Справа № 805/5386/14
Суддя: Маслоід О.С.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 р.
Справа №805/5386/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови:

Постановлена у нарадчій кімнаті

Донецький окружний адміністративний
суд у складі судді Маслоід О.С.,

при секретарі судового засідання
Вітязь Х.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Державної податкової
інспекції у м. Краматорську Головного
управління

Міндоходів у Донецькій області

до Відділу державної виконавчої служби
Краматорського міського управління
юстиції

(м. Краматорськ)

про визнання неправомірними дій,
скасування постанови та зобов'язання
вчинити

певні дії,-

за участю представників сторін:

від позивача: Пожидаєва Є.А.,

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м.
Краматорську Головного управління
Міндоходів у Донецькій області
(надалі-позивач) звернулась до
Донецького окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Краматорського міського управління
юстиції (надалі - відповідач) про
визнання дій державного виконавця щодо
відмови у відкритті виконавчого
провадження протиправними, скасування
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 04.04.2014 року
№ ВП 42789991 та зобов'язання відповідача
прийняти до виконання виконавчий лист
від 29.11.2013 року по справі № 805/15397/13-а.

Представник позивача у судовому
засіданні позовну заяву підтримав,
просив задовольнити її у повному
обсязі. В обґрунтування своїх позовних
вимог зазначив, що відповідачем
винесено постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження по
виконавчому листу Донецького
окружного адміністративного суду
№805/15397/13-а виданого 17.02.2014 року про
стягнення з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 заборгованість з єдиного
податку у сумі 1406, 31грн. Відмовляючи у
відкритті виконавчого провадження
державний виконавець посилається на
норми ст. 95.3 Податкового кодексу
України, а саме стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органом, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.
Позивач не згоден з висновками
виконавчої служби, оскільки вимоги
статті 95.3 регулюють процес стягнення
податкового боргу лише з юридичних
осіб. Відповідно до п.87.11 статті 87
Податкового кодексу України, орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
Закону України «Про виконавче
провадження».

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового засідання повідомлений
належним чином, через канцелярію суду
22.05.2014 року надав заяву про розгляд
справи без його участі та повідомив, що
проти задоволення позову заперечує.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази та заслухавши пояснення
представника позивача, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог, з огляду на наступне.
Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 29.11.2013року
по справі 805/15397/13-а позовні вимоги
Державної податкової інспекції у м.
Краматорську Головного управління
Міндоходів у Донецькій області до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості перед
бюджетом зі сплати єдиного податку в
сумі 1406,31гривень задоволено повністю.
Судове рішення набрало законної сили
24.12.2013 року.

Виконачий лист в адміністративній
справі №805/15397/13-а виданий 17 лютого
2014року.

25.03.2014 року позивачем до відповідача
було подано заяву № 5699/10-013-5 про
прийняття до виконання вказаного
виконавчого документу та вирішення
питання про відкриття виконавчого
провадження.

Постановою від 04.04.2014 року ВП № 42789991
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 805/15397/13-а, виданого
Донецьким окружним адміністративним
судом 29.11.2013 року на підставі п.8 ст.26
Закону України "Про виконавче
провадження" (далі - Закон № 606), а саме
наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.
Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
регулюється Законом № 606.

Відповідно до ч.2 статті 17 Закону № 606
підлягають виконанню державною
виконавчою службою такі виконавчі
документи: виконавчі листи, що
видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду та
рішень Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті; ухвали,
постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних
справах, кримінальних провадженнях та
справах про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом; судові накази;
виконавчі написи нотаріусів;
посвідчення комісій по трудових
спорах, що видаються на підставі
відповідних рішень таких комісій;
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом;
постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій і
накладенням штрафу; рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу; рішення
Європейського суду з прав людини з
урахуванням особливостей,
передбачених Законом України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини".

На підставі ст. 19 Закону № 606 державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17
вказаного Закону за заявою стягувача
або його представника про примусове
виконання рішення; за заявою
прокурора у випадках представництва
інтересів громадянина або держави в
суді; у разі якщо виконавчий лист
надійшов від суду на підставі ухвали
про надання дозволу на примусове
виконання рішення іноземного суду в
порядку, встановленому законом; в
інших передбачених законом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 26 вищевказаного Закону
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі: пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до
виконання; неподання виконавчого
документа, зазначеного у статті 17
цього Закону, та неподання заяви
про відкриття виконавчого
провадження у випадках, передбачених
цим Законом; якщо рішення, на підставі
якого видано виконавчий документ, не
набрало законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання; пред'явлення виконавчого
документа до органу органу
державної виконавчої служби не за
місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення; якщо не закінчилася
відстрочка виконання рішення,
надана судом, яким постановлене
рішення; невідповідність виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону; якщо виконавчий
документ повернуто стягувану за його
заявою, крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів; наявності інших
передбачених законом обставин, що
виключають здійснення виконавчого
провадження.

Відмовляючи у відкритті виконавчого
провадження державний виконавець
посилається на норми ст. 95.3 Податкового
кодексу України, а саме стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органом, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Механізм виконання судових рішень про
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу передбачений главою
12 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої постановою
Правління Національного банку України
від 21.01.2004 № 22.

Цей механізм передбачає оформлення
інкасового доручення для примусового
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу. При цьому судове
рішення, на підставі якого з платника
податків стягуються кошти, відповідно
до пункту 12.4 зазначеної Інструкції, до
банку не подається. Натомість
реквізити відповідного судового
рішення зазначаються в самому
інкасовому дорученні.

Якщо ж достатні для погашення
податкового боргу кошти відсутні,
контролюючий орган відповідно до
абзацу другого пункту 95.3 статті 95
Податкового кодексу України
звертається до суду з позовом про
надання дозволу на погашення всієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника податків, що перебуває у
податковій заставі. Таке погашення
здійснюється на підставі зазначеного
рішення суду та прийнятого на його
підставі рішення органу доходів і
зборів шляхом продажу майна платника
податків на публічних торгах та/або
торгівельними організаціями в порядку,
визначеному пунктами 95.7 - 95.21 статті 95
Податкового кодексу України.

Отже, чинним законодавством
встановлений особливий порядок
виконання судових рішень про стягнення
коштів з платника податків у рахунок
погашення податкового боргу. При цьому
органи державної виконавчої служби для
цієї процедури не залучається.

Суд зазначає, що фактично державний
виконавець відмовив у відкритті
виконавчого провадження посилаючись
на те, що виконувати постанову суду
повинен податковий орган самостійно,
шляхом виставлення інкасових доручень
до установ банку, обслуговуючих такого
платника податків.

Відповідно до статті 15 Податкового
кодексу України, платниками податків
визнаються фізичні особи (резиденти і
нерезиденти України), юридичні особи
(резиденти і нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Стягнення суми податкового боргу з
юридичних осіб регулюються приписами
статті 95 Податкового кодексу України,
якою передбачено стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Суд звертає увагу на те, що стягнення
суми податкового боргу з фізичних осіб
регулюються приписами п.87.11 статті 87
Податкового кодексу України,
відповідно до якого, орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - фізичної особи.
Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Таким чином, державний виконавець,
відмовляючи у відкритті виконавчого
провадження, неправомірно застосував
норми статті 95.3 Податкового кодексу
України, які регулюють особливий
порядок виконання судових рішень про
стягнення коштів з платника податків у
рахунок погашення податкового боргу з
юридичних осіб. При стягненні суми
податкового боргу з фізичних осіб
підлягають к застосуванню норми
статті 87 Податкового кодексу України,
які передбачають, що стягнення
податкового боргу з фізичних осіб за
рішенням суду здійснює державна
виконавча служба відповідно до Закону
України "Про виконавче провадження".

У ході розгляду справи суд прийшов до
висновку, що спірна постанова про
відмову у відкритті виконавчого
провадження була прийнята
відповідачем необґрунтовано.

Суд звертає увагу на те, що
законодавством передбачена можливість
прийняття судом постанови, яка
гарантувала би дотримання і захист
прав суб'єктів у сфері публічно -
правових відносин від порушень з боку
суб'єктів владних повноважень. Суд
приймає рішення, яким повинно бути
захищено/відновлено порушене право
позивача на звернення до відповідача
для стягнення податкового боргу за
рішенням суду, оскільки відповідачем
вичерпані, передбачені законодавством,
підстави для відмови у прийнятті на
виконання виконавчого документа.

Таким чином, саме задоволення позовних
вимог щодо зобов'язання відповідача
прийняти до виконання виконавчий лист
від 29.11.2013 року по справі № 805/15397/13-а є
належним обраним судом способом
захисту порушених прав позивача.

З огляду на вищезазначене, позовні
вимоги є обґрунтованими та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
Конституцією України, Законом України
«Про виконавчу службу», Податковим
кодексои України, Кодексом
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А
Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати дії Відділу державної
виконавчої служби Краматорського
міського управління юстиції про
відмову у відкритті виконавчого
провадження протиправними.

Скасувати постанову Відділу державної
виконавчої служби Краматорського
міського управління юстиції про
відмову у відкритті виконавчого
провадження від 04.04.2014 року № ВП 42789991.

Зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Краматорського
міського управління юстиції прийняти
до виконання виконавчий лист від 29.11.2013
року по справі №
805/15397/13-а

Вступна та резолютивна частини
постанови проголошені у судовому
засіданні 22.05.2014 року у присутності
представника позивача.

Зазначена постанова може бути
оскаржена до Донецького апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Скарга подається до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлено 27
травня 2014 року.

Суддя
Маслоід О.С.