Справа № П/811/1304/14
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2014 року
Справа № П/811/1304/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Дегтярьової С.В.,
розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу

за позовом: Приватного підприємства
«Віктор і К»

до відповідача: Світловодської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

Приватне підприємство «Віктор і К»
звернулось з позовом до Світловодської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень:

- № від 15 квітня 2014 року, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток в
розмірі 1 458 844,00 грн. за основним
платежем та 729 422,00 грн. штрафних
(фінансових) санкцій;

- № від 15 квітня 2014 року, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 1 075 955,00 за основним
платежем та 537 978,00 грн. штрафних
(фінансових) санкцій;

- № від 15 квітня 2014 року, яким
позивачу зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість в розмірі 466 622,00 грн.

В обґрунтування позовних
вимог позивач вказує, що не допускав
порушень при формуванні податкового
кредиту з ПДВ та валових витрат, а тому
вважає податкові повідомлення-рішення
такими, що не відповідають чинному
законодавству.

Відповідачем до суду подано
заперечення на позовну заяву
відповідно до змісту якого, позов ним
невизнається у повному обсязі,
оскільки перевіркою встановлено
відсутність у контрагентів позивача
ТОВ «Регіональні ресурси», ФГ «Тритон»,
ПП «Агрофірма «Хлібодар», ПП «АФ Приват
Агро», ФГ «Родомир-Агро» та СТОВ
«Агрос» реальної можливості поставок
товару (послуг) з огляду на відсутність
майна, трудових ресурсів, технічного
персоналу, основних фондів, виробничих
активів, засобів транспортування та
іншого майна, економічно необхідних
для здійснення господарських операцій
у зазначених обсягах, що на думку
податкового органу, свідчить про
взаємовідносини позивача з
вищевказаними суб'єктами
господарювання без мети реального
настання правових наслідків, з метою
заниження об'єкту оподаткування та
несплати податків.

На підставі ухвали від 26.05.2014 р. розгляд
справи проведено в порядку письмового
провадження у відповідності до ст.122
КАС України.

Дослідивши подані позивачем та
відповідачем документи і матеріали,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті,
адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

У період з 18 по 31 березня 2014 року
посадовою особою Світловодської ОДПІ
ГУ Міндоходів у Кіровоградській
області проведено позапланову виїзну
перевірку Приватного підприємства
«Віктор і К» з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.01.2013 р. по 31.12.2013 р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2013 р. по
31.12.2013 р., за наслідками якої складено
акт №108/2200/20651018 від 02.04.2014 р., де
висновками, зокрема, є порушення, на
думку відповідача:

- п.44.1 ст.44, п.193.1 ст.193, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.15
підрозділу 2 Розділу ХХ Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ
(із змінами та доповненнями), в
результаті чого занижено податок на
додану вартість за перевірений період
на загальну суму 1 075 955,00 грн.;

- завищено від'ємне значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду (рядок 19
декларації з ПДВ) за грудень 2013 року у
сумі 466 622,00 грн.;

- п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 року №2755-VІ (із змінами та
доповненнями), в наслідок чого
встановлено заниження податку на
прибуток підприємств за 2013 рік у сумі 1
458 844,00 грн. (а.с.29-78 Т.1).

На підставі акту перевірки
Світловодською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області винесено
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення (а.с.79-83 Т.1).

Судом встановлено, що позивачем до
Світловодської ОДПІ подано податкові
декларації з ПДВ за перевіряємий
період (а.с.226-252 Т.2, 1-179 Т.3).

В ході розгляду справи встановлено, що
грошові зобов'язання за вказаними
податковими повідомленнями-рішеннями
визначено та рішення про зменшення
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість винесено у
зв'язку з завищенням позивачем, на
думку відповідача, задекларованих
витрат в розмірі 7 678 127,00 грн. та
податкового кредиту в загальній сумі 1
542 577,00 грн. за господарськими
операціями з ТОВ «Регіональні
ресурси», ФГ «Тритон», ПП «Агрофірма
«Хлібодар», ПП «АФ Приват Агро», ФГ
«Родомир-Агро», СТОВ «Агрос» які, на
думку Світловодської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Кіровоградській області,
не носять реального характеру.

В акті перевірки також вказано, що в
порушення п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ,
включено до реєстру отриманих
податкових накладних та відповідно до
складу податкового кредиту суми ПДВ за
придбаними товарами (послугами), не
підтвердженні податковими накладними
(іншими подібними документами згідно з
п.201.11 ст.201 Кодексу), суму ПДВ в розмірі 6
952,00 грн. в т.ч. за:

- січень 2013 року по взаємовідносинах з
ПП НВФ «Діаман» в сумі 546,67 грн.;

- лютий 2013 року по взаємовідносинах з
ТОВ «Скалат-Транс» в сумі 640,00 грн.;

- квітень 2013 року по взаємовідносинах з
ТОВ «Акваполис», ТОВ «Транскорп», ПП
«ВМ-Транс» в сумі 1 669,42 грн.;

- травень 2013 року по взаємовідносинах
ТОВ «Мінагроцентр» в сумі 1 471,34 грн.;

- червень 2013 року по взаємовідносинах з
ТОВ «Еле-Текс» в сумі 250,00 грн.;

- серпень 2013 року по взаємовідносинах з
ТОВ «Торгівельний Двір «УТС» в сумі 158,33
грн.;

- за вересень 2013 року по
взаємовідносинах з ТОВ «Акваполис» в
сумі 1 715,83 грн.;

- за листопад 2013 року по
взаємовідносинах з ТОВ «МТК Плюс» в
сумі 500,00 грн. (а.с.62 Т.1, зі зворотного
боку).

При цьому суд враховує, що відповідно
до позовної заяви, позивачем визнано
дане порушення на загальну суму 6 951,59
грн. (а.с.5 Т.1).

Тому позовні вимоги про скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 15 квітня 2014 року, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 1 075 955,00 за основним
платежем та 537 978,00 грн. штрафних
(фінансових) санкцій, є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню в частині 6 952,00
грн. основного платежу та 3 476 грн. (6 952,00
грн. х 50%) штрафних санкцій.

Судом встановлено, що позивачем до
податкового кредиту ПДВ в лютому,
березні, квітні, травні, червні, липні
2013 року віднесено 548 679,93 грн. за
податковими накладними, виданими ФГ
«Тритон» з придбання соняшника, на
підставі договору №06021301 від 06.02.2013 р.
(а.с.84-85, 92, 97, 101, 106, 111, 117, 122, 126, 131, 135, 139, 144,
148, 153, 162, 166 Т.1). Даний товар позивачем
оприбутковано відповідно до накладних
(а.с.89, 94, 100, 103, 108, 113, 119, 124, 128, 133 Т.1).
Транспортування підтверджується
відповідними товарно-транспортними
накладними (а.с.90-91, 95-96, 100, 104-105, 109-110,
114-116, 120-121, 125, 129-130, 134 Т.1). Оплату
вартості придбаного товару позивачем
здійснено в повному обсязі
безготівковим шляхом, що
підтверджується платіжними
дорученнями та не заперечувалось
відповідачем в акті (а.с.167-185 Т.1).

Також в травні, червні та липні 2013 року
позивачем віднесено до податкового
кредиту ПДВ у сумі 264 317,30 грн.
відповідно за податковими накладними
виданими СТОВ «Агрос» по придбанню
соняшника, на підставі договору
поставки №20051301 від 20.05.2013 р. (а.с.186-187, 193,
197, 201, 205, 210, 216, 220, 225, 229, 234, 238 Т.1). Даний
товар позивачем оприбутковано
відповідно до видаткових накладних
(а.с.191, 195, 199, 203, 207, 212, 218, 222, 227, 231, 236 Т.1).
Транспортування підтверджується
відповідними товарно-транспортними
накладними (а.с.192, 196, 200, 204, 208-209, 213-215, 219,
223-224, 228, 232-233, 237 Т.1). Оплату вартості
придбаного товару позивачем здійснено
в повному обсязі безготівковим шляхом,
що підтверджується платіжними
дорученнями (а.с.239-248 Т.1).

Судом встановлено, що позивачем
включено до податкового кредиту за
лютий 2013 року ПДВ у сумі 186 951,33 грн. за
податковими накладними виданими ПП
«Агрофірма «Хлібодар» по придбанню
соняшника, на підставі договору
поставки №04021304 від 04.02.2013 року (а.с.249-250
Т.1, 14, 17, 20, 21 Т.2). Даний товар позивачем
оприбутковано відповідно до накладних
(а.с.4, 16, 19 Т.2). Транспортування
підтверджується відповідними
товарно-транспортними накладними
(а.с.5-13 Т.2). Оплату вартості придбаного
товару позивачем здійснено в повному
обсязі безготівковим шляхом, що
підтверджується платіжними
дорученнями (а.с.22-27 Т.2).

Також в липні 2013 року позивачем
віднесено до податкового кредиту ПДВ у
сумі 162 180,00 грн. за податковими
накладними виданими ФГ «Родомир-Агро»
по придбанню соняшника, на підставі
договору поставки №19071301 від 19.07.2013 р.
(а.с.28-29, 40, 44 Т.2). Даний товар позивачем
оприбутковано відповідно до
видаткових накладних (а.с.33, 41 Т.2).
Транспортування підтверджується
відповідними товарно-транспортними
накладними (а.с.34-39, 42-43 Т.1). Оплату
вартості придбаного товару позивачем
здійснено в повному обсязі
безготівковим шляхом, що
підтверджується платіжними
дорученнями (а.с.45-47 Т.2).

Судом встановлено, що позивачем
включено до податкового кредиту за
лютий-березень 2013 року ПДВ у сумі 77 329,41
грн. за податковими накладними
виданими ПП «АФ Приват Агро» по
придбанню насіння соняшника, на
підставі договору поставки №25021301 від
25.02.2013 року (а.с.53, 57, 61-62, 66, 70 Т.2, 191-192 Т.3).
Даний товар позивачем оприбутковано
відповідно до видаткових накладних
(а.с.51, 55, 59, 64, 68 Т.2). Транспортування
підтверджується відповідними
товарно-транспортними накладними
(а.с.52, 56, 60, 65, 69 Т.2). Оплату вартості
придбаного товару позивачем здійснено
в повному обсязі безготівковим шляхом,
що підтверджується платіжними
дорученнями (а.с.71-75 Т.2).

Також в листопаді-грудні 2013 року
позивачем віднесено до податкового
кредиту ПДВ у сумі 296 167,18 грн.
відповідно за податковими накладними
виданими ТОВ «Регіональні ресурси» по
придбанню насіння соняшника, на
підставі договору поставки №28111302 від
28.11.2013 р. (а.с.76-77, 85-86, 96, 99, 102, 105, 108, 111, 114,
117, 120, 124, 127, 130, 133 Т.2). Даний товар
позивачем оприбутковано відповідно до
видаткових накладних (а.с.81, 83, 87-88, 92, 94,
97, 100, 103, 106, 109, 112, 115, 118, 122, 125, 128, 131 Т.2).
Транспортування підтверджується
відповідними товарно-транспортними
накладними (а.с.82, 84, 89-91, 93, 95, 98, 101, 104, 107,
110, 113, 116, 119, 123, 126, 129, 132 Т.2). Оплату
вартості придбаного товару позивачем
здійснено в повному обсязі
безготівковим шляхом, що
підтверджується платіжними
дорученнями (а.с.134-138 Т.2).

Світловодська ОДПІ Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області вважає, що
податкові накладні видані ТОВ
«Регіональні ресурси», ФГ «Тритон», ПП
«Агрофірма «Хлібодар», ПП «АФ Приват
Агро», ФГ «Родомир-Агро» та СТОВ
«Агрос» за господарськими операціями,
які не носили реального характеру та не
відбулися в об'єктивній дійсності.

У відповідності до змісту п.138.1 ст.138
Податкового кодексу України витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із витрат
операційної діяльності, зокрема,
собівартості реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та
інших витрат.

Згідно з п.138.2 ст.138 Податкового кодексу
України, витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Відповідно до п.138.4 ст.138 Податкового
кодексу України, витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, крім
нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно з пунктом 198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

З аналізу зазначеної норми суд вбачає,
що визначальним фактором для
формування податкового кредиту
платником податку на додану вартість є
подальше використання таких товарів
(основних фондів) в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності такої особи - платника
податку.

У відповідності до ч.1 ст.3
Господарського кодексу під
господарською діяльністю розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність.

Згідно п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України господарська
діяльність - діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Обов'язковими ознаками господарської
діяльності є здійснення її суб'єктами
господарювання у сфері суспільного
виробництва; спрямування її на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг. При
цьому результати зазначеної
діяльності -продукція, роботи чи
послуги - мають вартісний характер і
цінове вираження.

Відповідно до довідки з ЄДРПОУ одним із
видів діяльності позивача є, зокрема,
виробництво олії та тваринних жирів, а
також виробництво інших харчових
продуктів (а.с.16 Т.1).

Судом встановлено, що ПП «Віктор і К»
для здійснення господарської
діяльності, в тому числі і з переробки
насіння соняшника, має у користуванні
комплекси будівель, що підтверджується
актами готовності об'єкта до
експлуатації, сертифікатами, договором
купівлі-продажу комплексу будівель та
споруд (а.с.240-254 Т.3).

В ході розгляду справи встановлено, що
придбаний у ТОВ «Регіональні ресурси»,
ФГ «Тритон», ПП «Агрофірма «Хлібодар»,
ПП «АФ Приват Агро», ФГ «Родомир-Агро»
та СТОВ «Агрос» соняшник перероблявся
у готову продукцію, в обґрунтування
чого до суду надано звіт про
виробництво та реалізацію промислової
продукції (а.с.1-3 Т.4).

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що витрати понесені
позивачем за вищевказаними
господарськими операціями
безпосередньо пов'язані з
господарською діяльністю ПП «Віктор і
К».

Пунктом 198.6 ст.198 Податкового кодексу
України встановлено, що не відносяться
до податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

При цьому в пункті 198.2 ст.198 Податкового
кодексу України (в редакції чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Аналіз наведених норм дає підстави
зробити висновок, що у Податковому
кодексі України передбачено єдину
підставу для формування податкового
кредиту, а саме - наявність у платника
податку (покупця) належно оформленої та
виданої податкової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач сформував податковий кредит на
підставі належно оформлених
податкових накладних, виданих йому
контрагентами у перевіряємому періоді.
При цьому ТОВ «Регіональні ресурси», ФГ
«Тритон», ПП «Агрофірма «Хлібодар», ПП
«АФ Приват Агро», ФГ «Родомир-Агро» та
СТОВ «Агрос» на момент їх виписки були
зареєстровані платниками податку на
додану вартість, що не заперечується
відповідачем, а тому, відповідно до
вимог п.201.8 та п. 201.10 ст. 201 Податкового
кодексу України мали обов'язок
нараховувати податок на додану
вартість та виписувати податкові
накладні (а.с.86-87, 188-189 Т.1, 1-2, 30-31, 48-49, 78-79
Т.2).

В ході розгляду справи встановлено, що
фактичною підставою для зменшення
позивачу задекларованого податкового
кредиту став висновок Світловодської
ОДПІ Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області про
неможливість реальних поставок товару
з огляду на відсутність у ТОВ
«Регіональні ресурси», ФГ «Тритон», ПП
«Агрофірма «Хлібодар», ПП «АФ Приват
Агро», ФГ «Родомир-Агро» та СТОВ
«Агрос», трудових ресурсів, технічного
персоналу, основних фондів, виробничих
активів, засобів для транспортування
та іншого майна, які економічно
необхідні для здійснення
господарських операцій у зазначених
обсягах, що, на думку податкового
органу, свідчить про відсутність
необхідних умов для реального настання
результатів відповідної господарської
діяльності.

Суд вважає таку позицію безпідставною,
оскільки, невстановлення на момент
перевірки наявності в контрагентів
позивача трудових ресурсів, технічного
персоналу, основних фондів, виробничих
активів, засобів для транспортування
та іншого майна не свідчить
беззаперечно про відсутність
реального характеру господарських
операцій.

Окрім цього, Світловодська ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області під час
перевірки дійшла висновку про те, що
правочини позивача з ТОВ «Регіональні
ресурси», ФГ «Тритон», ПП «Агрофірма
«Хлібодар», ПП «АФ Приват Агро», ФГ
«Родомир-Агро» та СТОВ «Агрос» є
нікчемними, оскільки, на її думку,
вчинені без мети настання реальних
правових наслідків.

Згідно ч.1 ст.234 Цивільного кодексу
України, фіктивним є правочин, який
вчинено без наміру створення правових
наслідків, які обумовлювалися цим
правочином. Такий правочин визнається
судом недійсним.

З системного аналізу вищевказаних норм
вбачається той факт, що повноваженнями
щодо визнання правочину недійсним із
мотивів порушення публічного порядку,
якщо він був спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним (нікчемний правочин),
органи податкової служби не наділені,
оскільки таке визнання можливе в
судовому порядку, а тому суд вважає, що
висновки відповідача в частині
визнання правочинів нікчемними,
покладені в основу для визначення
податкових зобов'язань позивачеві,
вимогам чинного законодавства не
відповідають оскільки вчинені поза
межами законодавчо визначених
повноважень та з перейняттям
компетенції судових органів. Висновок
податкового органу про нікчемність
правочинів, які на його думку, вчинені з
метою, що суперечить інтересам держави
та порушують публічний порядок не може
бути беззаперечним доказом такої
нікчемності, а повинен доводитись в
судовому порядку шляхом подання
відповідного позову на виконання
законодавчо визначених повноважень.

Відповідно до частини 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Світловодською ОДПІ Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області не довела суду
фактів безтоварного характеру
господарських операцій та
безпідставного формування податкового
кредиту з ПДВ позивачем, а тому суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України, якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

З огляду на задоволення позовних вимог
в частині 4 258 493,00 грн. (4 268 921,00 грн. - 6 952,00
грн. - 3 476 грн.), сплачений позивачем
судовий збір у розмірі 438,48 грн.
підлягає присудженню з Державного
бюджету України (4 258 493,00 грн. : 4 268 921,00
грн. = 99%; 487,20 грн. : 10 = 48,72 що становить 1%;
487,20 грн. - 48,72 грн. = 438,48 грн.).

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 86, 94, 159 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
частково.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 15 квітня 2014 року, винесене
Світловодською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області, яким
Приватному підприємству «Віктор і К»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в розмірі 1
075 955,00 за основним платежем та 537 978,00
грн. штрафних (фінансових) санкцій в
частині 1 069 003,41 грн. основного платежу
та 534 502,00 грн. штрафних (фінансових)
санкцій (штрафів).

3. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 15 квітня 2014 року, винесене
Світловодською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області, яким
Приватному підприємству «Віктор і К»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток в розмірі 1 458 844,00
грн. за основним платежем та 729 422,00 грн.
штрафних (фінансових) санкцій.

4. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 15 квітня 2014 року, винесене
Світловодською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області, яким
Приватному підприємству «Віктор і К»
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість в
розмірі 466 622,00 грн.

Присудити Приватному підприємству
«Віктор і К», , судовий
збір у розмірі 438,48 грн. з Державного
бюджету України.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подачі в 10-
денний строк з дня її проголошення, а в
разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до ст. 160 КАС України -
з дня отримання копії постанови у
повному обсязі, апеляційної скарги.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду
С.В. Дегтярьова