Справа № 820/7381/14
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

27 травня 2014 р.
№ 820/7381/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді - Панова М.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Каряки
С.Г.,

представників сторін:

позивача - не прибув,

відповідача - Гришукової Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом

Управління Пенсійного фонду України в
Барвінківському районі Харківської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Барвінківському
районі Харківської області про
визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Управління Пенсійного фонду
України в Барвінківському районі
Харківської області, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Барвінківському
районі Харківської області, в якому
просить суд визнати дії відповідача
щодо внесення змін до обліку осіб, яким
виплачена пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв"язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за січень, лютий, квітень,
травень 2012 року у кількості 69 осіб на
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню в розмірі 50360,42 грн.
незаконними; зобов'язати відповідача
відкоригувати облік осіб, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за січень, лютий, квітень,
травень 2012 року в кількості 78 осіб
збільшивши загальну суму витрат на
50360,42 грн.; зобов'язати відповідача
підписати Акти щомісячної звірки
витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за січень, лютий, квітень,
травень 2012 року, з урахуванням
щомісячної державної адресної
допомоги, яка становить 43668,64 грн.

Представник позивача у судовое
засідання не з"явився, про час дату та
місце судового засідання був
повідомлений належним чином. Про
причину неявки суду не повідомив.

Представник відповідача проти позову
заперечував та просив відмовити в
повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд прийшов до висновку про
відмову у задоволенні
адміністративного позову, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що позивач, УПФУ у
Дзержинському районі м. Харкова, склав
акти щомісячної звірки витрат по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за січень 2012 - по травень
2012 року, до якого включив і витрати по
виплаті щомісячної державної адресної
допомоги.

Відповідач, Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Барвінківському
районі Харківської області, вказані
акти звірки підписав, але зазначив
власні показники сум, до яких не
включив витрати на виплату щомісячної
державної адресної допомоги.

Перевіряючи дії відповідача у спірних
правовідносинах на відповідність
діючому законодавству, суд виходить з
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності",
статтею 21 якого передбачено, що у разі
настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та у
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або у разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні: пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (п.п. "г"ч.1 ст.21); пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (п.п. "д"ч.1 ст.21).

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Позивач посилається на вимоги ст. 7
Закону України № 2272 від 22.02.2001 року "Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" щодо
відшкодування Фондом ПФУ кошти за
пенсії, виплачені особам, яким
призначено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та на Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України ПФУ витрат
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності в наслідок нещасного
випадку на виробництві, затвердженого
постановою правління Пенсійного Фонду
України, ФСНВУ від 4 березня 2003 року за
№ 5-44 (далі Порядок), де визначено, що
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення", та
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, а саме: сума основного
розміру пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття ( в Законі
- щомісячні страхові виплати).

Згідно з постановою правлінь
Пенсійного фонду України та Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України (далі - Фонд) "Про
затвердження Порядку відшкодування
фондом Пенсійному фонду України
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання" від 04.03.2003 р. № 5-4/4,
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 16.05.2003 р. за №376/7697, Фондом
провадиться відшкодування Пенсійному
фонду України витрати, пов'язані з
виплатою зазначених пенсій. Зокрема,
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію в разі
встановлення причинного зв'язку
смерті; допомога на поховання сім'ї
померлого або особі, яка здійснила
поховання особи, яка отримувала
вищезазначену пенсію; сума витрат
Пенсійного фонду з виплати і доставки
вищезазначених пенсій.

Наведений вище перелік є вичерпним, до
нього не внесено "державну адресну
допомогу до пенсії", яку призначено і
виплачено відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 26.03.2008
року № 265 "Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян".

Таким чином, дія зазначеної Постанови
не розповсюджується на правовідносини
територіальних органів Пенсійного
фонду України та Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в частині
відшкодування витрат з виплати
адресної допомоги, оскільки виплата
адресної допомоги, передбачається
лише Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", яким, здійснення
вказаних виплат покладено саме на
органи Пенсійного фонду .

Висновки Верховного Суду України з
приводу наявності у територіальних
органів Фонду соцiального страхування
вiд нещасних випадкiв на виробництвi та
професiйних захворювань України (Фонд)
обов'язку відшкодовувати витрати
територіальних органів ПФУ по виплаті
громадянам - пенсіонерам щомісячної
державної адресної допомоги викладені
у постановах від 28.11.2011р. по справі
№21-326а11, від 06.06.2011р. по справі №
21-57а11, від 20.06.2011р. по справі №21-59а11,
від 14.11.2011р. по справі №21- 343а11.

У вказаних судових рішеннях Верховним
Судом України зазначено, що перелік
соціальних послуг та виплат, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом передбачений статтею 21 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності".

Відповідно до вказаної норми Закону
Фонд зобов'язаний у встановленому
законом порядку своєчасно та у повному
обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

За результатами аналізу положень
Постанови КМУ "Про деякі питання
пенсійного забезпечення громадян" від
26.03.2008р. № 265, якою передбачається
надання щомісячної державної адресної
допомоги, суд вважає доцільним дійти
висновку про те, що така допомога, як
окремий вид соціальної допомоги, не
входить до складу розміру пенсії по
інвалідності та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Пунктом 4 цієї Постанови встановлено,
що виплата щомісячної державної
адресної допомоги здійснюється за
рахунок коштів, з яких виплачується
пенсія або державна соціальна
допомога.

Вирішуючи питання щодо здійснення цих
виплат за рахунок коштів Фонду,
необхідно враховувати те, що
страхування від нещасного випадку є
самостійним видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за допомогою
якого здійснюється соціальний захист,
охорона життя та здоров'я громадян у
процесі їх трудової діяльності.

Одним з основних принципів страхування
від нещасного випадку є цільове
використання коштів, які відповідно до
статті 46 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" не формуються за
рахунок Державного бюджету України, не
включаються до його складу та
використовуються виключно за їх прямим
призначенням.

На думку Верховного Суду України,
зважаючи на особливості фінансування
страхування від нещасного випадку,
виключно цільове використання цих
коштів та, враховуючи те, що адресна
допомога як окремий вид соціальної
допомоги не входить до складу розміру
пенсії по інвалідності та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, Фонд не зобов'язаний
нести витрати з виплати державної
адресної допомоги.

Перевіривши обґрунтованість доводів
позивача та відповідача, беручи до
уваги вищезазначені рішення
Верховного Суду України, суд приходить
до висновку про те, що у спірних
правовідносинах дії відповідача є
такими, що відповідають вимогам
діючого законодавства України.

Згідно до ч.2 ст.161 КАС України при
виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Оцінивши добуті докази, перевіривши
обґрунтованість доводів позивача та
відповідача, беручи до уваги рішення
Верховного Суду України, окружний
адміністративний суд приходить до
висновку, що у спірних правовідносинах
відповідач забезпечив реалізацію
управлінської функції з дотриманням
вимог ч.2 ст.19 Конституції України.

З огляду на викладене, суд не знаходить
підстав для задоволення позову.

Частиною 1 статті 71 КАС України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 9, 11, 71, 94, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову Управління Пенсійного фонду
України в Барвінківському районі
Харківської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Барвінківському
районі Харківської області про
визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом десяти днів з дня його
проголошення, у разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАСУ, а
також прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 29
травня 2014 року.

Суддя
Панов М.М.