Справа № 826/4482/14
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
в порядку письмового провадження
15 травня 2014 року 10:00 № 826/4482/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Маруліної Л.О., розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомДочірнього підприємства
Інституту соціології Національної
академії наук України "Центр
соціальних експертиз" доДержавної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві провизнання
протиправними та скасування
Дочірнє підприємство Інституту
соціології Національної академії наук
України "Центр соціальних експертиз"
(далі також - позивач, ДП "Центр
соціальних експертиз") звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві (далі - відповідач,
ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів
у м. Києві) про визнання протиправними
та скасування податкових
від 24.03.2014 року.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 08.04.2014 року відкрито
провадження у справі та призначено
судовий розгляд справи.
В судове засідання 13.05.2014 року прибув
представник позивача. З урахуванням
вимог частини шостої ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у зв'язку з не прибуттям
відповідача та відсутністю потреби
заслухати свідка чи експерта, в
судовому засіданні судом ухвалено
продовжити розгляд справи в письмовому
Позивач позов підтримує в повному
обсязі. Позовні вимоги вмотивовує тим,
що Державною податковою інспекцією у
Печерському районі ГУ Міндоходів у
місті Києві на підставі хибних
висновків акту перевірки від 11.03.2014
року №213/26-55-22-08/30371322 прийнято
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, які позивач
вважає необґрунтованими та такими, що
підлягають скасуванню. В підтвердження
своїх доводів позивачем зазначено, що
взяті відповідачем за основу акт
Бориспільської ОДПІ ГУ Міністерства
доходів і зборів у Київській області
від 24.07.2013 року та протокол допиту
свідка ОСОБА_1 не можуть бути підставою
для встановлення порушення
податкового законодавства з боку
позивача, оскільки ні слідчим, ні
Бориспільською ОДПІ ГУ Міністерства
доходів і зборів у Київській області не
було досліджено саме здійснення
господарських операцій між позивачем
та ТОВ «ВКФ «Мілана», не давалась
оцінка первинним бухгалтерським
документам, складеним цими суб'єктами
господарювання і не досліджувались
факти реальності таких операцій.
Відповідач проти позову заперечує з
підстав, викладених в письмових
запереченнях та пояснень, наданих в
судових засіданнях. Відповідач вважає
обґрунтованими висновки акту
перевірки від 11.03.2014 року
№213/26-55-22-08/30371322 та, відповідно,
податкові повідомлення-рішення
прийнято правомірно та в межах чинного
законодавства. В підтвердження своїх
доводів посилається на: (1) акт
Бориспільської ОДПІ ГУ Міністерства
доходів у Київській області №30/22-2/30523272
від 24.07.2013 року "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ "ВКФ
"Мілана"" та (2) матеріали кримінального
у вигляді протоколу допиту свідка
ОСОБА_1, директора ТОВ "ВКФ "Мілана", який
повідомив, що підприємство не
здійснювало реальної господарської
Дослідивши матеріали справи, Окружним
адміністративним судом міста Києва
встановлено, що позивача - ДП "Центр
соціальних експертиз" зареєстровано як
платника податку на додану вартість
з12.05.1999 року (індивідуальний податковий
копією свідоцтва про реєстрацію
платника на додану вартість №200043674.
Видами діяльності ДП "Центр соціальних
експертиз" за КВЕД є: діяльність у сфері
зв'язків із громадськістю;
консультування з питань комерційної
діяльності й керування; дослідження й
експериментальні розробки у сфері
інших природничих і технічних наук;
дослідження й експериментальні
розробки у сфері суспільних і
гуманітарних наук; дослідження
кон'юнктури ринку та виявлення
Державною податковою інспекцією у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку ДП
"Центр соціальних експертиз" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ
"Виробничо-Комерційна Фірма "Мілана" за
період діяльності з 01.11.2011 року по 31.03.2013
року та складено акт перевірки від
11.03.2014 року №213/26-55-22-08/30371322.
Відповідно до висновків акту
перевіркою встановлено порушення ДП
"Центр соціальних експертиз":
(1) ст.134, п.п.138.1.1 п.138.1, п.138.2 ст.138,
п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
податок на прибуток всього у сумі 196 666
(2) п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України, в
результаті чого завищено податковий
кредит в деклараціях з податку на
додану вартість?за період діяльності з
01.11.2011 року по 31.03.2013 року всього в
загальній сумі 185 460 грн.
На підставі зазначеного акту перевірки
відповідачем 24.03.2014 року прийнято
податкові повідомлення-рішення:
збільшено податкове зобов'язання з
податку на прибуток на загальну суму 236
920,00 грн., з яких 196 666,00 грн. за основним
платежем та 40 254,00 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами);
збільшено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість на суму 231
825,00 грн., з яких 185 460,00 грн. за основним
платежем та 46 365,00 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами).
Вважаючи свої права порушеними,
позивач звернувся до суду.
Проаналізувавши матеріали справи, суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню,
виходячи з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 67 Конституції
України платники податків повинні
сплачувати належні суми податків і
зборів у встановлені законами терміни.
Під господарською діяльністю у
Господарському кодексі України (ст.3)
розуміється діяльність суб'єктів
господарювання у сфері суспільного
виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
Підпунктом 14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України визначено, що
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
Відповідно до пункту 201.6 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Органи державної
податкової служби за даними реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних, наданих в електронному
вигляді, повідомляють платника податку
про наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.
Витратами відповідно до пп.14.1.27. п. 14.1
ст. 14 Податкового кодексу України
визнається сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
Відповідно до пункту 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.
Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до частини першої статті 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
Відповідно до абзацу другого пункту 2.1
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995
року за номером 168/704, господарські
операції - це факти підприємницької та
іншої діяльності, що впливають на стан
майна, капіталу, зобов'язань і
фінансових результатів.
Аналіз вказаних норм свідчить про те,
що будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичне здійснення
господарської операції відсутнє,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені законодавством.
Визначальною ознакою господарської
операції є те, що вона повинна
спричиняти реальні зміни майнового
стану платника податків.
З урахуванням викладеного, для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Зазначена позиція суду
узгоджується із позицією Вищого
адміністративного суду України,
викладеної у листі останнього від
02.06.2011 року №742/11/13-11.
Як вбачається із акту перевірки
Державної податкової інспекції у
Печерському районі міста Києва
Головного управління Міндоходів у м.
Києві висновки щодо порушення
позивачем приписів податкового
законодавства зроблено з огляду на
встановлення здійснення операцій між
позивачем та ТОВ "ВКФ "Мілана" з метою
штучного формування податкового
кредиту та витрат, за відсутності факту
реальності господарських операцій.
Висновки відповідача ґрунтуються на: (1)
висновку акту Бориспільської ОДПІ ГУ
Міністерства доходів у Київській
області №30/22-2/30523272" від 24.07.2013р. «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "ВКФ"Мілана" (), щодо підтвердження
господарських відносин з ТОВ "Фруком";
ТОВ "Імортель груп"; ТОВ "Еко-Сервіс"; ТОВ
"Скомп"; ТОВ "Прімум Компані"; ТОВ "Саміро
Холдинг"; ТОВ "Рекламна агенція
Принцепс"; ТОВ "Нашира"; ТОВ "Детемо"; ТОВ
"Автобудсервіс-7"; ТОВ "Новий градь" за
період з 01.01.2011 року по 30.06.2013 року, яким
встановлено відсутність факту
реальності здійснення господарських
відносин із підприємствами - покупцями
та підприємствами - постачальниками за
період з 01.01.2011 року по 30.06.2013 року; (2)
матеріалах кримінального провадження
протоколу допиту свідка ОСОБА_1,
директора ТОВ "ВКФ "Мілана", який
повідомив, що підприємство не
здійснювало реальної господарської
Інших доказів відсутності факту
реальності здійснених господарських
операцій податковим органом не надано.
Окрім того, під час перевірки ТОВ "ВКФ
"Мілана" податковим органом не
перевірявся зміст правочинів,
укладених між позивачем та його
контрагентом, жодних доказів
нікчемності правочинів, вчинених ними,
суду не надано. Податковим органом
також не досліджувалось питання щодо
зв'язку здійснених позивачем витрат на
користь ТОВ "ВКФ "Мілана" з його
господарською діяльністю.
Крім того, п. 4.4 Методичних рекомендацій
щодо організації та проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок, затверджених
Наказом Державної податкової
адміністрації України № 236 від 22 квітня
2011 року, передбачено, що у разі
встановлення фактів, що не дають змогу
провести зустрічну звірку суб'єкта
господарювання, зокрема у зв'язку із
зняттям з обліку, встановленням
відсутності суб'єкта господарювання
та/або його посадових осіб за
місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання,
реєструє його у Журналі реєстрації
довідок про результати проведення
зустрічної звірки (актів про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання, неявки
для підписання, відмови від писання
Довідки про результати проведення
зустрічної звірки) та вживає
відповідних заходів, передбачених
актами Державної податкової служби
При подальшому залученні суб'єкта
господарювання (посадових осіб
суб'єкта господарювання) до проведення
зустрічної звірки відповідальний
підрозділ органу Державної податкової
служби забезпечує проведення такої
Таким чином суд зазначає, що в акті про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання лише
засвідчується факт неможливості її
проведення без встановлення висновків
стосовно документального
підтвердження господарських відносин
з платником податків та зборів,
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснюються між ними, з'ясування їх
реальності та повноти відображення в
обліку платника податків.
З огляду на наведене суд критично
оцінює висновки, викладені в акті про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "ВКФ "Мілана".
З-поміж іншого суд вважає, що посилання
відповідача на протоколи допиту свідка
ОСОБА_1 не є доказом відсутності факту
реальності господарської операції,
оскільки сама по собі фіктивність
реєстрації контрагента не може бути
безпосереднім свідченням одержання
платником необґрунтованої податкової
вигоди без підтвердження факту
відсутності реального здійснення
господарських операцій. Доказів того,
що позивач знав або повинен був знати,
що директор/засновник контрагента був
номінальним, податковим органом не
подано, узгодженості дій позивача та
контрагента, спрямованих виключно на
штучне створення умов для виникнення
податкової вигоди, відповідачем не
наведено. Також суд звертає увагу, що
інформації щодо встановлення вироком
суду обставин щодо фіктивності
реєстрації контрагента позивача,
відповідачем суду також не було надано.
При цьому, з огляду на принцип
персональної відповідальності
платника податку право на податковий
кредит та віднесення сум, понесених
витрат, до складу валових витрат
товариства не може ставитись у пряму
залежність від додержання податкової
дисципліни третіми особами. Відповідно
до статті 61 Конституції України
юридична відповідальність особи має
індивідуальний характер.
Законодавством України не передбачена
відповідальність юридичної особи за
зобов'язаннями іншої юридичної особи, в
тому числі за податковими
Аналогічну правову позицію висловлено
Вищим адміністративним судом України,
зокрема, в ухвалах суду від 23.02.2012
Судом також враховуються рішення
Європейського суду з прав людини у
справах Інтерсплав проти України (2007
рік, заява № 803/02), "Булвес"АД проти
Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес
Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік,
заява № 6689/03), які відповідно до статті
17 Закону України "Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського суду з прав людини"
підлягають застосуванню судами як
джерела права, у яких визначено, що
платника податку не може бути
позбавлено права на бюджетне
відшкодування ПДВ за відсутності
доказів того, що його було залучено до
протиправної діяльності, пов'язаної з
незаконним отриманням бюджетного
відшкодування; при цьому платник ПДВ не
повинен нести відповідальність за
зловживання, вчинені його
постачальниками, якщо платник ПДВ не
знав про такі зловживання і не міг про
Також, з аналізу норм Податкового
кодексу України вбачається, що
необхідними та достатніми підставами
для включення позивачем до складу
податкового кредиту відповідних сум
податку на додану вартість є: придбання
ним послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності; сплата чи нарахування сум
податку на додану вартість у зв'язку з
При з'ясуванні питання, щодо
підтвердження використання позивачем
у господарській діяльності послуг,
отриманих від Т?ОВ "ВКФ "Мілана", судом
встановлено наступне.
Між ДП "Центр соціальних експертиз"
(Замовник) та ТОВ "ВКФ "Мілана"
(Виконавець) протягом 2011 - 2013 рр. було
укладено низку договорів на проведення
досліджень, зокрема:
- №50/10 від 27.10.2011 року на проведення
дослідження по темі: «Моніторинг
поведінки та поширеності ВІЛ-інфекції
серед чоловіків, які практикують секс
із чоловіками, як компонент
епіднагляду за ВІЛ другого покоління».
- №61/12 від 01.12.2011 року на проведення
дослідження по темі: «Моніторинг
поведінки та поширеності ВІЛ-інфекції
серед чоловіків, які практикують секс
із чоловіками, як компонент
епіднагляду за ВІЛ другого покоління».
- №17/04 від 01.04.2012 року на проведення
дослідження по темі: «Картування
діагностичних та профілактичних
послуг щодо туберкульозу для людей, що
живуть з ВІЛ/СНІД на базі Центрів
профілактики та боротьби зі СНІДом».
- №20/04 від 01.04.2012 року на проведення
дослідження по темі: «Проведення
соціологічного дослідження оцінювання
- №28/05 від 03.05.2012 року на проведення
дослідження по темі: «Дослідження
стигми і дискримінації, пов'язаної з
ВІЛ-статусом, серед медичних
працівників і по відношенню до
пацієнтів у 5 областях України».
- №29/06 від 01.06.2012 року на проведення
дослідження по темі: «Картування
діагностичних та профілактичних
послуг щодо туберкульозу для людей, що
живуть з ВІЛ/СНІД на базі Центрів
профілактики та боротьби зі СНІДом».
- №30/06 від 01.06.2012 року на проведення
дослідження по темі: «Оцінка
впровадження пілотних проектів щодо
розповсюдження фемідомів серед ЧСЧ».
- №31/06 від 01.06.2012 року на проведення
дослідження по темі: «Етнографічне
дослідження стилю життя та основних
моделей поведінки серед ЧСЧ в окремих
- № 34/07 від 27.07.2012 року на
проведення дослідження для створення,
основаної на опитуванні фермерів та
кооперативів, бази даних.
- №35/09 від 03.09.2012 року на проведення
дослідження по темі: «Оцінка системи
управління та надання ВІЛ послуг
(профілактики, лікування та підтримки)
основним цільовим групам в м. Одеса та
аналіз прав пацієнтів та прикладів
найкращих практик дружніх до клієнтів
послуг в секторі охорони здоров'я
- №37/10 від 01.10.2012 року на проведення
дослідження по темі: «Моніторинг
поведінки та поширення ВІЛ-інфекції
серед іноземних мігрантів в Україні як
компонент епіднагляду за ВІЛ другого
- №38/11 від 01.11.2012 року на проведення
дослідження для створення, основаної
на опитуванні фермерів та
кооператорів, бази даних.
- №41/11 від 12.11.2012 року на проведення
дослідження по темі: «Проведення
соціологічного дослідження оцінювання
- №42/11 від 12.11.2012 року на проведення
дослідження по темі: «Проведення
соціологічного дослідження оцінювання
- №44/12 від 24.12.2012 року на проведення
дослідження по темі: «Моніторинг
поведінки чоловіків, які практикують
секс із чоловіками (чсч) та поширення
ВІЛ-інфекції серед чсч як компонент
епіднагляду за ВІЛ-інфекцією другого
- №47/12 від 24.12.2012 року на проведення
дослідження по темі: «Моніторинг
поведінки чоловіків, які практикують
секс із чоловіками (чсч) та поширення
ВІЛ-інфекції серед чсч як компонент
епіднагляду за ВІЛ-інфекцією другого
Надані послуги були повністю оплачені
відповідно до умов договорів
(проведена передоплата) шляхом
перерахування відповідних грошових
сум (в тому числі сплачена сума ПДВ) на
рахунок ТОВ «ВКФ «Мілана», що
підтверджується наявними матеріалах
справи копіями платіжних доручень: №148
від 10.11.2011, №177 від 27.12.2011, №69 від 28.05.2012,
№93 від 15.06.2012, №101 від 02.07.2012, №104 від
07.07.2012, №105 від 07.07.2012, №106 від 07.07.2012, № 126
від 14.08.2012, №127 від 15.08.2012, № 147 від 11.10.2012,
№ 151 від 12.10.2012, №158 від 17.10.2012, №151 від
11.10.2012, №190 від 05.12.2012, № 200 від 24.12.2012, №217
від 28.12.2012, №211 від 27.12.2012, №215 від 28.12.2012,
№1 від 10.01.2013, №2 від 11.01.2013.
У зв'язку з перерахуванням коштів ТОВ
"ВКФ «Мілана» видало податкові
накладні № 136 від 10.11.2011, №178 від 23.12.2011,
№ 112 від 28.05.2012, № 54 від 15.06.2012, № 104 від
25.06.2012, № 105 від 25.06.2012, № 120 від 27.06.2012, №
121 від 27.06.2012, № 76 від 14.08.2012, № 79 від
15.08.2012, № 69 від 17.10.2012, № 48 від 11.10.2012, № 54
від 12.10.2012, № 15 від 05.12.2012, 94 від 19.12.2012, №
168 від 28.12.2012, № 148 від 27.12.2012, № 175 від
29.12.2012, №22 від 10.01.2013, №27 від 11.01.2013 (копії
наявні в матеріалах справи).
Факт виконання сторонами своїх
договірних зобов'язань
підтверджується наявними в матеріалах
справи актами комісій з прийомки
виконаних робіт за договорами (т. 2, а. с.
64 -79) та копіями звітів з проведення
маркетингових соціологічних
досліджень (т. 2, а. с. 80 - т. 6, а. с. 12), які
були досліджені судом.
Замовлені дослідження
використовувались позивачем в межах
господарської діяльності останнього,
оскільки доказів щодо їх
невикористання в господарській
діяльності позивача відповідачем не
надано та в акті перевірки не
В процесі розгляду справи відповідачем
доказів крім тих, що містяться у
матеріалах справи, до суду не надано,
відомостей про наявність інших
доказів, які могли б бути витребувані
судом, відповідачем також не надано.
За таких обставин, відповідачем не
надано суду належних та допустимих
доказів, що фінансово-господарські
операції між позивачем та ТОВ "ВКФ
"Мілана" не були спрямовані на настання
фінансово-господарської діяльності, в
результаті чого суд прийшов до
висновку що податкові
від 24.03.2014 року є протиправними та
підлягають скасуванню.
Згідно з вимогами статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
Таким чином, враховуючи вищевикладене
суд дійшов висновку, що викладені в
позовній заяві доводи позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59,
69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111,112, 121, 122-143, 151-154,
158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Позов Дочірнього підприємства
Інституту соціології Національної
академії наук України "Центр
соціальних експертиз" до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про визнання
протиправними та скасування
від 24.03.2014 року, винесені Державною
податковою інспекцією у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві.
Стягнути з Державного бюджету України
на користь Дочірнього підприємства
Інституту соціології Національної
академії наук України "Центр
соціальних експертиз" витрати по
сплаті судового збору у розмірі 487
Покласти на відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України виконання постанови суду в
частині стягнення судових витрат за
рахунок бюджетних асигнувань
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві.
Постанова набирає законної сили згідно
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
Л.О. Маруліна