Справа № 2а/1770/4807/12
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" травня 2014 р. м. Київ
К/800/18379/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого, судді - Весельської
Т.Ф.,

Суддів - Малиніна В.В.,

Ситникова О.Ф.,

з участю: секретаря -
Прокопчук Н.В.,

представника відповідачів
Держземагенства України та

Головного управління
Держземагенства України

у Рівненській області -
Максимчука В.П.,

представника відповідача
Держземагенства України -
Сьомочкіної О.С.,

провівши у судовому засіданні
касаційний розгляд адміністративної
справи

за позовом ОСОБА_5 до Державного
агентства земельних ресурсів України
(далі - Держземагенство України),
Головного управління Держкомзему у
Рівненській області, Управління
Держкомзему у Рівненському районі
Рівненської області про скасування
наказів, зобов'язання поновити на
посаді, стягнення заробітку за час
вимушеного прогулу, зобов'язання
оплатити листки непрацездатності,
стягнення моральної шкоди,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 6 лютого 2013
року та ухвалу Житимирського
апеляційного адміністративного суду
від 14 березня 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_5 пред'явив у суді
зазначений позов.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що наказом Держземагенства
України № 30-кт/а від 20 липня 2012 року, на
підставі судового рішення, був
поновлений на посаді начальника
Рівненського районного відділу
земельних ресурсів Рівненської
області. Однак, фактично до виконання
роботи не приступив, у зв'язку з тим, що
орган, на роботі в якому його поновлено,
припинив свою діяльність шляхом
реорганізації.

У липні 2012 року від Держземагенства
України він отримав акт, з якого
слідувало, що після ознайомлення з
попередженням про майбутнє
вивільнення він відмовився його
підписувати.

5 жовтня 2012 року територіальний орган
Держземагенства України - Управління
Держкомзему у Рівненському районі
Рівненської області, було
реорганізовано шляхом приєднання до
Управління Держземагенства у
Рівненському районі.

20 листопада 2012 року його ознайомлено з
наказом Головного управління
Держкомзему у Рівненській області №
83-к від 20 листопада 2011 року "Про
оголошення наказів Держземагенства
України щодо звільнення ОСОБА_5", з яких
він дізнався, що наказами
Держземагенства України від 19 жовтня
2012 року № 461-кт/а "Про звільнення
ОСОБА_5" та 29 жовтня 2012 року № 595-кт/а
"Про внесення змін до наказу від 19
жовтня 2012 року № 461-кт/а", його 19 жовтня
2012 року звільнено з посади начальника
Рівненського районного відділу
земельних ресурсів Рівненської
області та, у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю, визнано днем його
звільнення наступний, після закінчення
періоду тимчасової непрацездатності,
робочий день.

Посилаючись на те, що звільнення
відбулося у період його тимчасової
непрацездатності і відповідач,
Держземагенство України, в порушення
частини третьої статті 49 Кодексу
законів про працю України (далі - КЗпП
України) одночасно з попередженням про
вивільнення не запропонував йому іншу
роботу, просив суд скасувати зазначені
накази Держземагенства України та
Головного управління Держкомзему у
Рівненській області; зобов'язати
Держземагенство України поновити його
на посаді начальника Рівненського
районного відділу земельних ресурсів
Рівненської області, а потім, у зв'язку
з тим, що Рівненський районний відділу
земельних ресурсів Рівненської
області реорганізовано, перевести на
посаду начальника Управління
Держземагенства у Рівненському районі;
стягнути з Держземагенства України на
його користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу та моральну шкоду в
розмірі 100 000 гривень; зобов'язати
Держземагенство України оплатити два
його листки непрацездатності від 31
жовтня та 5 листопада 2012 року.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від
6 лютого 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Житимирського апеляційного
адміністративного суду від 14 березня
2013 року, ОСОБА_5 в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
ставить питання про скасування
ухвалених ними рішень та прийняття
нової постанови про задоволення
позову.

Відповідачі своїх заперечень на
касаційну скаргу не подали.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
огляду на таке.

За перевіркою матеріалів справи
встановлено, що ОСОБА_5 з 24
вересня 1992 року обіймав посаду
начальника відділу земельних ресурсів
Рівненської райдержадміністрації, а
пізніше, у зв'язку з його реорганізацію,
- Рівненського районного відділу
земельних ресурсів Рівненської
області.

На підставі наказу Державного
агентства земельних ресурсів України
від 26 квітня 2007 року № 4 "Про
реорганізацію територіальних органів
земельних ресурсів" Рівненський
районний відділ земельних ресурсів
Рівненської області реорганізовано в
Управління земельних ресурсів у
Рівненському районі Рівненської
області.

Наказом Державного агентства
земельних ресурсів України від 23
серпня 2007 року за № 706-кт "Про
звільнення ОСОБА_5", позивача 23 серпня
2007 року звільнено з посади, на підставі
пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП
України. У зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю, наказом Головного
управління земельних ресурсів в
Рівненській області за № 12-к від 29
лютого 2008 року "Про звільнення ОСОБА_5"
днем звільнення позивача визначено
наступний день після закінчення
останнього строку його тимчасової
працездатності.

Наказом Управління земельних ресурсів
у Рівненському районі Рівненської
області від 30 травня 2008 року № 24 "Про
реорганізацію управління земельних
ресурсів у Рівненському районі
Рівненської області" зазначене
Управління реорганізовано шляхом
перетворення в Управління Держкомзему
у Рівненському районі Рівненської
області.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22
лютого 2010 року, залишеною без змін
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 4 червня 2013 року, скасовано
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 26 травня 2009
року та ухвалено нову постанову про
задоволення позову ОСОБА_5 Визнано
незаконним та скасовано наказ
Державного агентства земельних
ресурсів України від 23 серпня 2007 року №
706-кт "Про звільнення ОСОБА_5"; пункт 3
наказу Головного управління земельних
ресурсів у Рівненській області № 81 від
5 грудня 2007 року "Про подання
прокуратури Рівненької області" в
частині звільнення ОСОБА_5 з займаної
посади; наказ Головного управління
земельних ресурсів в Рівненській
області № 12-к від 29 лютого 2008 року "Про
звільнення ОСОБА_5"; наказ Управління
земельних ресурсів у Рівненському
районі Рівненської області № 39 від 10
вересня 2008 року "По основній
діяльності". Поновлено ОСОБА_5 на посаді
начальника Рівненського районного
відділу земельних ресурсів
Рівненської області та стягнуто з
Управління земельних ресурсів в
Рівненському районі на його користь
середньомісячну заробітну плату за
період з 17 березня 2008 року по 22 лютого
2010 року. Постанову в частині поновлення
на роботі та стягнення
середньомісячного заробітку в межах
місячного платежу допущено до
негайного виконання.

На виконання зазначеної постанови
апеляційного суду, наказом Державного
комітету України із земельних ресурсів
від 20 травня 2010 року за № 343-кт "Про
поновлення на посаді ОСОБА_5" позивача
поновлено на посаді начальника
Рівненського районного відділу
земельних ресурсів Рівненської
області. Копію наказу ОСОБА_5 отримав
особисто 7 червня 2010 року. 02
червня 2010 року Головним управлінням
Держкомзему у Рівненській області
прийнято наказ № 49-к "Про оголошення
наказу Держкомзему щодо поновлення на
посаді ОСОБА_5"

У зв'язку з відсутністю позивача в
період з 7 червня 2010 року по
17 листопада 2010 року на робочому місці,
Державним комітетом України із
земельних ресурсів був прийнятий наказ
від 19 листопада 2010 року № 836-кт про його
звільнення з займаної посади з 19
листопада 2010 року, на підставі пункту 4
статті 40 КЗпП України, через прогул (в
тому числі відсутності на роботі
більше трьох годин протягом робочого
дня) без поважних причин.

Не погодившись з цим наказом, ОСОБА_5 у
вересні 2011 року оскаржив його до суду. У
своєму позові він просив суд визнати
зазначений наказ незаконним та
скасувати, поновити його на посаді
начальника Рівненського районного
відділу земельних ресурсів
Рівненської області та виплатити
заробітну плату.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від
21 березня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 8 червня 2012
року, позов ОСОБА_5 задоволено
повністю. Визнано незаконним та
скасовано наказ Державного комітету
України із земельних ресурсів від 19
листопада 2010 року № 836-кт про
звільнення ОСОБА_5 з посади начальника
Рівненського районного відділу
земельних ресурсів Рівненської
області з 19 листопада 2010 року на
підставі пункту 4 статті 40 КЗпП України
та поновлено на посаді начальника
Рівненського районного відділу
земельних ресурсів Рівненської
області. Зобов'язано Державний комітет
України із земельних ресурсів
виплатити ОСОБА_5 середній заробіток за
час вимушеного прогулу.

Наказом Голови Комісії з проведення
реорганізації Державного комітету
України із земельних ресурсів від 5
жовтня 2012 року № 121 "Про реорганізацію
Управління Держкомзему у Рівненському
районі Рівненської області"
реорганізовано Управління Держкомзему
у Рівненському районі Рівненської
області шляхом приєднання до
Управління Держземагенства у
Рівненському районі Рівненської
області.

На виконання постанови Рівненського
окружного адміністративного суду від 21
березня 2012 року, наказом
Держземагенства України від 20 липня
2012 року ОСОБА_5 поновлено на посаді
начальника Рівненського районного
відділу земельних ресурсів
Рівненської області.

Втім, ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 12 лютого 2013 року
постанова Рівненського окружного
адміністративного суду від
21 березня 2012 року та ухвала
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 8 червня 2012
року, на підставі яких ОСОБА_5 поновлено
на роботі, скасовані, а справа
направлена на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від
25 липня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 15 жовтня 2013
року, ОСОБА_5 в задоволенні позовних
вимог про скасування наказу Державного
комітету України із земельних ресурсів
від 19 листопада 2010 року № 836-кт про
звільнення на підставі пункту 4 статті
40 КЗпП України (прогул) та поновлення на
посаді начальника Рівненського
районного відділу земельних ресурсів
Рівненської області відмовлено.

Що ж стосується справи, яка
розглядається, то на вирішення суду у
ній поставлено питання правомірності
звільнення ОСОБА_5, відповідно до
наказів Головного управління
Держкомзему у Рівненській області від
20 листопада 2012 року № 83-к
"Про оголошення наказів
Держземагентства України щодо
звільнення ОСОБА_5" та Держземагенства
України від 19 жовтня 2012 року
№ 461-кт/а "Про звільнення ОСОБА_5" і 29
жовтня 2012 року № 595-кт/а "Про внесення
змін до наказу від 19 жовтня 2012 року
№ 461-кт/а", яке відбулося за пунктом 1
частини першої статті 40 КЗпП України.

Цією статтею передбачено, що трудовий
договір, укладений на невизначений
строк, а також строковий трудовий
договір до закінчення строку його
чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом, лише у випадку змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

При цьому, звільнення позивача на
підставі указаної правової норми
можливе лише за умови дотримання
відповідачем порядку вивільнення та
забезпечення всіх прав працівника.

Порядок вивільнення працівників
визначений статтею 49-2 КЗпП України і
передбачає, зокрема, що про наступне
вивільнення працівників персонально
попереджають не пізніше ніж за два
місяці (частина перша). Одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці власник або уповноважений ним
орган пропонує працівникові іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації. При відсутності
роботи за відповідною професією чи
спеціальністю, а також у разі відмови
працівника від переведення на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації працівник, за
своїм розсудом, звертається за
допомогою до державної служби
зайнятості або працевлаштовується
самостійно (частина третя).

Судами встановлено, що 24 липня 2012 року
ОСОБА_5 був запрошений до
Держземагентства України, де у
присутності посадових осіб цього
органу ознайомлений з наказом про
поновлення на посаді від 20 липня 2012
року № 30-кт/а та, у зв'язку зі
здійсненням заходів по реорганізації
Управління Держкомзему у Рівненському
районі Рівненської області, йому було
вручено попередження про вивільнення
та запропоновано 3 посади у структурі
цього Управління. У зв'язку з відмовою
від підпису у попередженні про
вивільнення, комісією
Держземагентства України складено два
акти від 27 липня 2012 року, якими
цю обставину зафіксовано, а також
зафіксовано відмову ОСОБА_5
ознайомитись з актом про відмову від
підписання попередження про
вивільнення.

Пізніше ці акти листом
Держземагентства України №11927/15/13-12 від
26 липня 2012 року надіслані ОСОБА_5
поштою та отримані ним 1 серпня 2012 року.

Зазначені обставини позивачем під час
розгляду справи не заперечувалися.

ОСОБА_5 не погодився на зайняття
запропонованих йому вакантних посад у
структурі Управління Держкомзему у
Рівненському районі, а тому наказом
Держземагентства України від 19 жовтня
2012 року № 461-кт/а, його 19 жовтня 2012
року звільнено з посади начальника
Рівненського районного відділу
земельних ресурсів Рівненської
області на підставі пункту 1 статті 40
КЗпП України.

З огляду на те, що з 6 жовтня по 2
листопада 2012 року ОСОБА_5 перебував на
стаціонарному лікуванні у Рівненській
обласній клінічній лікарні, а з 5 по 19
листопада 2012 року він продовжив курс
лікування у Рівненській центральній
міській лікарні, наказом
Держземагентства України від 29 жовтня
2012 року № 595-кт/а внесено зміни до свого
попереднього наказу від 19 жовтня 2012
року - доповнено, що днем звільнення
ОСОБА_5 є наступний робочий день після
закінчення періоду тимчасової
непрацездатності.

Оскільки таким днем було 20 листопада 2012
року, то ОСОБА_5, прибувши цього дня на
роботу, був ознайомлений з зазначеними
наказами Держземагентства України, а
також наказом Головного управління
Держкомзему у Рівненській області від
20 листопада 2012 року № 83-к "Про
оголошення наказів Держземагентства
України щодо звільнення ОСОБА_5" і цього
ж дня йому видано трудову книжку та
здійснено розрахунок по заробітній
платі. З огляду на це, колегія суддів
погоджується з висновком судів, що
зазначені накази Держземагентства
України від 19 та 29 жовтня 2012 року про
звільнення позивача з посади фактично
були реалізовані після закінчення
періоду тимчасової непрацездатності
позивача, 20 листопада 2012 року наказом
Головного управління Держкомзему у
Рівненській області № 83-к.

Отже, з урахуванням наведених обставин
справи, суди обґрунтовано не прийняли
до уваги доводи ОСОБА_5 про
недотримання Держземагентством
України вимог законодавства щодо
порядку вивільнення працівників,
передбачених статтею 49-2 КЗпП України, а
також про звільнення в період
тимчасової непрацездатності.

З огляду на те, що звільнення було
здійснено відповідачем з дотриманням
вимог, передбачених статтею 49-2 КЗпП
України, оскільки позивач був належним
чином попереджений про наступне
звільнення, йому пропонувалася робота,
яка є в установі, але він від неї
відмовився, суди дійшли обґрунтованого
висновку про відмову в задоволенні
позову.

Що ж стосується позову в частині вимог
про оплату лікарняних листків, то
колегія суддів погоджується з
висновком судів попередніх інстанцій
про відмову в його задоволенні в цій
частині, з огляду на те, що оплата за
одним з лікарняних листків - серії АВХ
№ 503653 від 5 листопада 2012 року здійснена,
а відносно іншого - серії АГА № 066445, в
оплаті якого відмовлено, відповідне
рішення про відмову у призначенні
виплати не визнано протиправним та не
скасовано.

Враховуючи те, що доводи касаційної
скарги висновків судів попередніх
інстанцій не спростовують і суди під
час вирішення спору в частині
зазначених позовних вимог правильно
застосували норми матеріального права
та не порушили норми процесуального
права, то, відповідно до частини першої
статті 224 КАС України, підстави для
скасування ухвалених ними рішень
відсутні.

Керуючись статтями 221, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
6 лютого 2013 року та ухвалу
Житимирського апеляційного
адміністративного суду від 14 березня
2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Судді
Т. Ф. Весельська

В.В. Малинін

О.Ф. Ситников