Справа № 872/10788/13
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2014 рокусправа № 811/1341/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А.
Лукманової О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Сонник А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в м.
Світловодську та Світловодському
районі Кіровоградської області

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 14
травня 2013 року

по адміністративній справі за
адміністративним позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 до Управління
пенсійного фонду України в м.
Світловодську та Світловодському
районі Кіровоградської області про
скасування вимог, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Фізична особа - підприємець
ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3.) 18.04.2013 року
звернувся до суду з адміністративним
позовом до відповідача Управління
пенсійного фонду України в м.
Світловодську та Світловодському
районі Кіровоградської області (далі
по тексту - УПФУ в м. Світловодську та
Світловодському районі
Кіровоградської області), в якому
просив суд скасувати вимогу УПФУ в м.
Світловодську та Світловодському
районі Кіровоградської області №
Ф-25.від 01.02.2013 року про сплату ним суми
недоїмки зі сплати єдиного внеску за
період з січня по грудень 2012 року в
розмірі 4572 грн. 42 коп.

Відповідач УПФУ в м. Світловодську та
Світловодському районі
Кіровоградської області заперечував
проти адміністративного позову та
просив суд в задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 14.04.2013 року
адміністративний позов ФОП ОСОБА_3
задоволений.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем УПФУ в
м. Світловодську та Світловодському
районі Кіровоградської області подано
апеляційну скаргу, в якій відповідач
просить суд скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким відмовити позивачу в
задоволені позовних вимог.

В судове засідання апеляційного суду
сторони не з'явилися, про день розгляду
справи повідомлені належним чином, у
зв'язку з чим фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
відповідно ст.41 КАС України, не
здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у
справі, суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
позивач ОСОБА_3 29.07.2008 року
зареєстрований виконавчим комітетом
Світловодської міської ради як фізична
особа-підприємець та взятий на облік в
УПФУ в м. Світловодську та
Світловодському районі
Кіровоградської області як
страхувальник.

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_1
позивач ОСОБА_3 з 01 січня 2012 р. є
платником єдиного податку.

Із матеріалів адміністративної справи
вбачається, що позивачу ОСОБА_3 з 22.03.2011
року призначено пенсію за віком за
списком №2, що підтверджується
протоколом Управління Пенсійного
фонду України в м. Світловодську №7082
від 07.04.2011 року та довідкою №1976 від
12.04.2013 року.

01.02.2013 р. УПФУ в м. Світловодську та
Світловодському районі у
відповідності до приписів ч. 4 ст. 25
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від
08.07.2010 року №2464 (далі по тексту - Закон
№2464) винесено вимогу №Ф-25 про сплату
боргу з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2012 рік у
розмірі 4 572,42 грн., яка 04.03.2013 р.
отримана ОСОБА_3, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Позивач ОСОБА_3 оскаржив вимогу про
сплату боргу до органів пенсійного
фонду, якими скарга залишена без
задоволення, а вимога про сплату боргу
залишена без змін.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.1 Закону
№2464, єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до п. 4 ч.1, ч. 4 ст.4
зазначеного Закону №2464 платниками
єдиного внеску є фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності; особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до абз.22, 24 ст.1 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 р. №1058-IV пенсія - щомісячна
пенсійна виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом;
пенсіонер - особа, яка відповідно до
цього Закону отримує пенсію, довічну
пенсію, або члени її сім'ї, які
отримують пенсію в разі смерті цієї
особи у випадках, передбачених цим
Законом.

Зі змісту ч.1 ст.9 вказаного Закону
встановлено, що відповідно до цього
Закону за рахунок коштів Пенсійного
фонду в солідарній системі
призначаються такі пенсійні виплати:
пенсія за віком; пенсія по інвалідності
внаслідок загального захворювання (у
тому числі каліцтва, не пов'язаного з
роботою, інвалідності з дитинства);
пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р.
№1788-ХІІ за цим Законом призначаються:

а) трудові пенсії: за віком; по
інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років;

б) соціальні пенсії.

Відповідно до змісту ст.12 вказаного
Закону, право на пенсію за віком мають,
зокрема, чоловіки - після досягнення 60
років і при стажі роботи не менше 25
років.

З огляду на зміст п."б" ч.1 ст.13
зазначеного Закону на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць, зокрема,
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, що правовими підставами для
призначення пенсії за віком є не лише
досягнення особою загального
пенсійного віку (60 років для чоловіків)
та наявність трудового стажу не менше 25
років, а й наявність підстав, що
гарантують особі право на пенсію за
віком на пільгових умовах.

Частина 4 ст.4 Закону № 2464, якою від
сплати єдиного внеску звільняються
фізичні особи-підприємці, що обрали
спрощену систему оподаткування, не
містить жодних застережень щодо
підстав, з огляду на наявність яких
особі призначено пенсію за віком.

Суд апеляційної інстанції
погоджується із висновком суду першої
інстанції, що позивач ОСОБА_3, який
отримує пенсію за віком на пільгових
умовах, відповідно до ч.4 ст.4 Закону №
2464 звільнений від сплати за себе
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а тому
вимога про сплату боргу №Ф-25 від 01.02.2013
року скасована правомірно.

Доводами апеляційної скарги вказані
обставини не спростовуються.

Оскільки судом першої інстанції в
достатньому обсязі з'ясовано обставини
справи та ухвалене рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ч.1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в м.
Світловодську та Світловодському
районі Кіровоградської області -
залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 14
травня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту постановлення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності.

Головуючий:
Т.С. Прокопчук

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова