Справа № 2а-8130/12/2670
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Дегтярьова О.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

22 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою позивача Товариства з
обмеженою відповідальністю «Донум
Груп» на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 серпня 2012 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Донум
Груп» до Державної податкової
інспекції у Оболонському районі міста
Києва про скасування податкових
повідомлень-рішень від 09 грудня 2011 року
№, №5,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач Товариство з обмеженою
відповідальністю «Донум Груп»
звернулися в суд з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Оболонському районі міста
Києва про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 09 грудня 2011 року
№ , № 5.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 серпня 2012 року позивачу відмовлено в
задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, представників
сторін, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом першої інстанції, що
Державною податковою інспекцією у
Оболонському районі міста Києва 28.11.2011
року проведено фактичну перевірку
магазину, що знаходиться за адресою: м.
Київ, бул. Перова, 44, та належить
позивачу, за результатом якої складено
Акт фактичної перевірки від 28.11.2011 року.

В ході перевірки встановлено, що
позивачем порушено п. 9 ст. 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», п. 2.6 розд. 2
Положення про ведення касових операцій
в національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15.12.2004
року № 637.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 09.12.2011 року №
, яким позивачу за порушення п. 9
ст. 3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» нараховано
штрафні (фінансових) санкцій в розмірі
3400,00 грн. та податкове
повідомлення-рішення від 09.12.2011 року №
5, яким за порушення вимог п. 2.6
розд. 2 Положення про ведення касових
операцій в національній валюті в
Україні, затвердженого постановою
Правління Національного банку України
від 15.12.2004 року № 637, позивачу
нараховано суму штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 59823,40 грн..

Апелянт, доводячи неправомірність
винесення оспорюваних податкових
повідомлень-рішень, зазначає, що облік
готівки ним здійснювався відповідно до
вимог чинного законодавства, а касир
лише допустила описку, в результаті
чого суми отриманої готівки за один
день були включені до Z-звіту іншого
дня.

В силу п. 9 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачем не забезпечено друкування
фіскальних звітних чеків за 16.09.2010 року
та 19.01.2011 року, тому колегія суддів
погоджується з позицією суду першої
інстанції і вважає податкове
повідомлення-рішення від 09.12.2011 року №
правомірним та обґрунтованим.

Відповідно до п. 1.2 глави 1 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15
грудня 2004 року № 637, оприбуткування
готівки - проведення підприємствами і
підприємцями обліку готівки в касі на
повну суму її фактичних надходжень.

Пунктом 2.6 вказаного Положення
встановлено, що в разі проведення
готівкових розрахунків із
застосуванням РРО або використанням РК
оприбуткуванням готівки є здійснення
обліку зазначених готівкових коштів у
повній сумі їх фактичних надходжень у
книзі обліку розрахункових операцій на
підставі фіскальних звітних чеків РРО
(даних РК).

Згідно з вимогами глави 4 вказаного
Положення, оприбуткуванням готівки в
касах підприємств, які проводять
готівкові розрахунки з оформленням їх
касовими ордерами і веденням касової
книги, є здійснення обліку готівки в
повній сумі її фактичних надходжень у
касовій книзі на підставі прибуткових
касових ордерів.

З матеріалів справи вбачається, що
28.09.2011 року на підставі фіскального
звітного чеку № 0780 позивачем зроблено
запис про суму розрахунків, яка
відповідає сумі, зазначеній в
фіскальному звітному чеку № 0781 за 29
вересня 2009 року (11 904,42 грн.), а сума
розрахунку за 29 вересня 2011 року, у свою
чергу, відповідає сумі фіскального
звітного чеку № 0780 за 28 вересня 2011 року
(872, 10 грн.) (11 904, 42 грн. -872, 10 грн. = 11 032, 32
грн.).

Також, судом першої інстанції
встановлено та не оспорюється
позивачем, що сума розрахунків в
розмірі 932,36 грн., зазначена позивачем у
фіскальному звітному чеку від 16.09.2010
року № 0408, відображена позивачем 16.09.2010
року, однак сам фіскальний звітний чек
був роздрукований 17.09.2010 року.

Згідно з абз. 3 ст. 1 Указу Президента
«Про застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки» за неоприбуткування (неповне
та/або несвоєчасне) оприбуткування у
касах готівки до порушників
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафу у п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з позицією суду першої
інстанції, вважає, що позивачем
порушені вимоги законодавства щодо
порядку оприбуткування готівки в
касах, а тому податкове
повідомлення-рішення від 09.12.2011 року №
5 є правомірним та обґрунтованим.

Дослідивши позицію суду першої
інстанції та доводи апелянта, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
рішення суду першої інстанції є
законним і обґрунтованим, та винесене
на підставі повного і об'єктивного
аналізу матеріалів справи.

Відповідно до ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративній
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 201 - 204 КАС України.

Оскаржуване судове рішення в межах
вимог апеляційної скарги ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 200,
205, 206, 212, 254, КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача Товариства
з обмеженою відповідальністю «Донум
Груп» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 серпня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено
29.05.2014 року.

Головуючий суддя:
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Сорочко Є.О.

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Сорочко Є.О.

Карпушова О.В.