2014 року
у задоволенні позову ОСОБА_2 -
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивачем подано
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваної постанови, норм
матеріального та процесуального права,
позивач просить постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 14.03.2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач, зокрема, посилається на
порушення судом першої інстанції
приписів Порядку про умови призначення
і виплати одноразової грошової
допомоги у разі загибелі (смерті),
поранення (контузії, травми або
каліцтва) чи інвалідності
військовослужбовців,
військовозобов'язаних і резервістів,
призваних на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, та
інвалідності звільнених з військової
служби (зборів) осіб, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року № 499, ст. 24 Закону України
"Про військовий обов'язок і військову
службу", що призвело до неправильного
вирішення справи, а також на доводи та
обставини викладені в апеляційній
скарзі.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши,
в межах апеляційної скарги, рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що ОСОБА_2 09.10.2013 року
звернувся до Обласної
медико-соціальної експертної комісії
№2 Комунального закладу охорони
здоров'я "Обласний центр
медико-соціальної експертизи" із
заявою про видачу дублікату довідки
про результати визначення ступеня
втрати професійної працездатності у
відсотках застрахованого серія ХАР-05
№001231 та дублікату довідки до акта
огляду МСЕК серія ХАР-08 №017222,
анулювання вказаних довідок та видачу
нових довідок, де буде вказано про
настання травми - інвалідності,
пов'язаної з періодом проходження
військової служби внаслідок нещасного
випадку, що мало місце в період її
проходження.

23.10.2013 року листом за № 836 відповідачем
було відмовлено ОСОБА_2 у видачі
дублікатів довідок, відмовлено в їх
анулюванні та видачі відповідних
довідок з внесенням змін про причину
інвалідності.

Не погодившись з відмовою позивача,
позивач звернувся з даним позовом до
суду.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що діючим
законодавством не передбачено
виготовлення та видачу МСЕК дублікатів
довідок. Також суд зазначив, що
відповідач не наділений
повноваженнями самостійно змінювати
причинний зв'язок інвалідності
колишніх військовослужбовців.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов до висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_2 є необґрунтованими і такими, що
не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2
28.09.2009 року отримав довідку про
результати визначення ступеня втрати
професійної працездатності у
відсотках застрахованого серія ХАР-05
№001231 та довідку до акта огляду МСЕК
серія ХАР-08 №017222.

У вищевказаних довідках було вказано
про надання ОСОБА_2 III групи
інвалідності, про виплату йому
одноразової грошової допомоги у
зв'язку з втратою професійної
працездатності в розмірі 60 відсотків.

В довідці до акта огляду МСЕК серія
ХАР-08 №017222 також було вказано, що ІІІ
група інвалідності отримана в
результаті нещасного випадку ні не
пов'язаного з виконанням обов'язків
військової служби.

Відповідно до п. 32 Положення про
медико-соціальну експертизу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 83 від 22.02.1992 року,
що діяло на час видачі довідок
позивачу, медико-соціальні експертні
комісії видають особам, визнаним
інвалідами, довідки МСЕК. Форми
документів, що використовуються у
роботі медико-соціальних експертних
комісій, затверджуються Міністерством
охорони здоров'я України.

На даний час діє Положення про
медико-соціальну експертизу,
затверджене постановою Кабінету
Міністрів України №1317 від 03.12.2009 року.

Згідно п. 24 вказаного Положення про
медико-соціальну експертизу, комісія
видає особі, яку визнано інвалідом або
стосовно якої встановлено факт втрати
професійної працездатності, довідку та
індивідуальну програму реабілітації і
надсилає у триденний строк виписку з
акта огляду комісії органові, в якому
інвалід перебуває на обліку як
отримувач пенсії чи державної
соціальної допомоги (щомісячного
довічного грошового утримання), що
призначається замість пенсії, та разом
з індивідуальною програмою
реабілітації - органові, що здійснює
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, виписку з акта
огляду комісії про результати
визначення ступеня втрати професійної
працездатності у відсотках та потреби
у наданні додаткових видів допомоги.
Видача особі, яку визнано інвалідом або
стосовно якої встановлено факт втрати
професійної працездатності, виписки з
акта огляду комісії на руки
забороняється. Форма документів, що
використовується у роботі комісій,
затверджується МОЗ.

У відповідності до наказу МОЗ України
від 19 травня 2003 року №224 "Про
затвердження форм медичної облікової
документації, що використовується в
медико-соціальних експертних
комісіях", що діяв на час видачі
позивачу довідок та діючого наказу МОЗ
України від 30.07.2012 року №577 "Про
затвердження форм медичної облікової
документації, що використовується в
медико-соціальних експертних
комісіях", довідки МСЕК є документом
суворої звітності.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає вірним та обґрунтованим
висновок суду першої інстанції про те,
що чинним законодавством не
передбачено виготовлення та видачу
МСЕК дублікатів довідок.

Переглянувши рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про
зобов'язання відповідача видати нові
довідки з внесенням змін про причину
інвалідності, колегія суддів зазначає
наступне.

Згідно з частиною другою статті 69 Основ
законодавства про охорону здоров'я,
експертиза тривалої або стійкої втрати
працездатності здійснюється
медико-соціальними експертними
комісіями, які встановлюють ступінь та
причину інвалідності, визначають для
інвалідів роботи і професії, доступні
їм за станом здоров'я, перевіряють
правильність використання праці
інвалідів згідно з висновком
експертної комісії та сприяють
відновленню працездатності інвалідів.

Висновки органів медико-соціальної
експертизи про умови і характер праці
інвалідів є обов'язковими для
власників та адміністрації
підприємств, установ і організацій.

Порядок організації та проведення
медико-соціальної експертизи
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

У відповідності з пунктом першим
Положення про медико-соціальну
експертизу, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №
1317 (в редакції, що діяла на час
виникнення спірних правовідносин)
метою медико-соціальної експертизи є
виявлення ступеня обмеження
життєдіяльності, причини, часу
настання, групи інвалідності, а також
компенсаторно-адаптаційних
можливостей особи, реалізація яких
сприяє медичній,
психолого-педагогічній, професійній,
трудовій, фізкультурно-спортивній,
фізичній, соціальній та психологічній
реабілітації.

Згідно зі статтею першою Закону
України "Про реабілітацію інвалідів в
Україні" від 06.10.2005 №2961-IV інвалідність -
міра втрати здоров'я та обмеження
життєдіяльності, що перешкоджає або
позбавляє конкретну особу здатності чи
можливості здійснювати діяльність у
спосіб та в межах, що вважаються для
особи нормальними залежно від вікових,
статевих, соціальних і культурних
факторів.

Відповідно до частини 3 статті 7 цього
Закону залежно від ступеня розладу
функцій організму та обмеження
життєдіяльності особі, визнаній
інвалідом, встановлюється перша, друга
чи третя група інвалідності.

У відповідності з п.п. 19, 24, 25 Положення
про медико-соціальну експертизу № 1317,
комісія проводить засідання у повному
складі і колегіально приймає рішення.
Відомості щодо результатів
експертного огляду і прийнятих рішень
вносяться до акта огляду та протоколу
засідання комісії, що підписуються
головою комісії та її членами і
засвідчуються печаткою. Комісія видає
особі, яку визнано інвалідом або
стосовно якої встановлено факт втрати
професійної працездатності, довідку та
індивідуальну програму реабілітації і
надсилає у триденний строк виписку з
акта огляду комісії органові, в якому
інвалід перебуває на обліку як
отримувач пенсії чи державної
соціальної допомоги (щомісячного
довічного грошового утримання), що
призначається замість пенсії, та разом
з індивідуальною програмою
реабілітації - органові, що здійснює
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, виписку з акта
огляду комісії про результати
визначення ступеня втрати професійної
працездатності у відсотках та потреби
у наданні додаткових видів допомоги.

Голова або члени комісії, винні у
прийнятті неправильного рішення і
незаконній видачі документів про
інвалідність, несуть відповідальність
згідно із законодавством.

Згідно з п.17 Положення № 1317
медико-соціальна експертиза
проводиться після повного медичного
обстеження, проведення необхідних
досліджень, оцінювання соціальних
потреб інваліда, визначення
клініко-функціонального діагнозу,
професійного, трудового прогнозу,
одержання результатів відповідного
лікування, реабілітації за наявності
даних, що підтверджують стійке
порушення функцій організму,
обумовлених захворюваннями,
наслідками травм чи вродженими вадами,
які спричиняють обмеження
життєдіяльності.

Комісія складається з представників
МОЗ, Мінпраці, Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань, а також
військово-медичної служби СБУ та
військово-медичного підрозділу Служби
зовнішньої розвідки у разі розгляду
медичних справ стосовно потерпілих на
виробництві чи пенсіонерів з числа
військовослужбовців СБУ або Служби
зовнішньої розвідки. У проведенні
медико-соціальної експертизи беруть
участь також представники Пенсійного
фонду України, Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, органів державної
служби зайнятості і у разі потреби -
працівники науково-педагогічної та
соціальної сфери (абз. 2 п.10 Положення
№1317).

Комісія проводить засідання у повному
складі і колегіально приймає рішення.
Відомості щодо результатів
експертного огляду і прийнятих рішень
вносяться до акта огляду та протоколу
засідання комісії, що підписуються
головою комісії та її членами і
засвідчуються печаткою(п.19 Положення
№1317).

У разі коли голова або окремі члени
комісії не згодні з прийнятим рішенням,
їх думка зазначається в акті огляду
комісії, який подається у триденний
строк Кримській республіканській,
обласній або центральній міській
комісії, що приймає відповідне рішення.
Рішення Центральної медико-соціальної
експертної комісії МОЗ, Кримської
республіканської, обласних,
центральних міських комісій (у тому
числі в разі проведення огляду у
складних випадках) приймається
більшістю голосів членів комісій. У
разі рівного розподілу голосів
вирішальним є голос голови комісії.
Член комісії, не згодний з прийнятим
рішенням, викладає свою думку в
письмовому вигляді, яка додається до
акта огляду. На вимогу такого члена
комісії акт огляду надсилається МОЗ.
(п.п.21,22 Положення №1317).

Акт огляду МСЕК від 22.09.2009 року
оформлювався відповідно до Форми №157/о,
затвердженої Наказом Міністерства
охорони здоров'я №224 від 19.05.2003.

Комісія під час встановлення
інвалідності керується Інструкцією
про встановлення груп інвалідності,
затвердженою МОЗ за погодженням з
Мінпраці та Радою Федерації незалежних
профспілок України(п.20 Положення №1317).

У відповідності з пунктом 3 Положення №
1317 медико-соціальна експертиза
проводиться особам, що звертаються для
встановлення інвалідності, за
направленням
лікувально-профілактичного закладу
охорони здоров'я після проведення
діагностичних, лікувальних і
реабілітаційних заходів за наявності
відомостей, що підтверджують стійке
порушення функцій організму,
обумовлених захворюваннями,
наслідками травм чи вродженими вадами,
які спричиняють обмеження
життєдіяльності.

Медико-соціальна експертиза
потерпілим від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання проводиться після
подання акта про нещасний випадок на
виробництві, акта розслідування
професійного захворювання за
встановленими формами, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 25 серпня 2004 р. N 1112 (Офіційний вісник
України, 2004 р., N 35, ст. 2337), висновку
спеціалізованого медичного закладу
(науково-дослідного інституту
професійної патології чи його
відділення) про професійний характер
захворювання, направлення
лікувально-профілактичного закладу
охорони здоров'я або роботодавця чи
профспілкового органу підприємства, на
якому потерпілий одержав травму чи
професійне захворювання, або робочого
органу виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків, суду чи прокуратури.

Згідно з пунктом 26 вказаного Положення
№ 1317 причинами інвалідності є, зокрема:
загальне захворювання; нещасний
випадок на виробництві (трудове
каліцтво чи інше ушкодження здоров'я),
професійне захворювання.

Комісія проводить огляд тимчасово
непрацездатної особи, що звернулася
для встановлення інвалідності,
протягом семи днів з дня надходження
документів, зазначених у пункті 3 цього
Положення (за направленням
відповідного
лікувально-профілактичного закладу
охорони здоров'я після проведення
діагностичних, лікувальних і
реабілітаційних заходів за наявності
документів, що підтверджують стійке
порушення функцій організму,
обумовлене захворюваннями, наслідками
травм або вродженими вадами, які
спричиняють обмеження нормальної
життєдіяльності особи.) (п.7 Положення №
1317).

Датою встановлення інвалідності та
ступеня втрати професійної
працездатності потерпілому від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання у відсотках
вважається день надходження до комісії
документів, зазначених у пункті 3 цього
Положення.

Інвалідність та ступінь втрати
професійної працездатності (у
відсотках) такого потерпілого
встановлюються до першого числа
місяця, що настає за місяцем, на який
призначено повторний огляд.
Інвалідність, що настала внаслідок
нещасного випадку на виробництві,
встановлюється на підставі
результатів огляду потерпілого
членами комісії та акта про нещасний
випадок, пов'язаний з виробництвом, за
формою, визначеною постановою Кабінету
Міністрів України від 25 серпня 2004 р. N 1112
(Офіційний вісник України, 2004 р., N 35, ст.
2337), або на підставі рішення суду про
встановлення факту отримання травми на
виробництві (п.п.8,9 Положення № 1317).

Ступінь втрати професійної
працездатності працівників (у
відсотках), ушкодження здоров'я яких
пов'язане з виконанням ними трудових
обов'язків, та потреба у медичній і
соціальній допомозі визначаються на
підставі направлення
лікувально-профілактичного закладу,
роботодавця або уповноваженого ним
органу чи профспілкового органу
підприємства, на якому потерпілий
одержав травму чи професійне
захворювання, або робочого органу
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань, суду чи прокуратури. Огляд
потерпілого проводиться комісією за
участю представника Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань після подання акта про
нещасний випадок на виробництві, акта
розслідування професійного
захворювання за встановленими формами
та висновку спеціалізованого
медичного закладу (науково-дослідного
інституту професійної патології або
його відділення) про професійний
характер захворювання (п.11 Положення №
1317).

У разі встановлення інвалідності і
ступеня втрати здоров'я комісія
розробляє на підставі плану медичної
реабілітації, що обов'язково надається
лікарем, або за участю лікаря
індивідуальну програму реабілітації
інваліда, в якій визначаються обсяги та
види реабілітаційних заходів, методи
та строки їх здійснення, засоби
реабілітації та відповідальні за
виконання. Комісія відповідає за
якість розроблення індивідуальної
програми реабілітації інваліда та
здійснює у межах своїх повноважень
контроль за її виконанням. Повторний
огляд інвалідів з нестійкими,
оборотними змінами та порушеннями
функцій організму з метою визначення
ефективності реабілітаційних заходів,
стану здоров'я і ступеня соціальної
адаптації проводиться раз на один - три
роки. (п.п.21,22 Положення № 1317).

Як обґрунтовано встановлено судом
першої інстанції та підтверджено
матеріалами справи, відповідачем
проводився огляд ОСОБА_2 з метою
встановлення причин інвалідності.
Результати огляду оформлені актом
огляду № 810 від 28.09.2009 року. В ході
огляду ОСОБА_2 визначено причину
інвалідності - травма одержана в
результаті нещасного випадку, не
пов'язаного з виконанням обов'язків
військової служби (а.с. 39-42).

Причинний зв'язок отриманої позивачем
травми, встановлювався МСЕК на
підставі Свідоцтва про хворобу № 664/267
від 31.07.2009 року, виданого ВЛК
Центрального клінічного госпіталю
Державної прикордонної служби України,
в якому зазначено, що травма одержана в
результаті нещасного випадку, не
пов'язана з виконанням обов'язків
військової служби (а.с. 35-36).

Відповідно до п. 12 Порядку № 1317 від
03.12.2009 року, причинний зв'язок
інвалідності колишніх
військовослужбовців з перебуванням на
фронті або з виконанням ними інших
обов'язків військової служби
встановлюється на підставі документів,
виданих військово-лікувальними
закладами, а також інших документів, що
підтверджують факт отримання
поранення (захворювання).

Пунктом 13 Положення № 1317 визначено, що
ступінь втрати працездатності
військовослужбовців і
військовозобов'язаних у період
проходження ними служби (зборів)
встановлюється у відсотках з метою
виплати страхових сум за державним
обов'язковим особистим страхуванням у
день розгляду комісією таких
документів:

1) копії свідоцтва про хворобу, виданого
за затвердженою Міноборони формою
військово-лікувальним закладом або
районним військовим комісаріатом у
разі визнання військово-лікарською
комісією військовослужбовця або
військовозобов'язаного в період
проходження служби (зборів) не
придатним за станом здоров'я для
подальшого проходження служби (зборів)
унаслідок поранення (контузії, травми
або каліцтва), захворювання. Ступінь
втрати працездатності застрахованого
військовослужбовця або
військовозобов'язаного встановлюється
з дня проведення військово-лікарською
комісією його огляду, але не пізніше
дати звільнення такого
військовослужбовця або
військовозобов'язаного з військової
служби;

2) довідки про придатність
військовослужбовця або
військовозобов'язаного до військової
служби, що видана
військово-лікувальним закладом або
районним закладом чи військовим
комісаріатом за затвердженою
Міноборони формою, якщо:
застрахованого визнано обмежено
придатним до військової служби (зборів)
або професійної діяльності у разі
втрати ним здоров'я внаслідок
поранення (контузії, травми або
каліцтва), захворювання, одержаного у
період проходження військової служби
(зборів), але не підлягає звільненню з
військової служби (зборів); ступінь
втрати працездатності
військовослужбовця або
військовозобов'язаного встановлюється
на підставі поданих
військово-лікарською комісією
документів; застрахованого визнано
військово-лікарською комісією
придатним до військової служби (зборів)
у разі втрати ним здоров'я внаслідок
поранення (контузії, травми або
каліцтва), захворювання, одержаного у
період проходження військової служби
(зборів). Ступінь втрати працездатності
застрахованого встановлює комісія
після закінчення його лікування.

Із аналізу вказаних правових норм
вбачається, що при встановленні
причини інвалідності у колишніх
військовослужбовців МСЕК формулює її у
точній відповідності з
військово-медичними документами, а
тому колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що Комунальний заклад охорони здоров'я
"Обласний центр медико-соціальної
експертизи" не наділений
повноваженнями самостійно змінювати
причинний зв'язок інвалідності
колишніх військовослужбовців.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності відповідно до ч.2 ст.71 КАС
України покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів зазначає, що відповідач,
заперечуючи проти позову, відповідно
до приписів ч. 2 ст. 71 КАС України, надав
беззаперечні докази на підтвердження
обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення, чим спростовано доводи
позивача, викладені у позовній заяві.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що постанова Харківського
окружного адміністративного суду від
14.11.2013 року відповідає вимогам ст. 159
Кодексу адміністративного судочинства
України, підстав для задоволення вимог
апеляційної скарги Генерального
директора Приватного
сільськогосподарського підприємства
"Горизонт" Шевцова Сергія Івановича
колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дослідив наявні докази, надав їм
належну оцінку та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 14.03.2014р. по
справі № 820/1026/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С. Повний текст ухвали
виготовлений 30.05.2014 р.