Справа № 872/12218/13
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 лютого 2014 рокусправа № 804/3728/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Малиш Н.І.

суддів: Щербака
А.А. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровськ
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 07 травня 2013
року у справі № 804/3728/13-а за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробничого
об'єднання "МЕТА" до Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби про скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби, з урахуванням
уточнених позовних вимог, про
скасування податкових
повідомлень-рішень № та №
від 05.03.2013року.

Позовні вимоги обґрунтовано незгодою з
оскарженими рішеннями та висновками
відповідача щодо заниження податку на
прибуток та податку на додану вартість,
завищення від'ємного значення з ПДВ,
оскільки взаємовідносини з
контрагентами мали реальних характер
та в наявності у товариства всі
первинні документи.

Постановою Дніпропетровського
адміністративного суду від 07 травня
2013р. позов було задоволено.

Відповідачем на вказане рішення суду
подано апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення та прийняти
нове про відмову у задоволенні позову.
Скарга обґрунтована тим, що порушення
встановлені та відображені у акті
перевірки щодо заниження податку на
прибуток, податку на додану вартість та
завищення від'ємного значення з ПДВ у
ході розгляду справи не спростовані.
Зокрема у скарзі зазначено, що
контрагенти позивача не знаходяться з
місцезнаходженням, не мають трудових
ресурсів, складських приміщень, а по
ланцюгу постачання контрагента
позивача не можливо встановити
придбання товару, тощо.

В судовому засіданні представник
відповідача апеляційну скаргу
підтримав, просив її задовольнити з
підстав в ній викладених.

Представник позивача до суду не
з'явився, повідомлений про день та час
розгляду скарги.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги встановив, що за
укладеними договорами позивачем було
придбано послуги (товар), отже договори
було належним чином та в повному обсязі
виконано. Позивач має всю необхідну
первинну документацію щодо якої було
сформовано витрати та податковий
кредит.

Колегія суду погоджується з доводами
суду першої інстанції з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
відповідачем було проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ТОВ НВО «МЕТА» щодо
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинам з
платниками податків ПП «АТМ» () за березень 2012 року та ТОВ
«Галактика М» () за
грудень 2011р. за наслідками якої
складено акт № 391/224/23074395.

Перевіркою встановлені порушення:
п.п.138.1.1 п. 138.1 ст. 138, п.п.139.1.9 п. 139.1 ст. 139
ПК України, заниження податку на
прибуток у розмірі 21 198,45 грн., в т.ч. у 3
кварталі 2012 року у розмірі 18 048,45 грн. та
4 кварталі 2012 року у розмірі 3 150,00 грн.; п.
137.10 ст. 137 ПК України, заниження податку
на прибуток у розмірі 25 438,14 грн., в т.ч. у
3 кварталі 2012 року у розмірі 21 658,14 грн.
та 4 кварталі 2012 року у розмірі 3 780,00
грн.; п. 198.1, п. 198.6 ст. 198 ПК України,
заниження податку на додану вартість в
березні 2012 року на суму 22 189,00 грн.;
недодержання позивачем норм
визначених ч. 5 ст. 203, ч. 1,2 ст. 215, ст. 216 ЦК
України в момент вчинення правочинів,
які не спрямовані на реальне настання
наслідків, що обумовлені ними по
правочинах, здійснених ТОВ НВО «МЕТА»
при придбанні та наступному продажу
товарів, «нереальність» проведення
господарських операцій між ТОВ
«Галактика М» у грудні 2011 року - ТОВ НВО
«МЕТА» - контрагентами покупцями та ПП
«АТМ» у березні 2012 року - ТОВ НВО «МЕТА»
- контрагентами покупцями, здійснення
операцій пов'язаних з наданням
податкової вигоди для третіх осіб.

До такого висновку перевіряючи прийшли
з посиланням на те, що контрагенти
позивача не знаходяться з
місцезнаходженням, не мають трудових
ресурсів, складських приміщень, а по
ланцюгу постачання контрагента
позивача не можливо встановити
придбання товару, тощо.

05.03.2013р. за результатами перевірки
винесені податкові
повідомлення-рішення № , яким
збільшено суму грошового зобов'язання
позивача за платежем - податок на
додану вартість: за основним платежем в
сумі 22189,00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) в
сумі 5547,25 грн.; № , яким збільшено
суму грошового зобов'язання позивача
за платежем - податок на прибуток
приватних підприємств: за основним
платежем в сумі 46637,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) в сумі 11659,25 грн.

В ході проведення перевірки
встановлено, що позивач мав
взаємовідносини з контрагентами
податків ПП «АТМ» та ТОВ «Галактика М»,
по яким відповідачем встановлено
нереальність господарських операцій
та відсутність поставок товарів.

Як встановлено судом першої інстанції,
між позивачем та зазначеними
контрагентами за перевіряє мий період
були укладені угоди поставки товару,
виконання яких підтверджено угодами,
видатковими накладними,
товарно-транспортними накладними,
рахунками-фактурами, специфікації,
податковими накладними, банківськими
виписками на підтвердження оплати
товару.

Придбаний товар використано у
господарській діяльності, що також
підтверджено матеріалами справи.

Таким чином судом першої інстанції
було встановлено, що за вищезазначеним
договорам позивачем було придбано
послуги (товар) та використано у
господарській діяльності та в
наявності первинна документація.

Щодо спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції сумнівів не
визначено.

Відповідно до п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК
України, не включаються до складу
витрат: витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку

Згідно п. 198.1 ст. 198 ПК України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає, зокрема, у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Пунктом 198.2 ст. 198 ПК України
встановлено, що датою виникнення права
платника податку на внесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Щодо спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції сумнівів не
визначено.

Таким чином, податковий кредит для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість, має бути
підтверджено належним чином
складеними первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції, яка є підставою для
формування податкового обліку
платника податків.

Враховуючи вищевикладене та з
урахуванням дослідження всіх доказів у
справі, суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку, що віднесення сум до
валових витрат та до податкового
кредиту з податку на додану вартість по
взаємовідносинам позивача з
контрагентами зроблено на підставі
первинних документів та відповідно до
норм чинного законодавства, а також
виконання договорів підтверджено
матеріалами справи.

Отже, виходячи з вище викладеного,
податковий орган не надав суду
належних та допустимих доказів про
відсутність фактичного виконання
позивачем господарських операцій за
спірним правочином, про відсутність
витрат позивача у спірних
правовідносинах, про наявність
взаємопов'язаності позивача із цим
контрагентами, про несумісність
предмету спірних правочинів з напрямом
господарської діяльності позивача, про
відсутність використання позивачем
отриманих товарів, що зумовлює
необґрунтованість висновку суб'єкта
владних повноважень про нікчемність
правочинів або невідповідності закону
вчинених за ним господарських
операцій.

Також, слід зазначити, що Податковим
кодексом України, яким регулюються
спірні правовідносини, не передбачено
такої підстави для визначення
податкових зобов'язань, як
багатоступеневий ланцюг постачання, до
складу якого входять постачальники,
які здійснюють діяльність без
додержання норм податкового
законодавства.

Крім того, якщо контрагент
(постачальник по ланцюгу) не виконав
свого зобов'язання по сплаті податку до
бюджету, то це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме для цієї
особи. Зазначена обставина не є
підставою для позбавлення платника
податку (покупця товарів, робіт, послуг)
права на формування витрат та
податкового кредиту у разі, якщо
останній виконав усі передбачені
законом умови щодо підтвердження
виконання господарської операції.

Враховуючи вищезазначене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку
задовольняючи позовні вимоги, а доводи,
які викладені відповідачем в
апеляційній скарзі, спростовуються
дослідженими по справі доказами, а тому
не можуть бути підставою для
скасування постанови суду, тому
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

У відповідності до ч. 1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
07 травня 2013 року у справі № 804/3728/13-а за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробничого
об'єднання "МЕТА" до Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби про скасування
податкових повідомлень-рішень -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС
України ухвала може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник