Справа № 361/6040/13-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Маценко Н.П.
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

28 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Файдюка В.В., Старової Н.Е.

за участю секретаря
Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 на постанову
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 27 листопада 2013
року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 до виконавчого комітету
Броварської міської ради Київської
області, Броварської міської ради
Київської області, третя особа: ОСОБА_3
про визнання протиправним рішення
виконавчого комітету Броварської
міської ради та визнання неправомірним
рішення Броварської міської ради, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець
ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач)
звернувся до суду з позовом до
виконавчого комітету Броварської
міської ради Київської області,
Броварської міської ради Київської
області, третя особа: ОСОБА_3 про
визнання незаконним і протиправним
рішення виконавчого комітету
Броварської міської ради від 12.02.2013
року № 48 про скасування підпункту 1.1
пункту 1 рішення № 173 від 13.04.2010 року
«Про надання дозволу на переведення
житлових приміщень в нежитлові та
розробку проекту для проведення їх
реконструкції; визнання неправомірним
рішення Броварської міської ради
Київської області від 21.02.2013 року за №
900-30-06 про задоволення подання
Броварської міжрайонної прокуратури
Київської області від 19.02.2013 року за №
924 вих. -13 на рішення Броварської
міської ради № 546-19-06 від 16.02.2012 року
«Про припинення права користування
земельними ділянками, затвердження
технічної документації із
землеустрою».

Броварський міськрайонний суд
Київської області своєю постановою від
27 листопада 2013 року в задоволенні
адміністративного позову відмовив.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Броварського міськрайонного
суду Київської області від 27 листопада
2013 року та постановити нову про
задоволення адміністративного позову.
На думку апелянта, зазначену постанову
суду прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанова суду
підлягає залишенню без змін, з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі договору купівлі-продажу від
15.04.2008 року ОСОБА_2 придбав квартиру
АДРЕСА_1.

03.12.2009 року на
засідання інвестиційної ради міста
Бровари вирішено вважати можливим
провести реконструкцію з розширенням
квартири АДРЕСА_1 під торгово-офісне
приміщення з влаштування окремого
входу по АДРЕСА_1 з урахуванням
зобов'язання щодо нерозміщення в
даному приміщенні інтернет-клубу та
інших об'єктів розваг.

Рішенням виконавчого комітету
Броварської міської ради № 173 від 13.04.2010
року вирішено надати ФОП ОСОБА_2 дозвіл
на переведення житлових приміщень
квартири АДРЕСА_1 у нежитлові під
торгово-офісне приміщення та розробку
проекту для проведення їх
реконструкції з розширенням і
влаштуванням окремого входу.

07.05.2010 року позивачу
надано містобудівні умови і обмеження
забудови земельної ділянки.

Рішенням Броварської
міської ради від 16.02.2012 року ФОП ОСОБА_2
затверджено технічну документацію із
землеустрою по оформленню права
користування земельними ділянками, а
також встановлення меж земельних
ділянок шляхом укладення договору
особистого строкового сервітуту на
земельну ділянку площею 0,0068 га для
облаштування вхідної групи до
реконструйованої квартири АДРЕСА_1.

18.05.2012 року на підставі
рішення Броварської міської ради від
16.02.2012 року за № 546-19-06 між Броварською
міською радою та ФОП ОСОБА_2 укладено
договір про встановлення особистого
строкового сервітуту відносно
земельної ділянки площею 0,0068 га по
вищезазначеній адресі, її цільове
призначення - для комерційного
використання з правом облаштування
вхідної групи до реконструйованої
квартири АДРЕСА_1 під торгово-офісне
приміщення.

18.05.2012 року між сторонами
вказаного договору підписано акт
прийому-передачі земельної ділянки та
акт визначення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості).

07.11.2012 року Інспекцією
ДАБК у Київській області зареєстровано
декларацію про початок виконання
будівельних робіт.

З матеріалів справи
вбачається, що на засіданні постійно
діючої, міжвідомчої комісії з питань
використання та схоронності житлового
фонду і об'єктів громадського
призначення усіх форм власності
вирішено винести на розгляд
виконавчого комітету пропозицію про
скасування підпункту 1.1 пункту 1
рішення за № 173 від 13.04.2010 року «Про
надання дозволу на переведення
житлових приміщень в нежитлові та
розробку проекту для проведення їх
реконструкції» у зв'язку із виявленням
факту надання позивачем недостовірних
даних для отримання дозволу на
переведення в нежитловий фонд квартиру
АДРЕСА_1 та розробку проекту для
проведення її реконструкції з
розширенням і влаштуванням окремого
входу під торгово-офісне приміщення.

Спірним рішенням виконавчого комітету
Броварської міської ради від 12.02.2013
року скасовано підпункт 1.1. пункту 1
рішення № 173 від 13.04.2010 року «Про
надання дозволу на переведення
житлових приміщень в нежитлові та
розробку проекту для проведення їх
реконструкції».

19.02.2013 року Броварський міжрайонний
прокурор звернувся до сесії міської
ради із поданням про усунення порушень
законодавства при прийнятті
Броварською міською радою 16.02.2012 року
рішення «Про припинення права
користування земельними ділянками,
затвердження технічної документації
із землеустрою», в якому вимагає
скасувати п. 3.1 вказаного рішення.

Рішенням Броварської міської ради від
21.02.2013 року за № 900-30-06 задоволено
подання Броварської міжрайонної
прокуратури Київської області від
19.02.2013 року за № 924 вих.-13 на рішенням
Броварської міської ради № 546- 19-06 від
16.02.2012 року «Про припинення права
користування земельними ділянками,
затвердження технічної документації
із землеустрою».

З приводу даних спірних правовідносин,
колегія суддів апеляційної інстанції
звертає увагу на наступне.

06.09.2013 року управлінням містобудування
та архітектури відкликано
містобудівні умови та обмеження
забудови земельної ділянки від 07.05.2010
року № 48.

З матеріалів
справи вбачається, що винесенню
спірних рішень передувало звернення до
Броварського міського голови та
Броварського міжрайонного прокурора
жителів будинку АДРЕСА_1. З вказаного
колективного звернення вбачається, що
позивач отримав дозвіл Інспекції ДАБК
без згоди мешканців будинку, тому
просять зупинити будівництво та
розпочати демонтаж.

Із заяви власника
квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_4, що
знаходиться по сусідству із квартирою
позивача, адресованої заступнику
міського голови вбачається, що ні він,
ні його дружина ОСОБА_5 не давали
дозволу на добудову або перебудову
житла у квартирі АДРЕСА_1 і ніяких
документів не підписували.

Заявою від 20.11.2013
року ОСОБА_6 на ім'я заступника міського
голови - власник сусідньої кватири
АДРЕСА_2 просить відкликати її підпис,
отриманий шляхом обману, згоди на
розширення та переведення квартири
АДРЕСА_1 в нежитлову вона не давала.

26.11.2012 року мешканці
житлового будинку АДРЕСА_1 як
співвласники прибудинкової території
зверталися до голови КОДА із заявою про
вжиття заходів для припинення
будівництва, висловлюючи тим самим
незгоду.

Відповідно до п.1.3. рішення
Конституційного суду України від 02.03.2004
року № 4-рп/2004 по справі про права
співвласників на допоміжні приміщення
багатоквартирних будинків (№ 1-2/2004)
визначено, що питання щодо згоди
співвласників допоміжних приміщень на
надбудову поверхів, улаштування
мансард у багатоквартирних будинках,
на вчинення інших дій стосовно
допоміжних приміщень (оренда тощо)
вирішується відповідно до законів
України, які визначають правовий режим
власності.

Пунктом 4.3. даного рішення передбачено,
що відповідно до Конституції України
всі суб'єкти права власності рівні
перед законом. У багатоквартирних
будинках, де не всі квартири
приватизовані чи приватизовані
повністю, власник (власники)
неприватизованих квартир (їх
правонаступники) і власники
приватизованих квартир
багатоквартирного будинку є
рівноправними співвласниками
допоміжних приміщень. Вони є рівними у
праві володіти, користуватися і
розпоряджатися допоміжними
приміщеннями. Ніхто з власників
квартир не має пріоритетного права
користуватися та розпоряджатися цими
приміщеннями, в тому числі і з питань
улаштування мансард, надбудови
поверхів і т. ін.

Таким чином, питання щодо згоди
власників квартир - співвласників
допоміжних приміщень
багатоквартирного будинку - на
надбудову поверхів, улаштування
мансард і т. ін. з використанням при
цьому конструктивних елементів
будинку, як і на вчинення інших дій
стосовно допоміжних приміщень (оренда
тощо), має вирішуватися відповідно до
законів про власність та інших законів
України, передусім Цивільного кодексу
України.

З численних звернень
мешканців будинку АДРЕСА_1, що
містяться у матеріалах справи
вбачається, що останні заперечують
проти будівництва та проведення
реконструкції. У той же час власник
сусідньої квартири, який давав згоду на
її реконструкцію відкликав свій
підпис, інший власник квартири, факт
надання згоди заперечив.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону. При
здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав.

Частиною 2 статті 382 ЦК України
встановлено, що власникам квартири у
дво - або багатоквартирному житловому
будинку належать на праві спільної
сумісної власності приміщення
загального користування, опорні
конструкції будинку, механічне,
електричне, сантехнічне та інше
обладнання за межами або всередині
квартири, яке обслуговує більше однієї
квартири, а також споруди, будівлі, які
призначені для забезпечення потреб
усіх власників квартир, а також
власників нежитлових приміщень, які
розташовані у житловому будинку.

За змістом статті 42 Земельного кодексу
України земельні ділянки, на яких
розташовані багатоквартирні жилі
будинки, а також належні до них будівлі,
споруди та прибудинкові території
державної або комунальної власності,
надаються в постійне користування
підприємствам, установам і
організаціям, які здійснюють
управління цими будинками. У разі
приватизації громадянами
багатоквартирного жилого будинку
відповідна земельна ділянка може
передаватися безоплатно у власність
або надаватись у користування
об'єднанню власників. Порядок
використання земельних ділянок, на
яких розташовані багатоквартирні жилі
будинки, а також належні до них будівлі,
споруди та прибудинкові території,
визначається співвласниками. Розміри
та конфігурація земельних ділянок, на
яких розташовані багатоквартирні жилі
будинки, а також належні до них будівлі,
споруди та прибудинкові території,
визначаються на підставі відповідної
землевпорядної документації.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про відмову в
задоволенні адміністративного позову
з огляду на вищенаведені обставини.

Твердження
позивача про незаконність рішення
Броварської міської ради від 21.02.2013
року про задоволення подання
Броварської міжрайонної прокуратури
Київської області від 19.02.2013 року на
рішенням Броварської міської ради №546-
19-06 від 16.02.2012 року «Про припинення
права користування земельними
ділянками, затвердження технічної
документації із землеустрою» з підстав
дійсності договору строкового
сервітуту колегія суддів вважає
необгрунтованим, оскілький вказаний
договір укладений на підставі спірного
рішення. При розгляді даної справи по
суті позивачем не було наведено
доказів щодо обґрунтованості
заявлених ним позовних вимог, а тому
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду
першої інстанції - без змін.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи
- підприємця ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 27 листопада 2013 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Файдюк В.В.

Старова Н.Е.