Справа № К/9991/80127/11-С
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/80127/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В.,
Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., розглянувши
в порядку письмового провадження
касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 22 червня
2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 29 вересня 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до Житомирської митниці
про визнання протиправною відмови у
нарахуванні і виплаті компенсації за
надурочну роботу, роботу у нічний час,
вихідні, святкові та неробочі дні,
зобов'язання провести нарахування,

в с т а н о в и л а :

У березні 2010 року позивач звернувся до
суду із зазначеним позовом до
відповідача. Уточнивши позовні вимоги,
просив визнати протиправною відмову у
нарахуванні і виплаті компенсації за
надурочну роботу, роботу у нічний час,
вихідні, святкові та неробочі дні за
2006-2008 роки, зобов'язати провести
нарахування вказаної компенсації.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що в
порушення ст.ст. 106-108 КЗпП України
вказана компенсація не була йому
виплачена і після звільнення в 2009 році
зі служби.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 22 червня
2010 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 вересня
2011 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказані рішення та
ухвалити нове судове рішення про
задоволення позову.

Перевіривши за матеріалами справи
доводи касаційної скарги та
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі в
межах касаційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_4 з 6 вересня
2005 року по 10 березня 2009 року працював на
посаді інспектора відділу митної варти
Житомирської митниці. 10 березня 2009 року
він звільнений зі служби відповідно до
ст. 38 КЗпП України, а до суду із
вказаними позовними вимогами за період
2006-2008 років звернувся лише у березні 2010
року. Відповідач наполягав на відмові у
задоволенні позову, зокрема, з підстав
пропуску позивачем встановленого
законом строку звернення до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції, з яким
погодився і суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що позивач звернувся до
суду з пропуском встановленого законом
строку звернення, заяви про поновлення
вказаного строку не подавав, а
відповідач наполягав на відмові у
задоволенні позову саме з цих підстав.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з вказаним висновком
судів попередніх інстанцій виходячи з
наступного.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Пропущення цього строку відповідно до
ст. 100 КАС України (у редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
було самостійною підставою для відмови
у задоволенні адміністративного
позову за умови, якщо на цьому
наполягає одна із сторін.

Враховуючи вищенаведене суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли вірного
висновку про відмову у задоволенні
позову.

Згідно частини 1 статті 220 КАС України
суд касаційної інстанції не може
досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 цього Кодексу,
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про
незаконність судового рішення,
порушення норм матеріального та
процесуального права безпідставні, не
ґрунтуються на доказах та матеріалах
справи.

Тому колегія суддів, перевіривши у
межах доводів касаційної скарги
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від 22
червня 2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 29 вересня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк