Справа № 818/9049/13-а
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2014 р.
Справа №818/9049/13-a

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Опімах Л.М. суддів :
Осіпової О.О., Соп"яненка О.В.,

за участю секретаря судового засідання
- Усенко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Державної митної служби
України, Міністерства доходів і зборів
України, Сумської митниці Міндоходів
про визнання протиправними та
скасування наказів, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу,
відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2010 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом, який
він особисто та його представник
підтримали, уточнили та доповнили в
ході розгляду справи, мотивуючи
позовні вимоги тим, що 14 червня 2010 року
головою Державної митної служби
України виданий наказ за № 1065-к про
припинення перебування позивача на
державній службі у митних органах
України, звільнивши його із займаної
посади у перший робочий день після
закінчення тимчасової
непрацездатності за порушення Присяги
державного службовця. Порушення
полягало у несумлінному виконанні
службових обов'язків та недотриманні
законодавства з питань митної справи
відповідно до пункту 6 частини 1 статті
30 Закону України "Про державну службу".

07 вересня 2010 року (у перший робочий день
після закінчення тимчасової
непрацездатності) Глухівською
митницею був виданий наказ № 535-к про
звільнення позивача з посади головного
інспектора митного поста "Бачівськ"
Глухівської митниці відповідно до
пункту 6 частини 1 ст. 30 Закону України
"Про державну службу".

Підставою для винесення цих наказів
стали наслідки перевірки здійснення
митного контролю та митного оформлення
транспортних засобів, що переміщували
товари на адресу фірми "LLC, (за адресою:
127591, Москва, вул. Дубнінська, № 79-А) на
митному посту "Бачівськ" Глухівської
митниці в період з 01 січня по 01 травня
2010 року, відповідно до яких позивач, як
головний інспектор та старший
оперативної зміни №1 не забезпечив
дотримання підпорядкованим особовим
складом вимог чинного законодавства
щодо митного контролю та митного
оформлення шести транспортних засобів
по вантажних митних деклараціях
801010000/10/001975, 801010000/10/001978, 801010000/10/001980 від
30.04.2010 року та 801010000/10/001985, 801010000/10/001988,
801010000/10/001993 від 01.05. 2010 року, які були
здійснені з порушенням законодавства,
неналежно організував роботу
оперативної зміни, чим порушив вимоги
посадової інструкції головного
інспектора митного поста "Бачівськ"
Глухівської митниці.

Позивач вважає вищевказані накази
посадових осіб митних органів
протиправними, такими, що не
ґрунтуються на достовірних обставинах,
оскільки, митний контроль та митне
оформлення зазначених автомобілів
було проведено з дотриманням службових
обов'язків, відповідно до вимог чинного
законодавства, оформлення всіх
документів розпочалося в робочий час,
діючим законодавством не передбачено
право передачі документів на "до
оформлення" іншими інспекторами в разі
закінчення робочого часу. Також
зазначає, що у відповідачів були
відсутні підстави для звільнення із
займаної посади та припинення
перебування на державній службі у
митних органах України на підставі ст.
30 частини 1 п. 6 Закону України "Про
державну службу".

За таких обставин позивач просить
визнати протиправними наказ Державної
митної служби України № 1065-к від 14
червня 2010 року "Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності"в
частині припинення перебування на
державній службі у митних органах
України, звільнення із займаної посади
головного інспектора митного поста
"Бачівськ"Глухівської митниці та наказ
Глухівської митниці № 535-к від 07
вересня 2010 року в частині звільнення
його з посади головного інспектора
митного поста "Бачівськ" Глухівської
митниці з 10 вересня 2010 року, поновити
його на посаді головного інспектора
пункту пропуску "Бачівськ", що на даний
час знаходиться в підпорядкуванні
Сумської митниці Міндоходів, стягнути
з Сумської митниці Міндоходів на його
користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 07 вересня 2010 року
по день поновлення на роботі. Окрім
того, посилаючись на незаконність
наказів про звільнення та
неправомірність дій відповідача, що
призвели до душевних переживань,
погіршення його самопочуття, зниження
авторитету серед оточуючих, обмеження
матеріальних можливостей просить
відшкодувати моральну шкоду в розмірі
20000 грн., стягнувши її з відповідачів в
солідарному порядку.

Представник відповідачів в судовому
засіданні проти позову заперечила,
пояснивши, що згідно з наказом
Глухівської митниці від 5 травня 2010
року № 537-к комісією у складі посадових
осіб митниці проведено перевірку з
метою з'ясування обставин здійснення
на митному посту "Бачівськ" (в період з 1
січня - 1 травня 2010 року) митного
контролю та митного оформлення
транспортних засобів, які переміщували
товари на адресу фірми , 127591, Moscow, Dubninskaya
St., d. 79 A, p. 8 INN/KPP 713636779/771301001, за
результатами якої складено акт
перевірки від 19 травня 2010 року.

В ході пеервірки було з»ясовано, що
протягом 30.04.2010 - 01.05.2010 сім
транспортних засобів оформлені в
звортньому напрямку ( тобто в напрямку
«В»їзд») в режимі «транзит» через
митний пост «Бачівськ» Глухівської
митниці як такі, що повернуті Брянською
митницею були оформлені з порушенням
пункту 5 Порядку здійснення митного
контролю автомобільних транспортних
засобів перевізників і товарів, що
переміщуються ними у пунктах пропуску
чепез державний кордон, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 24.12.2003 року №1989, пункту 4,5 Положення
про вантажну митну декларацію»,
затверджене постановою Кабінету
Міністрів України від 09.06.1997 №574, пункту
5.4 глави 5 Положення про порядок
здійснення контролю за доставкою
вантажів у митниці призначення,
затверджене наказои Держмитслужби від
08.12.1998 № 771, ст.ст. 40,41,70,81,86 Митного
кодексу України.

Головним інспектором Риженком Ю.А.
було видано незаконне розпорядження
щодо оформлення у неробочий час
транспортних засобів з порушенням
митного законондавства, що є
порушенням ст.8 Дисциплінарного
статуту митної служби України, ст.10
Закону України «Про державну службу», а
також п. 2.1 Посадової інструкції
головного інспектора митного посту
«Бачівськ» та п.2.1 Посадової інструкції
провідного інспектора митного посту
«Бачівськ» Глухівської митниці.

14.06.2010 року Державною митною службою
України було видано наказ №1065-к «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності», відповідно до
якого ОСОБА_1 звільнено за порушення
Присяги державного службовця, що
полягало у несумлінному виконанні
службових обов»язків та недотриманні
законондавства з питань митної справи,
було прийнято рішення про звільнення
ОСОБА_1 з займаної посади у перший
роболчий день після закінчення
тимчасової непрацездатності. Наказом
Глухівської митниці від 07.09.2010 року
№535-к позивача звільнено з посади
головного інспектора митного посту
«Бачівськ» з 07.09.2010 року відповідно до
п.6 ч.1 ст.30 Закону України «Про державну
службу», за порушення присяги.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задовленню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що позивач був
прийнятий на роботу інспектором
митного поста "Бачівськ"Глухівської
митниці з 23.04.1997 року. З цього часу і до
квітня 2009 року він працював на митному
посту "Бачівськ" та інших структурних
підрозділах в Глухівській митниці,
обіймаючи різні посади. Відповідно до
наказу № 155-к по Глухівській митниці
від 10 квітня 2009 року в порядку переводу
був призначений на посаду головного
інспектора митного поста "Бачівськ", де
працював до моменту звільнення з
митних органів, що підтверджується
записами в його трудовій книжці (а.с. 17-23
т.1).

Відповідно до пункту 12 протоколу № 20/4
наради у заступника Державної митної
служби України від 1 травня 2010 року
начальника Глухівської митниці
зобов'язано провести перевірку
дотримання вимог митного
законодавства при здійсненні митного
оформлення транзитних вантажів у зоні
діяльності Глухівської митниці та у
випадку виявлення порушень вимог
законодавства з питань митної справи
притягнути винних осіб до
дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до наказу Глухівської
митниці від 5 травня 2010 року № 274 (а.с.
109-110 т.1) комісією у складі посадових
осіб митниці проведено перевірку з
метою з'ясування обставин здійснення
на митному посту "Бачівськ" (в період з
1січня - 1 травня 2010 року) митного
контролю та митного оформлення
транспортних засобів, які переміщували
товари на адресу фірми , 127591, Moscow, Dubninskaya
St., d. 79 A, p. 8 INN/KPP 713636779/771301001 (далі -
перевірка), за результатами якої
складено акт перевірки від 19 травня 2010
року (а.с. 84-100 т.1).

У ході перевірки було з'ясовано, що сім
транспортних засобів з реєстраційними
номерами: 06246РЕ/05166РЕ, Е021СО-32/ВА1494-32,
Х220ММ-32/АК1444-32, KNJ274/XVV615, XU50MM-32/AK3203-32,
С948ММ-32/АК0067-32, 178AVD/251DV оформлені
протягом 30 квітня - 1 травня 2010 року в
зворотному напрямку (тобто в напрямку
"в'їзд") в режимі "транзит"через митний
пост "Бачівськ"Глухівської митниці як
такі, що повернуті Брянською митницею з
порушенням пункту 8.4. Порядку
реалізації положень Митної конвенції
про міжнародне перевезення вантажів із
застосуванням книжки МДП,
затвердженого наказом Державної
митної служби України від 21 листопада
2001 року № 755. Митний контроль та митне
оформлення шести із зазначених
транзитних ВМД у напрямку "в'їзд" на
митну територію України здійснено
головними інспекторами митного поста
"Бачівськ" ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за усним
розпорядженням старшого зміни ОСОБА_1

14.06.2010 року Державною митною службою
України було видано наказ №1065-к «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності», відповідно до
якого ОСОБА_1 звільнено за порушення
Присяги державного службовця, що
полягало у несумлінному виконанні
службових обов»язків та недотриманні
законондавства з питань митної справи.
Наказом Глухівської митниці від 07.09.2010
року №535-к позивача звільнено з посади
головного інспектора митного посту
«Бачівськ» з 07.09.2010 року відповідно до
п.6 ч.1 ст.30 Закону України «Про державну
службу», за порушення присяги ( том1
а.с.101-103, 104).

Зазначені накази суд вважає
протиправним та таким, що підлягає
скасуванню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 407 Митного кодексу
України, в редакцій, чинній на момент
звільнення, посадовими особами митної
служби України є працівники митних
органів, спеціалізованих митних
установ та організацій, на яких цим
Кодексом та іншими законами України
покладено здійснення митної справи,
організаційно-розпорядчих та
консультативно-дорадчих функцій і яким
присвоєно спеціальні звання. Ст.413
цього Кодексу передбачено, що особи,
які вперше зараховуються на посади
державної служби у митних органах,
спеціалізованих митних установах та
організаціях, приймають Присягу
державного службовця.

Пунктом 6 частини першої статті 30
Закону України «Про державну службу»
передбачено, що державна служба
припиняється у разі відмови державного
службовця від прийняття або порушення
Присяги, передбаченої у статті 17 цього
Закону.

Текст Присяги наведено у частині
другій статті 17 Закону «Повністю
усвідомлюючи свою високу
відповідальність, урочисто присягаю,
що буду вірно служити народові України,
суворо дотримувати Конституції та
законів України, сприяти втіленню їх у
життя, зміцнювати їх авторитет,
охороняти права, свободи і законні
інтереси громадян, з гідністю нести
високе звання державного службовця,
сумлінно виконувати свої обов'язки».

Аналізуючи текст Присяги, можна
дійти висновку, що в основі поведінки
державного службовця закладені етичні,
правові та службово-дисциплінарні
норми поведінки, недотримання яких
утворює факт порушення Присяги. Тому,
складаючи Присягу, державний
службовець покладає на себе не тільки
певні службові зобов'язання, але й
моральну відповідальність за їх
виконання. У зв'язку з цим як порушення
Присяги слід розуміти скоєння
державним службовцем проступку
(вчинку) проти інтересів служби, який
суперечить покладеним на нього
обов'язкам, підриває довіру до нього як
до носія влади, що призводить до
приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання державним службовцем своїх
обов'язків.

Тобто, як порушення Присяги, так і
дисциплінарне правопорушення можуть
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) норм, а
дисциплінарне правопорушення
пов'язується лише з порушенням
правових вимог щодо проходження
публічної служби.

Відповідно до частини першої
статті 14 Закону України «Про державну
службу» за невиконання чи неналежне
виконання службових обов'язків,
перевищення своїх повноважень,
порушення обмежень, пов'язаних з
проходженням державної служби, а також
за вчинок, який порочить його як
державного службовця або дискредитує
державний орган, в якому він працює, до
державного службовця застосовуються
дисциплінарні стягнення.

Частиною другою цієї статті
передбачено, що до службовців, крім
дисциплінарних стягнень, передбачених
чинним законодавством про працю
України, можуть застосовуватися такі
заходи дисциплінарного впливу, як
попередження про неповну службову
відповідність і затримка до одного
року у присвоєнні чергового рангу або у
призначенні на вищу посаду.

Відповідно до частини другої
статті 9 цього Закону регулювання
правового становища державних
службовців, що працюють в апараті
органів митного контролю, здійснюється
згідно з цим Законом, якщо інше не
передбачено законами України.

Згідно зі статтею 408 Митного
кодексу України ( в ред. 2002 р.) правовий
статус посадових осіб митної служби
України, їх права та обов'язки
визначаються Конституцією України, цим
Кодексом і лише в частині, що ним не
регулюється, - Законом України «Про
державну службу».

Відповідно до частини другої
статті 410 зазначеного Кодексу у митній
службі України діє Статут, який
затверджується законом.

В абзаці першому преамбули
Статуту зазначено, що цей Статут
визначає суть службової дисципліни,
права та обов'язки посадових осіб
митної служби України, яким присвоєно
спеціальні звання, у тому числі
керівників митних органів,
спеціалізованих митних установ та
організацій, щодо забезпечення та
додержання дисципліни, а також види та
порядок застосування заохочень і
дисциплінарних стягнень.

При цьому в абзаці другому
преамбули Статуту зазначено, що
регулювання правового становища
державних службовців, що працюють у
митних органах, здійснюється з
урахуванням вимог Закону України «Про
державну службу».

Відповідно до статті 21 Статуту
порушення службової дисципліни - це
протиправне, винне (умисне чи
необережне) діяння (дія чи
бездіяльність) посадової особи митної
служби, тобто невиконання урочистого
зобов'язання посадових осіб митної
служби, зокрема, невиконання або
неналежне виконання нею своїх
службових обов'язків, перевищення
повноважень, порушення обмежень і
заборон, установлених законодавством з
питань проходження служби в митних
органах, або вчинення інших дій, які
дискредитують не тільки посадову особу
митної служби, а й митну службу України.

Згідно зі статтею 22 Статуту до
діянь, які є порушеннями службової
дисципліни, належать: 1) порушення вимог
законів та інших нормативно-правових
актів України з питань митної справи,
державної служби, а також наказів та
розпоряджень безпосередніх та/або
прямих керівників; 2) порушення порядку
здійснення митного контролю та митного
оформлення предметів, що переміщуються
через митний кордон України.

Відповідно до статті 31 Статуту з
метою з'ясування всіх обставин
вчинення посадовою особою митної
служби дисциплінарного правопорушення
керівник митного органу має право
призначити службове розслідування.
Порядок проведення службового
розслідування визначається спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи. Застосуванню дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення передує
обов'язкове службове розслідування.

Наказом ДМСУ від 13 серпня 2010 року
№ 918 затверджено Інструкцію про
порядок організації та проведення
службового розслідування і службової
перевірки в митній службі України (далі
- Інструкція). Пунктом 1.1 Інструкції
визначено приводи, підстави, мету,
порядок призначення і проведення
службового розслідування, прийняття за
ним рішень, виконання цих рішень,
формування матеріалів службового
розслідування у справі, а також права
та обов'язки посадових осіб митної
служби України під час їх проведення.

Згідно з абзацом дев'ятим пункту
1.2 Інструкції службове розслідування -
це комплекс заходів, що здійснюються в
межах компетенції відповідно до цієї
Інструкції з метою повного, всебічного
та об'єктивного з'ясування обставин
вчинення посадовою особою
дисциплінарного або іншого
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності,
виявлення причин і умов, що сприяли
його вчиненню, встановлення наявності
(відсутності) вини, її ступеня, а також
установлення інших подій, обставин, що
потребують з'ясування під час
проведення таких заходів. З'ясування
обставин порушення трудової
дисципліни посадовими особами митної
служби здійснюється відповідно до
вимог Кодексу законів про працю
України, Закону України «Про державну
службу» , Статуту та правил
внутрішнього трудового розпорядку
митного органу (пункт 1.4 Інструкції).

Системний аналіз спеціальних і
загальних норм, наведених у статті 21,
частині першій статті 22, статті 31
Статуту, статтях 14, 17, 30 Закону № 3723-XII,
свідчить, що за вчинення посадовими
особами митної служби України порушень
службової дисципліни, дисциплінарних
правопорушень допускається
застосування дисциплінарних стягнень,
визначених у частині другій статті 22
Статуту, частині другій статті 9 Закону
України «Про державну службу»,
найбільш суворим з яких є звільнення. У
пункті 6 частини першої статті 30
Закону визначено не окремий вид
відповідальності державних службовців
за порушення Присяги, а спеціальну
підставу для припинення державної
служби. Саме ж припинення державної
служби відбувається у формі
звільнення.

Отже, як порушення Присяги, так і
дисциплінарне правопорушення може
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) засад проходження
публічної служби. Таким чином,
припинення державної служби у зв'язку з
порушенням Присяги та дисциплінарна
відповідальність державних службовців
можуть бути наслідком існування схожих
фактичних підстав у разі вчинення
державним службовцем достатньо
близьких за характером одне до одного
дисциплінарного або іншого
правопорушень.

Припинення державної служби за
порушення Присяги є найсуворішою
санкцією відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісне з посадою. Тому рівень
юридичних гарантій захисту прав
зазначеної особи в процедурах
вирішення питань застосування такої
відповідальності має бути не меншим,
ніж під час звільнення з митного органу
за вчинення дисциплінарного
правопорушення, з дотриманням строків
притягнення до дисциплінарної
відповідальності.

Ураховуючи викладене, суд вважає,
що правовий статус посадових осіб
митної служби України, їх права та
обов'язки визначаються Конституцією
України, МК, а в частині, що ним не
регулюється, - Законом України «Про
державну службу». Тобто дисциплінарна
відповідальність посадових осіб
митної служби врегульована
спеціальним законодавством, у тому
числі й нормами Статуту. Норми Закону
України «Про державну службу» можуть
застосовуватися щодо посадових осіб
митної служби у тій частині, що не
врегульована спеціальним митним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту, оскільки припинення державної
служби на підставі пункту 6 частини
першої статті 30 Закону є крайнім
заходом відповідальності державного
службовця за порушення службової
дисципліни, який виходить за межі
дисциплінарної відповідальності, тому
неможливість застосування до
посадової особи митної служби України
дисциплінарних стягнень аж до
звільнення з митного органу має бути
мотивовано. Розділом 4 Статуту
визначено види дисциплінарних
стягнень та порядок їх застосування,
чітко врегульована процедура їх
застосування, завдяки чому
забезпечується належний захист
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань їх дисциплінарної
відповідальності.

Передумовою звільнення
державного службовця за вчинення
дисциплінарного правопорушення,
пов'язаного зі здійсненням службової
діяльності, з підстави припинення
державної служби за порушення Присяги,
мають бути порушення, встановлені
внаслідок ретельного службового
розслідування, порядок проведення
якого регулюється Інструкцією. При
цьому необхідно враховувати, що
наслідком вчинення дисциплінарного
правопорушення можуть бути припинення
державної служби за порушення Присяги
або звільнення з митного органу, які є
санкціями різних рівнів
відповідальності і не можуть
застосовуватися як альтернативні.
Звільнення за порушення присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як до носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків. Державний службовець, який
вчинив дисциплінарний проступок, не
може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок не можна
кваліфікувати як порушення Присяги.

З огляду на викладене, рішення
митних органу про звільнення з посади
ОСОБА_1 є необґрунтованим, таким , що
порушує право позивача на державну
службу. Відтак наказ Державної митної
служби від 14 червня 2010 року №1065-к «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності» та наказ
Глухівської митниці Державної митної
служби України №535-к від 07 вересня 2010
року «Про звільнення ОСОБА_1 є
протиправними та підлягають
скасуванню, а позивач ОСОБА_1
поновленню на посаді.

Відповідно до ст. 235 Кодексу
законів про працю України при
винесенні рішення про поновлення на
роботі орган, який розглядає трудовий
спір, одночасно приймає рішення про
виплату працівникові середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи, але
не більш як за один рік. Якщо заява про
поновлення на роботі розглядається
більше одного року, не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір , виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу.

Обговорюючи питання щодо розміру
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, суд керується Порядком
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №100 від 08.02.1995 року,
зокрема пунктом 8. При цьому суд не
погоджується з розміром
середньоденного заробітку позивача,
визначеним митним органом, оскільки
його розрахунок суперечить
зазначеному порядку. З огляду на дані,
що містяться у довідках, наданих
відповідачем ( том 3 а.с., 35, 52, 110)
позивачу нараховано за квітень 2010 року
2798,07 грн., за травень 2010 року - 2001,36 грн.,
при цьому кількість фактично
відпрацьованих днів у цих періодах
становила 28. Відповідно середньоденний
заробіток складає 171,4 грн. ( (2798,07+2001,36) :
28 = 171,4).

Кількість робочих днів з моменту
звільнення по день винесення рішення
становить 916, тому середній заробіток
за вечь час вимушеного прогулу має
становити 157002,40 грн. ( 916 дн. х 171,4 грн. =
157002,40 грн.) та підлягає стягненню з
Сумської митниці Міндоходів.

На підставі приписів пунктів 2, 3
частини 1 статті 256 КАС України негайно
виконуються постанови суду про
присудження виплати заробітної плати,
іншого грошового утримання у
відносинах публічної служби у межах
суми стягнення за один місяць та про
поновлення на посаді у відносинах
публічної служби.

Отже, негайному виконанню підлягає
постанова суду в частині поновлення
позивача на посаді та стягнення на його
користь з Сумської митниці Міндоходів
суми середньомісячного заробітку у
розмірі 3770,00 грн.

Вирішуючи питання про відшкодування
моральної шкоди позивачеві, суд
виходить з такого.

Порядок відшкодування моральної шкоди
у сфері трудових відносин регулюється
ст. 2371 КЗпП України. Стаття 2371 КЗпП
України передбачає відшкодування
власником або уповноваженим ним
органом моральної шкоди працівнику у
разі, якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Порядок
відшкодування шкоди визначається
законодавством.

Зазначена норма закону містить перелік
юридичних фактів, що складають
підставу виникнення правовідносин
щодо відшкодування власником або
уповноваженим ним органом завданої
працівнику моральної шкоди.

За змістом указаного положення закону
підставою для відшкодування моральної
шкоди згідно із ст. 2371 КЗпП України є
факт порушення прав працівника у сфері
трудових відносин, яке призвело до
моральних страждань, втрати нормальних
життєвих зв'язків і вимагало від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 31 березня 1995 року "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" (зі відповідними змінами)
роз'яснено, що відповідно до ст. 2371 КЗпП
України (набрав чинності з 13 січня 2000
року) за наявності порушення прав
працівника у сфері трудових відносин
(незаконне звільнення або переведення,
невиплати належних йому грошових сум,
виконання робіт у небезпечних для
життя і здоров'я умовах тощо), яке
призвело до його моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків чи
вимагає від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, обов'язок
по відшкодуванню моральної
(немайнової) шкоди покладається на
власника або уповноважений ним орган
незалежно від форми власності, виду
діяльності чи галузевої належності.

Таким чином, захист порушеного права у
сфері трудових відносин
забезпечується як відновленням
становища, яке існувало до порушення
цього права (наприклад, поновлення на
роботі), так і механізмом компенсації
моральної шкоди, як негативних
наслідків (втрат) немайнового
характеру, що виникли в результаті
душевних страждань, яких особа зазнала
у зв'язку з посяганням на її трудові
права та інтереси.

Кодекс законів про працю України не
містить будь-яких обмежень чи
виключень для компенсації моральної
шкоди в разі порушення трудових прав
працівників, а ст. 2371 цього Кодексу
передбачає право працівника на
відшкодування моральної шкоди у
обраний ним спосіб, зокрема, повернення
потерпілій особі вартісного
(грошового) еквівалента завданої
моральної шкоди, розмір якої суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань, їх тривалості,
тяжкості вимушених змін у її житті та з
урахуванням інших обставин.

Суд вважає, що доводи та надані докази у
справі свідчать про те, що порушення
законних прав позивача, яке полягало в
незаконному звільненні з роботи,
призвело до моральних страждань,
втрати ним нормальних життєвих
зв'язків і вимагало від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя. Визначаючи розмір
відшкодування моральної шкоди, суд
враховує характер порушення прав
позивача, значне погіршення стану
здоров'я, тяжкість і істотність
вимушених змін у житті після
незаконного звільнення та зусиль,
вжитих для відновлення трудових прав
та вважає за необхідне визначити
розмір моральної шкоди в 2000 грн. При
цьому суд вважає, що саме наказом
Державної митної служби України
вирішене питання про звільнення
позивача, тому внаслідок дій цього
державного органу заподіяна моральна
шкода ОСОБА_1 Однак, обов»язок по
відшкодуванню моральної шкоди на даний
час, на думку суду, має нести
Міністерство доходів і зборів України,
яке є правонаступником Державної
митної служби України, що
реорганізується відповідно до Указу
Президента України від 24.12.2012 року
№726/2012 та Указу Президента України від
12.03.2012 року № 141/2013 «Про Міністерство
доходів і зборів України».

Відповіднодо ст.87,94 Кодексу
адміністративного судочинства України
на користь позивача підлягають
стягненню підтверджені документально
витрати на правову допомогу, пов»яз ану
з розглядом даної справи, у розмірі 2700
грн ( том 3 а.с. 44,55,56).

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Державної митної служби України,
Міністерства доходів і зборів України
Сумської митниці Міндоходів про
визнання протиправними та скасування
наказів, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди - задовольнити
частково.

Визнати протиправним і скасувати
наказ Державної митної служби України
№1065-к від 14 червня 2010 року "Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності" в частині
припинення перебування на державній
службі у митних органах України шляхом
звільнення із займаної посади ОСОБА_1.

Визнати протиправним і скасувати
наказ Глухівської митниці Державної
митної служби України №535-к від 07
вересня 2010 року "Про звільнення
ОСОБА_1А."

Поновити ОСОБА_1 на посаді головного
інспектора митного поста "Бачівськ"
Сумської митниці Міндоходів.

Стягнути з Сумської митниці Міндоходів
на користь ОСОБА_1 середній заробіток
за час вимушеного прогулу в розмірі
157002 ( сто п"ятдесят сім тисяч дві) грн.40
коп.

Стягнути з Міністерства доходів і
зборів на користь ОСОБА_1 2000 ( дві
тисячі) грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди.

Стягнути з Державного бюджету України
2700 ( дві тисячі сімсот) грн. на користь
ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат
на правову допомогу.

Допустити негайне виконання постанови
суду в частині поновлення на посаді
ОСОБА_1 та стягнення середнього
заробітку з розрахунку за один місяць
в розмірі 3770 ( три тисячі сімсот
сімдесят) грн.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя
(підпис) Л.М. Опімах

Судді
( підпис) О.О.Осіпова

(підпис) О.В.Соп"яненко

Повний текст постанови складений 30
квітня 2014 року.

З оригіналом згідно

Суддя
Л.М.Опімах