Справа № 821/1487/14
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2014-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/1487/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Транчуковій О.С.,

за участю:

представника позивача - Кермача А.І.,

представника відповідача - Юдіна В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДОН" до Державної
податкової інспекції у м.Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 26.03.2014 р.,

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ДОН" (далі - позивач,
ТОВ "ДОН") звернулося з позовом до
Державної податкової інспекції у
м.Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області (далі
- ДПІ у м.Херсоні), у якому просить
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
26.03.2014 р. № , яким позивачу
збільшено суму грошових зобов'язань з
податку на додану вартість на 42955,50 грн.,
з яких за основним платежем на 28637 грн.,
за штрафними санкціями на 14318,50 грн.

Свої вимоги мотивує протиправністю
висновків ДПІ у м.Херсоні щодо
безтоварності операцій з ТОВ "Ривс", ПП
"Валга" на поставку товарів та надання
послуг, оскільки реальність здійснення
господарських операцій із цими
контрагентами підтверджено первинними
бухгалтерськими документами -
договором поставки, видатковими і
податковими накладними, договором про
транспортно-експедиційне
обслуговування, товарно-транспортними
накладними, актом приймання виконаних
робіт. За поставлений товар та отримані
послуги підприємство повністю
розрахувалося з ТОВ "Ривс" і ПП "Валга" у
безготівковій формі згідно долучених
до справи платіжних доручень. Вказані
первинні документи надавалися
відповідачу під час перевірки і жодних
зауважень до їх оформлення ДПІ у
м.Херсоні не має. Тобто, ТОВ "ДОН"
повністю виконано вимоги Податкового
кодексу України щодо формування
податкового кредиту. Висновки акту
перевірки ґрунтуються виключно на акті
перевірки ТОВ "Ривс", а не на підставі
первинної документації. Відповідачем
не надано жодного доказу щодо
недійсності правочинів, а у судовому
порядку договір поставки та договір
про транспортно-експедиційне
обслуговування не визнано недійсними.
Жодним законом не передбачено право
податкового органу самостійно, в
позасудовому порядку визнавати
нікчемними правочини. Вказує на те, що
юридична відповідальність має
індивідуальних характер, а тому
позивач не може нести відповідальність
за порушення, допущені його
контрагентами.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
вказавши на те, що збільшення грошових
зобов'язань з податку на додану
вартість за результатами перевірки та
за спірним податковим
повідомленням-рішенням проведено у
зв'язку з визнанням нікчемними
правочинів, укладених з ТОВ "Ривс" на
поставку товарів у січні, липні 2012 року,
та з ПП "Валга" про надання
транспортно-експедиційних послуг у
липні 2012 року. Зазначає, що податковий
орган перебільшив надані йому
законодавством України повноваження,
визнавши нікчемними правочини,
укладені з постачальниками ТОВ "Ривс",
ПП "Валга". Відповідно до Податкового
кодексу України підставою для
віднесення сум податку на додану
вартість до податкового кредиту є
підтвердження придбання товарів
(послуг) належним чином складеними
податковими накладними, оплати
вартості товарів (послуг) та
використання цих товарів (послуг) з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Всі ці вимоги у повному обсязі
були виконані позивачем та
підтверджені належним чином
оформленими первинними
бухгалтерськими документами, а тому
ТОВ "ДОН" правомірно включило ПДВ по
відносинах з ТОВ "Ривс", ПП "Валга" до
податкового кредиту січня, липня 2012
року.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення позовних вимог,
мотивуючи тим, що ТОВ "ДОН" правомірно
зменшено податковий кредит січня,
липня 2012 року, сформований за
наслідками господарських відносин з
ТОВ "Ривс", ПП "Валга". Вказані висновки
відповідачем зроблено на підставі акту
перевірки ДПІ у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська від 21.12.2012 р. №
7211/224/34914473, яким встановлено
неможливість здійснення фактичного
постачання ТОВ "Ривс" товарів внаслідок
відсутності необхідних матеріальних
та трудових ресурсів. По постачальнику
послуг ПП "Валга" зазначив, що отримані
від цього контрагента документи не
містять вичерпної інформації щодо
наданих послуг та не містять
достатньої доказовості щодо факту
виконання послуг, що б свідчило про
зв'язок таких послуг з веденням
господарської діяльності
підприємства. Просить відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні у справі
докази, суд приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в період з 22.01.2014
р. по 23.01.2014 р. відповідачем проведено
позапланову виїзну перевірку ТОВ "ДОН"
з питань дотримання вимог чинного
податкового законодавства при
проведенні фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ "Ривс" за січень та
липень 2012 року, за результатами якої
складено акт від 29.01.2014 р. №
29/21-03-22-05/32618271.

У висновках акту перевірки вказано, що
встановлено порушення п.п.44.1, 44.6 ст.44,
п.185.1 ст.185, п.186.1, пп.186.2.1 (в) п.186.2 ст.186,
п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.2, п.198.3,
п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.6, п.201.7 ст.201 ПК
України, в результаті чого завищено
суму податкового кредиту, що призвело
до заниження суми податку на додану
вартість, що підлягає сплаті в
Державний бюджет України, на загальну
суму 28637 грн., а саме: січень 2012 року у
сумі 16720 грн., липень 2012 року у сумі 11917
грн.

На підставі акту перевірки ДПІ у
м.Херсоні винесено податкове
повідомлення-рішення від 26.03.2014 р. №
, яким позивачу збільшено суму
грошових зобов'язань з податку на
додану вартість на 42955,50 грн., з яких за
основним платежем на 28637 грн., за
штрафними санкціями на 14318,50 грн.

Фактичною підставою для збільшення
суми грошових зобов'язань з податку на
додану вартість слугували висновки ДПІ
у м.Херсоні про безтоварність
господарських операцій між ТОВ "ДОН" та
ТОВ "Ривс" у січні 2012 року (сума ПДВ - 16720
грн.), у липні 2012 року (сума ПДВ - 10767 грн.,
та з ПП "Валга" у липні 2012 року (сума ПДВ -
1150 грн.).

Ці висновки ґрунтуються на інформації,
отриманій ДПІ у м.Херсоні за наслідками
проведеної перевірки контрагента
позивача - ТОВ "Ривс", господарські
операції з яким мали безпосередній
вплив на вищевказані порушення та які,
на думку відповідача, не спрямовані на
реальне настання правових наслідків. В
акті перевірки даного контрагента
контролюючий орган прийшов до висновку
про те, що ТОВ "Ривс" не могло виконувати
поставку товарів, оскільки поставка
товарів не підтверджена по ланцюгу
постачання.

На підставі акту перевірки ТОВ "Ривс"
від 21.12.2012 р. № 7211/224/34914473 відповідачем
зроблено висновок про вчинення
господарських операцій між ТОВ "ДОН" та
його контрагентом з метою їх
документування без мети реального
настання правових наслідків.

Також ДПІ у м.Херсоні вказує на те, що
отримані від ПП "Валга" документи не
містять вичерпної інформації щодо
наданих послуг та не містять
достатньої доказовості щодо факту
виконання послуг, що б свідчило про
зв'язок таких послуг з веденням
господарської діяльності
підприємства.

Суд вважає ці висновки ДПІ у м.Херсоні
такими, що не відповідають обставинам
справи та нормам діючого податкового
законодавства виходячи з наступного.

Правила формування податкового
кредиту врегульовані положеннями
Податкового кодексу України.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК
України визначено, що податковий
кредит - сума, на яку платник податку на
додану вартість має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
(податкового) періоду, визначена згідно
з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України
передбачено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту
виникає, зокрема, у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається, виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з, зокрема,
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно з п.198.6 ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього
Кодексу). У разі, якщо на момент
перевірки платника податку органом
державної податкової служби суми
податку, які попередньо віднесені до
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Отже, з точки зору податкового
законодавства України головними
умовами для віднесення сплаченого при
придбанні товару (послуг) ПДВ до складу
податкового кредиту є використання
придбаних товарів (робіт, послуг) у
власній господарській діяльності
платника податків у межах
оподатковуваних операцій та належне
документування сплаченого ПДВ.

Також суд вважає, що для встановлення
обґрунтованості декларування
податкового кредиту необхідно
встановити також наступні обставини:
реальність здійснення господарських
операцій, суми за якими віднесені до
податкового кредиту; наявність у
продавців товарів, робіт (послуг), які
видавали податкові накладні,
спеціальної податкової
правосуб'єктності; віднесення до
складу податкового кредиту лише сум,
сплачених (нарахованих) у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), що
підлягають використанню у
господарській діяльності платника
податку.

Судом встановлено, що ТОВ "ДОН" має на
балансі нежитловий будинок площею 1050
кв. м, що підтверджується свідоцтвом
про право власності від 18.01.2007 р. Це
приміщення позивач здає в оренду. На
підставі акту огляду комісії
засновника від 23.12.2011 р. щодо проведення
ремонту будівлі, ТОВ "ДОН" придбавав
будівельні матеріали, у тому числі і у
ТОВ "Ривс".

Так, між ТОВ "ДОН" та ТОВ "Ривс" 05.01.2012 р.
було укладено договір поставки № 02-01.
Пунктом 1.1 договору передбачено, що
Постачальник зобов'язується поставити
склопакет, труби поліетиленові, крани,
муфти, коліна, хомути, шпалери, клей,
фурнітуру на загальну суму 100320 грн., у
тому числі ПДВ - 16720 грн. Поставка
здійснюється на умовах СРТ-м.Херсон,
вул.Краснознаменна, 1.

На виконання умов цього договору ТОВ
"Ривс" у січні 2012 року поставило
позивачу вказаний товар на загальну
суму 100320 грн., з яких ПДВ - 16720 грн., що
підтверджується рахунками-фактурами
від 05.01.2012 р. № 12/01-05, від 06.01.2012 р. № 12/01-06,
видатковими накладними від 06.01.2012 р. №
344, від 23.01.2012 р. № 343, податковими
накладними від 10.01.2012 р. № 319, від 11.01.2012
р. № 320.

Перевезення товару здійснювалося ПП
"Валга" згідно товарно-транспортної
накладної від 23.01.2012 р. № 343/344.

Фактичне отримання товарів від цього
контрагента підтверджується
відомостями 2.1 мс обліку розрахунків та
2-м обліку запасів за І квартал 2012 року.

Розрахунки проведено у безготівковій
формі згідно платіжних доручень від
10.01.2012 р. № 5, від 11.01.2012 р. № 7.

Крім того, 26.06.2012 р. між позивачем та ТОВ
"Ривс" було укладено договір поставки №
26-06, згідно п.1.1 якого Постачальник
зобов'язується поставити фарбу, ґрунт,
колеровку на загальну суму 64602 грн., у
тому числі ПДВ - 10767 грн.

На виконання умов договору ТОВ "Ривс" у
липні 2012 року поставило позивачу товар
на загальну суму 64602 грн., з яких ПДВ - 10767
грн., що підтверджується видатковою
накладною від 17.07.2012 р. № 4853,
податковими накладними від 04.07.2012 р. №
480, від 05.07.2012 р. № 481.

Перевезення товару здійснювалося ПП
"Валга" згідно товарно-транспортної
накладної від 17.07.2012 р. № 4853.

Фактичне отримання товарів від цього
контрагента підтверджується
відомостями 2.1 мс обліку розрахунків та
2-м обліку запасів за 3 квартал 2012 року.

Розрахунки проведено у безготівковій
формі згідно платіжних доручень від
04.07.2012 р. № 47, від 05.07.2012 р. № 49.

Отримані від ТОВ "Ривс" товари
(будівельні матеріали) використано
позивачем у власній господарській
діяльності, а саме: на ремонт
нежитлової будівлі, що підтверджується
відповідачем у акті перевірки та
договорами на виконання
будівельно-монтажних робіт від 13.01.2012 р.
№ 01, від 04.07.2012 р. № 07, довідками про
вартість виконаних будівельних робіт
за січень, вересень 2012 року, актами
приймання виконаних будівельних робіт
№ 1 за січень 2012 року, № 3 за вересень 2012
року, відомостями ресурсів за січень,
вересень 2012 року.

Для транспортування товару, придбаного
у ТОВ "Ривс", позивач 04.07.2012 р. уклав
договір № 04-07-12 про
транспортно-експедиційне
обслуговування з ПП "Валга". На
виконання умов договору ПП "Валга"
надало позивачу у липні 2012 року
транспортно-експедиційні послуги по
маршруту Дніпропетровськ - Херсон на
загальну суму 6900 грн., з яких ПДВ - 1150
грн. Факт надання ПП "Валга" послуг
підтверджується товарно-транспортною
накладною від 17.07.2012 р. № 4853, податковою
накладною від 06.07.2012 р. № 462, актом
приймання-передачі робіт (надання
послуг) від 17.07.2012 р. Оплата за надані
послуги здійснена у безготівковій
формі згідно платіжного доручення від
06.07.2012 р. № 52.

В акті перевірки ДПІ у м.Херсоні вказує
на наявність первинних документів за
перевірений період. Зауважень до
первинних документів позивача по
операціях з вказаними постачальниками,
зокрема, до видаткових та податкових
накладних, акт перевірки не містить.

Таким чином, господарські операції між
ТОВ "ДОН" та ТОВ "Ривс", ПП "Валга" з
приводу поставок товарів, надання
послуг повністю підтверджені
первинними бухгалтерськими
документами.

Факт того, що ТОВ "Ривс", ПП "Валга" на
момент проведення операцій з позивачем
мали право на виписку податкових
накладних і були зареєстровані як
платники податку на додану вартість, не
оспорюється відповідачем ні в акті
перевірки, ні в ході розгляду справи.

Також суд зазначає, що будь-які
первинні документи (у тому числі
договори, видаткові і податкові
накладні, акти виконаних робіт, тощо)
мають силу первинних документів лише в
разі фактичного здійснення
господарської операції.

У той же час, з урахуванням закріпленої
в ст.204 ЦК України презумпції
правомірності правочину, а також
враховуючи вимоги ст.71 КАС України, за
якою обов'язок доказування
правомірності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень покладається на такого
суб'єкта, ДПІ у м.Херсоні повинна була
надати суду належні та достовірні
докази своїх тверджень про те, що
задекларовані позивачем операції з
придбання товарів та послуг у ТОВ
"Ривс", ПП "Валга" в реальності не
виконувались, а мало місце лише
документування цих операцій з метою
завищення податкового кредиту без
фактичного отримання від цих
контрагентів товарів та послуг. А
оскільки такі дії мають злочинний
характер, то доказом їх вчинення може
бути лише відповідне рішення, винесене
в порядку кримінально-процесуального
судочинства. Однак ДПІ у м.Херсоні не
посилається на факти вчинення
позивачем таких дій і не надала докази
притягнення його до відповідальності
за такі дії.

Стосовно наведених в акті перевірки
обставин діяльності ТОВ "Ривс", ПП
"Валга" суд зазначає, що діюче податкове
законодавство України не містить норм,
які б ставили в залежність право
платника податку на формування
податкового кредиту від можливих
порушень податкової дисципліни з боку
його контрагентів, або зобов'язували б
платників податків контролювати
дотримання своїми контрагентами норм
законодавства. Можливі порушення
контрагентами платника податків
податкової дисципліни, у тому числі не
декларування своїх зобов'язань або не
сплата податку до бюджету, ще не є
достатньою підставою для позбавлення
платника податків права на податковий
кредит з ПДВ по операціям з такими
контрагентами.

Податковий кодекс України встановлює
вимоги лише щодо документального
підтвердження задекларованих
господарських операцій, а як вже
зазначено вище, акт перевірки не
містить зауважень щодо правильності
складання наданих позивачем первинних
документів.

Підсумовуючи викладене, слід дійти
висновку, що за відсутності доказів
проведення позивачем фіктивних
господарських операцій з ТОВ "Ривс", ПП
"Валга" та при наявності належним чином
оформлених первинних документів по
операціях з поставки товарів та
отримання послуг у цих постачальників,
висновок ДПІ у м.Херсоні про завищення
позивачем податкового кредиту за
такими операціями є протиправним.

Такий висновок узгоджується із
правовою позицією Верховного суду
України, яка викладена в постанові від
31.01.2011 р. по справі № 21-47а10, та з
практикою Європейського суду з прав
людини у справі "Булвес" АД проти
Болгарії та Бізнес Сепорт Сентре проти
Болгарії.

Стосовно висновків ДПІ у м.Херсоні про
недійсність укладених позивачем
правочинів із ТОВ "Ривс", ПП "Валга", суд
зазначає, що по-перше, договори
поставки та про надання
транспортно-експедиційних послуг
позивачу цими постачальниками за своєю
суттю є оспорюваними, так як їх
недійсність законом прямо не
встановлена, і жодного судового
рішення про визнання цих договорів
недійсними немає, а по-друге, відсутні
будь-які докази того, що сторони цих
угод при його укладанні та виконанні
мали умисел на порушення публічного
порядку, тобто посягали на суспільні,
економічні та соціальні основи
держави.

Таким чином, суд приходить до висновку
про протиправність рішення ДПІ у
м.Херсоні щодо збільшення позивачу
грошових зобов'язань з податку на
додану вартість на підставі
податкового повідомлення-рішення від
26.03.2014 р. № , а тому воно підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС
України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
м.Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області від
26.03.2014 р. № .

Стягнути з Державного бюджету на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДОН" ()
судовий збір у сумі 182 (сто вісімдесят
дві) грн. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 26 травня 2014 р.

Суддя

Бездрабко О.І.

кат. 8.3.3