Справа № 826/2800/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2014 року № 826/2800/14
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва у Гарник К.Ю.
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом Приватного акціонерного
товариства"ПІСІБІ-Радіозавод" до
Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про скасування податкового
29.08.2011 ВСТАНОВИВ:
28 лютого 2014 року (відповідно до
поштового штемпеля на конверті)
Приватне акціонерне товариство
«ПіСіБі-Радіозавод» (далі по тексту -
позивач, ПАТ «ПіСіБі-Радіозавод»)
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Дарницькому
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві (далі по
тексту - відповідач, ДПІ у Дарницькому
районі ГУ Міндоходів у м. Києві), в якому
просить суд скасувати податкове
повідомлення - рішення від 29 серпня 2011
Позивач не погоджується з висновками
Акта перевірки та прийнятим на його
підставі податковим повідомленням -
рішенням, вважаючи його протиправним,
необґрунтованими та такими, що не
відповідають вимогам чинного
податкового законодавства. Позовні
вимоги мотивує тим, що відповідачем
помилково за наслідками перевірки
Договору спільної діяльності
відкритого акціонерного товариства
«ПіСіБі-Радіозавод» (0)
виніс податкове повідомлення - рішення
безпосередньо на ДП «РСВ-Радіозавод»,
чим неправомірно переклав
відповідальність за утримання та
внесення податків до бюджету від час
виконання Договору про спільну
діяльність від 23 червня 2000 року №7 на
сторону договору, на яку такі обов'язки,
а отже, і відповідальність зазначеним
договором покладені не були.

Відповідач проти позову заперечував та
просив провадження у справі закрити з
тих підстав, що позовні вимоги до
податкового органу заявлено
неналежною стороною.

Суд, керуючись приписами частини 6
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, надавши
можливість присутнім учасникам
судового розгляду у повній мірі
реалізувати свої процесуальні права,
та враховуючи відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта, завершив
розгляд справи в порядку письмового
провадження.

Після розгляду адміністративного
позову та доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає наступне.

На підставі направлень від 02 серпня 2011
року № 1802 та №1803, виданих ДПІ у
Дарницькому районі м. Києва, згідно з
підпунктом 78.1.7. пункту 78.1. статті 78
Податкового кодексу України проведено
планову виїзну перевірку Договору
спільної діяльності відкритого
акціонерного товариства «Пі Сі Бі -
Радіозавод» (0) з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01 липня 2008 року по 12 серпня 2011
року, за результатами якої складено акт
перевірки від 12 серпня 2011 року №
4760/2301/542027540.

Як висновок проведеної перевірки з
питань правильності обчислення та
повноти сплати до бюджету податку на
додану вартість за період, що
перевірявся встановлено порушення п.п.
7.4.1, 7.4.4, 7.4.5 п. 7.4. ст. 74 Закону України
«Про податок на додану вартість»,
внаслідок чого донараховано податок на
додану вартість на загальну суму 566343
грн. у тому числі по періодам: липень 2008
року - 19442,00 грн.; серпень 2008 року - 37556,00
грн.; вересень 2008 року - 38500,00 грн.;
жовтень 2008 року - 22000,00 грн.; листопад 2008
року - 39428,00 грн.; січень 2009 року - 38000,00
грн.; лютий 2009 року - 17000,00 грн.; березень
2009 року - 470,00 грн.; червень 2009 року - 45523,00
грн.; липень 2009 року - 36112,00 грн.; серпень
2009 року - 27648,00 грн.; вересень 2009 року -
26000,00 грн.; жовтень 2009 року - 27000,00 грн.;
листопад 2009 року - 14000,00 грн.; грудень 2009
року - 55000,00 грн.; січень 2010 року - 3700,00
грн.; лютий 2010 року - 29145,00 грн.; березень
2010 року - 17000,00 грн.; квітень 2010 року -
39810,00 грн.; травень 2010 року - 33000,00 грн.

Податковим повідомленням рішенням
Державної податкової інспекції в
Дарницькому районі м. Києва від 29
серпня 2011 року № /37633 ДП
«РСВ-Радіозавод» ()
відповідальному за утримання та
внесення податків до бюджету під час
виконання договору про спільну
діяльність від 23 червня 2000 року №7 з ТОВ
«Електронмаш-РСВ» збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 770928,75
грн., в тому числі за основним платежем -
566343,00 грн., за штрафними санкціями -
141585,75 грн.

На думку позивача, під час винесення
зазначеного податкового повідомлення -
рішення, відповідачем не було
враховано положення Договору про
спільну діяльність від 23 червня 2000 року
з наступними змінами, зокрема, пункт 3.5.

Надаючи правову оцінку позовним
вимогам, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, 23 червня 2000 року між
Державним підприємством
«РСВ-Радіозавод», в особі директора
Соколовського М.Г. (Виконавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Електронмаш-РСВ», в
особі директора Іщук М.В.
(Співвиконавець) було укладено Договір
про спільну діяльність №7 (далі по
тексту - Договір №7).

Відповідно до розділу 1 названого
Договору, Сторони об'єднують майно,
сировину, інші матеріальні та
нематеріальні цінності, зусилля для
досягнення спільної мети:

1) створення сучасного виробництва
друкованих плат згідно
Загальнодержавної (національної)
програми розвитку електронної
промисловості України на 1999-2005 роки -
«Електроніка України -2005»;

2) отримання прибутку від реалізації
друкованих плат в Україні і за її
межами, а також випуску і реалізації
іншої продукції, передбаченої
статутами підприємств, що об'єднують
свої зусилля.

Згідно з п. 1.1.3. Договору №7 спільна
діяльність в рамках пунктів 1.1.1. та 1.1.2.
проводить без створення юридичної
особи.

Також пунктом 1.3. Договору №7
закріплено, що ведення спільної
діяльності доручається Виконавцю - ДП
«РСВ-Радіозавод», яке здійснює
управління переданим майном,
керівництво виробничим процесом та
іншими діями для забезпечення
виконання цілей спільної діяльності в
рамках делегованих власниками прав,
якщо інше не буде передбачене
додатковими угодами між Сторонами.

У подальшому, 09 липня 2002 року між
сторонами було підписано угоду про
зміну та доповнення до Договору №7 від
23 червня 2000 року про спільну
діяльність.

Так, пункти 1.2. викладено у новій
редакції, а саме: Стороні 1 (ДП
«РСВ-Радіозавод») доручається
відкриття окремих розрахункових
рахунків, через які мають проводитися
операції по спільній діяльності,
ведення окремого бухгалтерського та
податкового обліку та звітності,
отримання у відповідності з діючим
законодавством печатки виключно для
ведення спільної діяльності.

Звертаючись до суду з позовом, що є
предметом розгляду у дані справі, ПАТ
«ПіСіБі-Радіозавод» зазначає, що є
правонаступником Державного
підприємства «РСВ-Радіозавод» та
Відкритого акціонерного товариства
«ПіСіБІ-Радіозавод».

Зазначена обставина відповідачем не
заперечується.

З огляду на викладене, керуючись
частиною 3 статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також враховуючи, що згідно
виписки з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців від 19 грудня 2013 року
позивач зареєстрований за тим самим
ідентифікаційним кодом, який мало ДП
«РСВ-Радозавод», суд приходить до
висновку, що ПАТ «ПіСіБІ-Радіозавод» є
правонаступником названого державного
підприємства та стороною в Договорі №7.

Перевіряючи правомірність
оскаржуваного позивачем податкового
повідомлення - рішення, винесеного за
наслідками проведення податковим
органом планової перевірки Договору
спільної діяльності відкритого
акціонерного товариства «Пі Сі Бі -
Радіозавод» (0) з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01 липня 2008 року по 12 серпня 2011
року, суд вважає за необхідне звернути
увагу на таке.

Як вбачається з матеріалів справи,
Договір про спільну діяльність №7
взятий на облік в органах державної
податкової служби 19 липня 2000 року за
№15-2000 СД, що підтверджується
відповідною Довідкою форми 4-ОПП від 26
грудня 2002 року. Також зазначеною
довідкою підтверджується присвоєння
Договору облікового номеру платника
податків 54202754.

Станом на дату підписання та взяття на
облік Договору №7, відповідні
правовідносини були врегульовані
положеннями Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
від 28.12.1994р. №334/94-ВР у відповідній
редакції (далі по тексту - Закон України
від 28.12.1994р. №334/94-ВР)

Так, відповідно до п. 7.7 названого
Закону спільна діяльність без
створення юридичної особи провадиться
на підставі договору про спільну
діяльність, що передбачає об'єднання
коштів або майна учасників для
досягнення спільної господарської
мети.

Облік результатів спільної діяльності
ведеться платником податку,
уповноваженим на це іншими сторонами
згідно з умовами договору, окремо від
обліку господарських результатів
такого платника податку.

Підпунктом 7.7.7. пункту 7.7. статті 7
Закону України від 28.12.1994р. №334/94-ВР
закріплено, що порядок податкового
обліку та звітності результатів
спільної діяльності встановлюється
центральним податковим органом.

На реалізацію наведеної бланкетної
норми Державною податкової
адміністрацією України 11.07.1997р. наказом
№234, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 14.08.1997р. за №308/2112 було
затверджено Порядок ведення
податкового обліку та складання
податкової звітності результатів
спільної діяльності на території
України без створення юридичної особи
(далі по тексту - Порядок №234).

Пунктом 1.2. названого Порядку
закріплено, що він застосовується
платниками податку на прибуток (далі -
платники податку), які уповноважені
іншими сторонами згідно з умовами
договору про спільну діяльність на
території України без створення
юридичної особи (далі - договір) вести
облік результатів спільної діяльності.

Згідно з пунктами 1.3 та 1.4. Порядку №234 з
метою оподаткування господарські
відносини між учасниками спільної
діяльності прирівнюються до відносин
на основі окремих цивільно-правових
договорів. Спільна діяльність без
створення з цією метою юридичної особи
(далі - спільна діяльність) проводиться
на підставі договору, який передбачає
об'єднання коштів або майна учасників
для досягнення спільної господарської
мети.

Крім того, пунктом 1.5. цього Порядку
також закріплено обов'язок податкових
органів вести облік договорів на
підставі копій цих договорів, які після
їх укладення направляються платником
податку до державної податкової
адміністрації за його
місцезнаходженням.

При взятті на облік договору у
державній податковій адміністрації
йому присвоюється обліковий номер.
Копія договору зберігається в особовій
справі платника податку.

Відповідно до пункту 1.7. Порядку №234
платник податку складає податковий
звіт про результати спільної
діяльності на території України без
створення юридичної особи (далі -
податковий звіт) за формою, що
додається.

Податковий звіт підписує керівник
(власник) і головний бухгалтер платника
податку, уповноваженого іншими
сторонами згідно з умовами договору
вести облік результатів спільної
діяльності без створення юридичної
особи, а у разі відсутності на
підприємстві бухгалтерської служби -
спеціаліст, який провадить облік.

Аналізуючи наведені положення
нормативно-правових акті, суд
приходить до наступних висновків:

1)договір про спільну діяльність має
окремий обліковий номер, тобто є
окремим суб'єктом у відносинах
оподаткування;

2)облік договору про спільну
діяльність здійснює податковий орган
за місцезнаходженням платника
податків - сторони договору, яка
уповноважена іншими сторонами згідно з
умовами договору вести облік
результатів спільної діяльності без
створення юридичної особи;

3)всі звіти, що подаються до
податкової інспекції підписуються
керівником (власником) і головним
бухгалтером (у разі його наявності)
платника податків, уповноваженого
вести облік результатів спільної
діяльності.

Отже, визначальним питанням для
вирішення справи, є встановлення
платника податків, уповноваженого
вести облік результатів спільної
діяльності згідно з Договором №7.

Як вбачається зі змісту положень
названого Договору та Угоди про зміни
та доповнення до нього приведених вище,
ведення податкового обліку та
звітності покладено на ДП
«РСВ-Радіозавод».

Зазначене також підтверджується
наданою податковим органом під час
розгляду справи інвентаризаційною
карткою платника податку на додану
вартість, в якій підписи керівників
засвідчені печаткою ВАТ
«ПіСіБі-Радіозавод».

Посилання ПАТ «ПіСіБі-Радіозавод» на
пункт 3.5. Договору №7 з урахуванням
змін, внесених Угодою про зміни та
доповнення від 09 липня 2002 року в
обґрунтування позову, суд до уваги не
приймає.

Так, зі змісту названого пункту
Договору вбачається, що в рамках
спільної діяльності представникам
Сторін - учасників договору
доручається вести наступні ділянки
спільної діяльності:

представникам Стороні 1 (ДП
«РСВ-Радіозавод») виробництво
друкованих плат у відповідності з
вимогами технологічних процесів;
господарське забезпечення спільної
діяльності; наладку, технічне
обслуговування та ремонт обладнання;
оформлення та облік використання
робочого часу; оформлення та облік
кадрів;

представникам Сторони 2 (ТОВ
Електронмаш-РСВ») комерційна
діяльність, маркетинг та реалізація
продукції спільної господарської
діяльності; економіка, бухгалтерський
облік та звітність; забезпечення
сировиною та матеріалами.

Однак, зі змісту наведених положень
Договору вбачається, що на Сторону 2
покладено обов'язок щодо ведення
бухгалтерського обліку та звітності,
що не є тотожним податковому.

Крім того, пунктом 1.2. закріплено
доручення Стороні 1 ведення саме
податкового обліку та звітності.

Враховуючи наявні у матеріалах справи
документи, перебування Договору про
спільну діяльність на обліку у
податковому органу, який здійснює
облік позивача, положення самого
Договору №7 з урахуванням змін,
внесених Угодою про зміни та
доповнення від 09 липня 2002 року, а також
з огляду на ненадання позивачем
будь-яких доказів на підтвердження
ведення податкового обліку саме
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Електронмаш-РСВ»,
суд приходить до висновку про
необґрунтованість позовну та
відсутності підстав для його
задоволення.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, Державною податковою
інспекцією в Дарницькому районі ГУ
Міндоходів у м. Києві доведена
правомірність та обґрунтованість
прийняття спірного податкового
повідомлення - рішення з урахуванням
вимог встановлених частиною 2 статті 19
Конституції України та частиною 3
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, а тому, виходячи з
системного аналізу положень
законодавства України та доказів,
наявних у матеріалах справи,
адміністративний позов Приватного
акціонерного товариства
«ПіСіБі-Радіозавод» не підлягає
задоволенню.

Вирішуючи питання про судовий збір,
Окружний адміністративний суд міста
Києва зазначає наступне.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
сплати судового збору», який набрав
чинності з 23 жовтня 2013 року, внесено
зміни у підпункті 1 пункту 3 статті 4
Закону України «Про судовий збір» від
08.07.2011р. №3674-VI, а саме: за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру ставка судового збору
складає 2 відсотки розміру майнових
вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України
«Про Державний бюджет на 2014 рік»
встановлено у 2014 році мінімальну
заробітну плату у місячному розмірі з 01
січня - на рівні 1218,00 грн.

Враховуючи розмір майнових вимог,
позивачу, в даному випадку, за
звернення до адміністративного суду із
майновим позовом слід було сплатити
4872,00 грн.

Водночас, частиною 3 статті 4 Закону
України «Про судовий збір»
встановлено, що під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Позивачем сплачено судовий збір у
розмірі 487,20 грн., а тому, враховуючи,
результат розгляду адміністративної
справи та розмір сплаченого судового
збору, решта суми судового збору у
розмірі 4684,80 грн. підлягає стягненню з
позивача на користь Державного
бюджету.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 72, 94, 128, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні адміністративного
позову Приватного акціонерного
товариства «ПіСіБі-Радіозавод»
відмовити в повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «ПіСіБі-Радіозавод» () на користь Державного
бюджету України (отримувач коштів -
УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код
38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м.
Києві, код банку 820019, р/р 4007, код
класифікації 22030001) судовий збір у
розмірі 4684,80 грн. (чотири тисячі шістсот
вісімдесят чотири грн. вісімдесят коп.).

Постанова набирає законної сили в
строки та порядку, встановленому
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник