Справа № 2а-3531/12/1370
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
Справа №
131070/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Шавеля Р.М.,

суддів
Костіва М.В. та Савицької Н.В.,

з участю секретаря судового засідання -
Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від відповідача -
Писарев О.Ю.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
20.06.2012р. в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці
про визнання протиправними рішень, дій
та бездіяльності, зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

24.04.2012р. позивач ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просив визнати протиправними
рішення, дії та бездіяльність
відповідача Львівської митниці, якою
надано неповну інформацію на запит від
07.04.2012р., надано недостовірну
інформацію по п.1 запиту від 07.04.2012р.,
неправомірно і безпідставно
відмовлено у наданні інформації по
пунктах 3, 4, 5, 6 запиту від 07.04.2012р.; не
надано копій документальних
матеріалів, що містять інформацію, яка
ним запитувалася у зверненні від
07.04.2012р.; а також зобов'язати Львівську
митницю надати повну та обґрунтовану
інформацію по запиту від 07.04.2012р. (а.с.2-4).

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 20.06.2012р. у
задоволенні заявленого позову
відмовлено за безпідставністю (а.с.70-73).

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, постанову суду оскаржив
позивач ОСОБА_2, який покликаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду та прийняти нове
рішення (а.с.80-81).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що рішення суду є однобічним і
неконкретним, необ'єктивним та
необґрунтованим. Загалом постанова
суду носить неконкретний загальний
характер із перекрученим фактажем та
підміною норм законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача,
заперечення представника відповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
мотивів.

Як достовірно встановлено судом першої
інстанції, 07.04.2012р. ОСОБА_2 звернувся до
Львівської митниці із запитом стосовно
повідомлення про злочин № 24/17-4394 від
10.04.2010р. та наявності підстав для його
направлення, в якому просив надати
інформацію наступного характеру:

коли Львівською митницею було
направлено до прокуратури Львівської
обл. повідомлення (вих. № 24/17-4394 від
10.04.2010р.) про вчинення ОСОБА_2 злочину і
за яким реєстром;

коли до Львівської митниці надійшла з
прокуратури Львівської обл. відповідь
на лист № 24/17-4394 від 10.04.2010p.;

якого числа співробітниками
Львівської митниці були затримані
автомобіль марки «Фольксваген Пасат»
(д.н.з. НОМЕР_1), чотири уживані шини
марки «GOOD YEAR» - 3 шт. та «CONTINENTAL» - 1 шт., що
належали ОСОБА_4, і фігурували як
предмети, незаконно переміщені через
митний кордон України з використанням
незаконного звільнення від митного
контролю внаслідок зловживання
службовим становищем посадовими
особами митного органу;

якого числа по факту затримання
вищезазначеного автотранспорту з
вантажем Львівською митницею був
складений протокол про порушення
ОСОБА_4 митних правил і якою статтею
Митного кодексу України
кваліфікувалося це порушення;

чи притягнута ОСОБА_4 до
відповідальності, передбаченої
законодавством України, за порушення
митних правил;

коли з Галицького районного суду
м.Львова та апеляційного суду
Львівської обл. надійшли до Львівської
митниці судові рішення, постановлені
за результатами розгляду протоколу про
адміністративне правопорушення,
вчинене ОСОБА_4;

чи знайшов своє підтвердження факт
зловживання посадовцем Львівської
митниці ОСОБА_2 службовим становищем,
пов'язаний із незаконним звільненням
ОСОБА_4 від митного контролю 09.04.2010р.;

яким документом цей факт закріплено і
хто його автор;

чи повідомляло Управління Служби
безпеки України у Львівській обл.
Львівську митницю про результати
проведеної цим органом безпеки
перевірки повідомлення митниці №
24/17-4394 від 10.04.2010р.;

коли Львівською митницею було
направлене до Державної митної служби
України подання щодо звільнення
ОСОБА_2, з державної служби (а.с.6-7).

13.04.2012р. відповідачем Львівською
митницею надано відповідь №
11.1/48-Ф-51-П1-5305 на вищевказаний запит,
який був скерований на адресу позивача
(а.с.8-10).

Відмовляючи у задоволенні заявленого
позову, суд першої інстанції вірно
виходив з того, що листом Львівської
митниці № 24/17-4394 від 10.04.2010р. в порядку
ст.97 КПК України на адресу прокуратури
Львівської обл. надіслано копію Акту
перевірки правомірності здійснення
09.04.2010р. митного контролю та митного
оформлення транспортного засобу марки
«Фольксваген Пасат», р.н. НОМЕР_1, з
товаром «шини», який переміщувався на
митну територію України через
міжнародний пункт пропуску для
автомобільного сполучення
«Шегині-Медика», проведеної відповідно
до розпорядження начальника
Львівської митниці № 129-р від 09.04.2010р.

Із листа прокуратури Львівської обл. №
05/1-544 вих.-12 від 19.06.2012р. убачається, що на
адресу прокуратури із Львівської
митниці супровідним листом № 24/17-4394 від
10.04.2010р. надійшла копія акту перевірки
правомірності здійснення 09.04.2010р.
митного контролю та митного оформлення
транспортного засобу марки
«Фольксваген Пасат» з товаром «шини».
21.04.2010р. прокуратура повідомила
Львівську митницю про результати
вивчення вищевказаного акту перевірки
(лист № 04/4-15/83-10) (а.с.65).

За таких обставин відповідь
відповідача щодо п.1 запиту позивача
викладена достовірно.

Стосовно решти позовних вимог позивача
слід врахувати, що у скерованій
відповіді Львівської митниці №
11.1/48-Ф-51-П1- 5305 від 13.04.2012р. зазначено про
те, що відповідно до ст.10 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
кожна особа має право на ознайомлення
за рішенням суду з інформацією про
інших осіб, якщо це необхідно для
реалізації та захисту прав та законних
інтересів. Положенням ч.3 цієї статті
Закону передбачено, що розпорядники
інформації, які володіють інформацією
про особу, зобов'язані, зокрема, вживати
заходів щодо унеможливлення
несанкціонованого доступу до неї інших
осіб.

Враховуючи, що запитувана інформація
стосується третіх осіб, і в
розпорядження Львівської митниці
рішення суду на право ознайомлення
позивача з інформацією про інших осіб
відсутнє, надати запитувану інформацію
згідно пунктів 3, 4, 5, 6 запиту Львівська
митниця не може.

Відповідно до преамбули Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
цей Закон визначає порядок здійснення
та забезпечення права кожного на
доступ до інформації, що знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, визначених цим
Законом, та інформації, що становить
суспільний інтерес.

Згідно ст.1 Закону України «Про доступ
до публічної інформації» публічна
інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом.

Згідно п.4 ч.1 ст.10 цього ж Закону кожна
особа має право на ознайомлення за
рішенням суду з інформацією про інших
осіб, якщо це необхідно для реалізації
та захисту прав та законних інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.10 цього ж Закону
розпорядники інформації, які володіють
інформацією про особу, зобов'язані
вживати заходів щодо унеможливлення
несанкціонованого доступу до неї інших
осіб.

Оцінюючи в сукупності викладене, суд
дійшов вірного висновку про
правомірність дій відповідача
стосовно надання відповіді на запит
позивача, оскільки у вказаній
відповіді відповідач надав достовірну,
точну та повну інформацію стосовно
питань, порушених у запиті.

В частині доводів апеляційної скарги
колегія суддів враховує, що в поданій
апеляційній скарзі не наведено у чому
саме полягає порушення судом першої
інстанції норм права.

Стосовно тверджень апелянта про
упередженість судді Карп'як О.О. слід
врахувати, що подана позивачем заява
про відвід судді розглянута судом в
установленому порядку і вірно вказано
на відсутність підстав для відводу,
передбачених ст.27 КАС України.

Щодо решти доводів апелянта слід
наголосити на тому, що відповідно до
п.п.4.2.6, 5.4. наказу Держмитслужби України
№ 941 від 08.11.2007р. «Про вдосконалення
роботи з питань профілактики
правопорушень та запобігання проявам
корупції серед особового складу митної
служби» (із змінами та доповненнями)
про факти затримання уповноваженими
посадовими особами митної служби в
ході проведення спеціальних заходів і
спеціальних митних операцій
транспортних засобів і товарів, митне
оформлення яких здійснено з
порушеннями законодавства з боку
працівників митної служби України
надсилається інформація до
відповідного правоохоронного органу
(відповідно до вимог ст.97
Кримінально-процесуального кодексу
України).

Згідно з п.6 розпорядження Львівської
митниці № 329-р від 09.10.2009р. «Щодо
регламентації деяких питань
проведення перевірок» при виявленні
порушень законодавства з питань митної
справи голова комісії або
уповноважений член комісії передає
копії матеріалів перевірки у відділ
внутрішньої безпеки для вивчення
питання щодо необхідності скерування
матеріалів перевірки до
правоохоронних органів.

За таких обставин Львівська митниця
зобов'язана була матеріали перевірки
скерувати до компетентних органів, а
саме у прокуратуру Львівської обл.
Жодного повідомлення про вчинення
злочину ОСОБА_2 до прокуратури
Львівської обл. відповідачем не
скеровувалося.

Окрім того, відповідно до листа
прокуратури Львівської обл. № 04/4-15/83-10
від 21.04.2010р. вивченням даного акту
перевірки з'ясовано, що у ньому
відсутні будь-які повідомлення про
вчинення злочинів у сфері службової
діяльності службовими особами митного
поста «Мостиська» Львівської митниці.

Таким чином, вищевказаний лист
прокурати Львівської обл. № 04/4-15/83-10 від
21.04.2010р. підтверджує позицію Львівської
митниці та спростовує твердження
позивача про надання недостовірної
інформації по п.1 його запиту від
07.04.2012р.

Доводи апелянта в іншій частині на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

За наведених обставин колегія суддів
вважає заявлений позов безпідставним
та необгрунтованим, а тому такий не
підлягає до задоволення, з
вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків рішення суду, а тому підстав
для скасування постанови колегія
суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 20.06.2012р. в
адміністративній справі № 2а-3531/12/1370
залишити без задоволення, а вказану
постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька