Справа № 2-а-3090/11
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Міщенко К.М.
Суддя-доповідач: Аліменко
У Х В А Л А

Іменем України

26 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
Аліменка В.О.,

суддів:

Безименна Н.В., Кучма А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
відповідача Управління Пенсійного
фонду України в Тальнівському районі
Черкаської області на Постанову
Тальнівського районного суду
Черкаської області від 07.06.2011 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в Тальнівському районі
Черкаської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок розміру
призначеної пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулась до суду з
адміністративним позовом до
відповідача, в якому просила визнати
неправомірною відмову відповідача та
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок і виплати щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи, відповідно до ст. 52 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Постановою Тальнівського районного
суду Черкаської області від 07.06.2011 року
позовні вимоги - задоволено.

Визнано дії відповідача щодо відмови
зробити перерахунок додаткової
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи відповідно до ст. 52 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
неправомірними та зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок
додаткової компенсації сім'ям за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 52 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, відповідач подали
апеляційну скаргу, в якій просять
скасувати постанову суду першої
інстанції та постановити нову
постанову, якою в задоволенні
адміністративного позову відмовити
повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у справі доказами, вивчивши
заперечення на апеляційну скаргу,
колегія суддів приходить до
наступного.

Аналізуючи вимоги позивача про
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок додаткової компенсації
сім'ям за втрату годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
відповідно до ст. 52 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», колегія
суддів вважає за необхідне зазначити
наступне.

Згідно ч. 1 ст. 52 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ
щомісячна компенсація в разі втрати
годувальника, призначається на кожного
працездатного члена сім'ї, який був на
утриманні, в розмірі 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком,
передбаченої законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом. Крім того,
мінімальна пенсія за віком не може бути
нижчою ніж прожитковий мінімум і
відповідно до вимог ст. 46 Конституції
України.

Згідно з ч. 3 ст. 67 вказаного Закону, яка
набрала чинності 31.10.2006 року, у разі
збільшення визначеного законом
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до ст. 52 цього Закону.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Таким чином, посилання відповідача на
постанови КМ України № 530 від 28.05.2008, №
654 від 16.07.2008 та № 836 віл 26.07.1996, на
підставі яких проводилося нарахування
спірних виплат позивачу раніше, не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки
надання законодавцем такого права
Кабінету Міністрів України не означає,
що останній, встановлюючи такий
порядок, може допустити звуження
змісту та обсягу прав позивача,
встановлених цим же Законом.

Враховуючи наведені положення діючого
законодавства, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції обґрунтовано, з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, дійшов висновку про задоволення
адміністративного позову, а доводи,
викладені в апеляційній скарзі, не
знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись, ст.ст. 2, 41, 160, 196, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Управління Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області - залишити без задоволення.

Постанову Тальнівського районного
суду Черкаської області від 07.06.2011року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
В.О. Аліменко

Судді
Н.В. Безименна

А.Ю.Кучма

.

Головуючий суддя
Аліменко В.О.

Судді:
Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.