Справа № К/9991/31048/11-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 року
м. Київ К/9991/31048/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову
Надвірнянського районного суду
Івано-Франківської області від 10
листопада 2010 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 04 травня 2011
року у справі №2а-388/10 за позовом ОСОБА_4
до Надвірнянської міської ради
Івано-Франківської області про
скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернулась з позовом до
Надвірнянської міської ради
Івано-Франківської області, в якому
просила скасувати рішення від 27.05.2010
року №3194-45/2010 про відмову у виділенні
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд та
зобов'язати міську раду розглянути та
задовольнити її звернення, поставити
її на облік черговиків, та визначити
черговість з врахуванням часу
звернення і пільгової категорії
учасника війни та ветерана праці.

Постановою Надвірнянського районного
суду Івано-Франківської області від 10
листопада 2010 року, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 04 травня 2011
року, позов задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано
рішення Надвірнянської міської ради
від 27 травня 2010 року №3194-45/2010 про
відмову ОСОБА_4 у виділенні земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд в
м.Надвірна. Зобов'язано Надвірнянську
міську раду розглянути звернення
ОСОБА_4 про надання земельної ділянки
для індивідуального будівництва з
врахуванням черговості і часу
звернення та пільгової категорії
учасника війни та ветерана праці. В
решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями суду
першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_4
звернулась з касаційною скаргою, у якій
просить змінити судові рішення першої
та апеляційної інстанції, та
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, посилаючись на те, що при
прийнятті зазначених судових рішень
було порушено норми матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачка має статус
ветерана війни - учасника війни, а також
ветерана праці, що підтверджується
копіями відповідних посвідчень.

22.02.2010 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися
в Надвірнянську міську раду із заявою
про виділення їм земельної ділянки для
здійснення індивідуального
будівництва і просили визначити
черговість даного звернення з
врахуванням категорії заявника як
дитини та учасника війни.

Рішення від 27.05.2010 року відповідач
відмовив позивачці у виділенні
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд в м.
Надвірна в зв'язку із забезпеченням її
жилою площею.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суди виходили з того, що приймаючи
оскаржуване рішення відповідач діяв
всупереч вимогам Земельного Кодексу
України та Конституції України,
оскільки вказаними нормами
передбачено право позивачки на
отримання земельної ділянки для
індивідуального будівництва, а
посилання відповідача на те, що ОСОБА_4
забезпечена жилою площею не є
підставою для відмови їй у постановці
на облік у чергу для отримання
земельної ділянки для індивідуального
будівництва.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України
«Про статус ветеранів війни і гарантії
їх соціального захисту» учасникам
війни надаються пільги, зокрема, на
першочергове відведення земельних
ділянок для індивідуального житлового
будівництва.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного
кодексу України, громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідної
районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки.

Згідно ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу
України, районна, Київська чи
Севастопольська міська державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.

Нормами ст. 14 Конституції України та ст.
40 Земельного Кодексу України
передбачено право позивачки на
отримання земельної ділянки для
індивідуального будівництва, а тому
забезпечення позивача жилою площею не
може бути підставою для відмови їй у
постановці на облік у чергу для
отримання земельної ділянки для
індивідуального будівництва.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає вірними висновки судів
стосовно того, що питання надання
земельних ділянок для приватної
забудови вирішується на підставі
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» і з
урахуванням черговості поданих заяв,
включення заявника до відповідного
списку та наявних у заявника пільг.

Крім того, суди вірно відмовили у
задоволенні позову ОСОБА_4 в частині
зобов'язання відповідача прийняти
рішення про виділення їй земельної
ділянки для будівництва житлового
будинку, оскільки такі дії є втручанням
в діяльність органу місцевого
самоврядування, регламентованого його
спеціальними розпорядчими
документами, а суд не може перебирати
на себе повноваження інших органів.

Таким чином, судова колегія вважає
вірними висновки судів щодо
задоволення позовних вимог в частині
скасування оскаржуваного рішення та
зобов'язання міську раду розглянути
звернення ОСОБА_4 про надання земельної
ділянки для індивідуального
будівництва з врахуванням черговості і
часу звернення та пільгової категорії
учасника війни та ветерана праці.

За таких обставин, судова колегія
дійшла висновку, що судами повно і
правильно встановлені фактичні
обставини справи, характер
правовідносин сторін і вірно
застосовано до них норми матеріального
права.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Надвірнянського районного
суду Івано-Франківської області від 10
листопада 2010 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 04 травня 2011
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: