Справа № 751/1670/14
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 751/1670/14
Головуючий у 1-й інстанції: Овсієнко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

14 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Грищенко Т.М.,

Суддів:
Лічевецького І.О.,

Мацедонської В.Е.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Новозаводської
районної ради м. Чернігова на постанову
Новозаводського районного суду
Чернігівської області від 18 березня 2014
р. у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Управління праці та
соціального захисту населення
Новозаводської районної ради м.
Чернігова про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Новозаводського районного
суду Чернігівської області від 18
березня 2014 року позов задоволено
частково.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову та постановити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції залишенню без змін, виходячи
з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, позивач перебуває на обліку
у відповідача як особа, яка здійснює
догляд за другою дитиною - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
свідоцтва про народження (а.с.11).
Позивач перебуває у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, та отримує, як особа
застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі 130,00 гривень.

Позивач звернулася до Управління праці
та соціального захисту населення
Новозаводської районної у м. Чернігові
ради з заявою зробити перерахунок
розміру допомоги по догляду за дитиною
до досягнення неї трирічного віку до
розміру, встановленого чинним
законодавством.

Позивач, вважаючи дії відповідача
протиправними, а свої права порушеними,
звернулася з даним адміністративним
позовом до суду.

Призначення державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку передбачено статтею 3
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року
№ 2811-XII року.

До 01.01.2008 року - дати набрання чинності
Законом України від 28 грудня 2007 № 107-VI
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» (далі -
Закон № 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» № 2811-ХІІ (далі - Закон № 2811-ХІІ),
дія якого поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» №
2240-III (далі - Закон № 2240-III), який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб. Розмір
допомоги також визначався цими
Законами. Зокрема, статтею 43 Закону №
2240-III було передбачено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI
були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40- 44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40- 44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31.12.2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 01.01.2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VI «Про Державний бюджет України
на 2009 рік» та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року № 2154-VI «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
(далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у
2009, 2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2240-ІІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону № 2154-VI не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-III на
виконання статті 45 Закону № 2154-VI
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Оскільки законом України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік» не
змінювався розмір та порядок виплат
грошових коштів, обумовлених Законами
№ 2240-ІІІ та № 2811ХІІ, то розмір такої
допомоги визначається приписами
вказаних Законів.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що на
правовідносини між позивачем та
відповідачем щодо виплати з липня 2013
року допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку особі,
яка застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, поширюються
норми Закону № 2240-III, відповідно до
статті 43 якого допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом. Тобто,
відмова відповідача щодо проведення
перерахунку вказаної допомоги є
протиправною.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
25.12.2012 року в справі за аналогічним
позовом (№ 21-410а12).

Отже при винесенні оскаржуваної
постанови судом першої інстанції було
дотримано всіх вимог законодавства, а
тому відсутні підстави для її
скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України -
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст.197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Новозаводської районної ради м.
Чернігова - залишити без задоволення.

Постанову Новозаводського районного
суду Чернігівської області від 18
березня 2014 р. - залишити без змін.

Ухвала є остаточною, оскарженню не
підлягає та набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 КАС
України.

Головуючий суддя
Грищенко Т.М.

Судді
Лічевецький І.О.

Мацедонська
В.Е.

Головуючий суддя
Грищенко Т.М.

Судді:
Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.