Справа № 2-а/1412/1014/12
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

28 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а/1412/1014/12

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Боброва І.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів -
Крусяна А.В.

-
Шляхтицького О.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Миколаєва на ухвалу
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 14 березня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Миколаєва про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИВ :

Постановою Заводського районного суду
м. Миколаєва від 12.11.2012 року частково
задоволено адміністративний позов
ОСОБА_2 до УПФУ в Заводському районі м.
Миколаєва про визнання неправомірними
дій та зобов'язання вчинити певні дії.
Визнано неправомірною відмову УПФУ в
Заводському районі м. Миколаєва у
перерахунку пенсії ОСОБА_2 відповідно
до Постанови КМУ № 1210 від 21.11.2011 року
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Зобов'язано УПФУ в Заводському районі
м. Миколаєва з 01.01.2012 року провести
перерахунок та виплату ОСОБА_2
відповідно до Постанови КМУ № 1210 від
21.11.2011 року «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

25.02.2014 року УПФУ в Заводському районі м.
Миколаєва звернулось до суду із заявою
про роз'яснення судового рішення від
12.11.2012 року вказуючи на те, що боржнику
не зрозуміла резолютивна частина
постанови згідно якої УПФУ зобов'язано
провести перерахунок та виплату пенсії
ОСОБА_2 з 01.06.2012 року на підставі довідки
від 31.05.93 № 168, оскільки не зазначено
протягом якого часу або до настання
яких подій продовжувати виплату, що, на
думку заявника, ускладнює виконання
рішення суду.

Ухвалою Заводського районного суду м.
Миколаєва від 14.03.2014 року у задоволенні
заяви УПФУ про роз'яснення судового
рішення відмовлено.

На зазначену ухвалу УПФУ у Заводському
районі м. Миколаєва подано апеляційну
скаргу. Апелянт просить скасувати
оскаржувану ухвалу та постановити нову
ухвалу, якою роз'яснити постанову
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 12.11.2012 року у справі
№2-а/1412/1014/12.

Незрозумілість судового рішення на,
думку апелянта, зумовлена тим, що
згідно положень статей 2, 6 КАС України
суд розглядає питання стосовно
порушення прав, свобод або інтересів
особи з боку суб'єкта владних
повноважень. Апелянт вважає, що після
ухвалення судового рішення (12.11.2012 р.)
Заводський районний суд м. Миколаєва не
розглядав питання щодо порядку та
розміру виплати пенсії ОСОБА_2 Тобто
для УПФУ є незрозумілим, чи потрібно
продовжувати виплату пенсії ОСОБА_2 у
розмірі, визначеному постановою
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 12.11.2012 р. після дати
ухвалення такого рішення.

За таких обставин апелянт вважає
оскаржувану ухвалу необґрунтованою та
такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції розглянув
справу в порядку письмового
провадження на основі наявних у справі
доказів.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Постановою Заводського районного суду
м. Миколаєва від 12.11.2012, серед іншого,
зобов'язано УПФУ в Заводському районі
м. Миколаєва з 01.01.2012 року провести
перерахунок та виплату ОСОБА_2
відповідно до Постанови КМУ № 1210 від
21.11.2011 року «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

До теперішнього часу вказане судове
рішення боржником не виконано, просить
про роз'яснення постанови від 12.11.2012 р.
та вказує на незрозумілість
зобов'язальної частини в резолютивній
частині постанови, а саме не зрозуміло
протягом якого часу або до настання
яких подій продовжувати виплату
ОСОБА_2, що ускладнює виконання рішення
суду.

Судом першої інстанції було вірно
зазначено, що УПФУ в Заводському районі
м. Миколаєва є суб'єктом владних
повноважень і саме до його компетенції
належить вирішення питань щодо
нарахування, перерахунку і виплати
пенсії.

Відповідно до ст. 170 КАС України якщо
судове рішення є незрозумілим, суд,
який ухвалив його, за заявою осіб, які
беруть участь у справі, або державного
виконавця ухвалою роз'яснює своє
рішення, не змінюючи при цьому його
змісту. Подання заяви про роз'яснення
судового рішення допускається, якщо
воно ще не виконано або не закінчився
строк, протягом якого судове рішення
може бути подано для примусового
виконання.

Тобто, судове рішення може бути
роз'яснено у разі, якщо без такого
роз'яснення його неможливо виконати,
оскільки високою є ймовірність
неясності резолютивної частини
рішення. Тому механізм, визначений
вищевказаною нормою права, не може
використовуватися, якщо хтось із осіб,
які беруть участь у справі, не розуміє
мотивації судового рішення. У разі
незгоди з мотивацією судового рішення
особи, які беруть участь у справі,
можуть оскаржити це судове рішення,
якщо таке право надане КАС України.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 10.10.2013 року
апеляційну скаргу УПФУ в Заводському
районі м. Миколаєва залишено без
задоволення, а постанову Заводського
районного суду м. Миколаєва від 12.11.2012
року залишено без змін.

При цьому, апеляційний суд вважає за
доцільне зазначити для УПФУ в
Заводському районі м. Миколаєва, що
загальне поняття пенсії визначено у
статті 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», відповідно до якої
пенсія - щомісячна пенсійна виплата у
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом.

Отже, законом не встановлюється ані
строковість, ані обмеженість у часі
пенсійних виплат. З самого визначення
поняття пенсії випливає, що ці виплати
здійснюються на постійній основі один
раз на місяць протягом невизначеного
періоду часу. Цей вид виплат не є
строковим, а тому не може бути
призначений на якийсь строк. В цьому
випадку визначається лише дата, з якої
особа має право на отримання пенсії (чи
її перерахунок). Кінцевий термін, або
строк, на який призначається пенсія, не
може встановлюватись, оскільки це
суперечить самому визначенню та суті
пенсії.

Відтак, виплату пенсії позивачу не може
бути обмежено будь-яким кінцевим
терміном або строком, оскільки це б
обмежувало право позивача на отримання
державної пенсії та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка повинна виплачуватись
постійно, один раз на місяць протягом
невизначеного часу та без встановлення
будь-якого терміну або строку виплати
пенсії.

Постановою суду від 12.11.2012 р.
зобов'язано УПФУ в Заводському районі
м. Миколаєва призначити ОСОБА_2 з 01.06.2012
року пенсію як ліквідатору аварії на
ЧАЕС 1 категорії та який має ІІ групу
інвалідності. У такому випадку пенсія
призначається довічно, а відсутність
кінцевого терміну здійснення такого
призначення означає, що УПУ у
Заводському районі м. Миколаєва
зобов'язаний здійснювати виплату
пенсії, відповідно до приписів суду до
того часу, поки не зміниться
законодавство щодо розміру пенсійних
виплат.

Крім того, апеляційний суд не
погоджується з доводами апелянта
стосовно незрозумілості резолютивної
частини постанови від 12.11.2012 р., вважає
такі доводи надуманими та такими, що
направлені на затягування виконання
судового рішення, оскільки з
резолютивної частини рішення, що
набрало законної сили, чітко
вбачається які саме дії зобов'язаний
вчинити апелянт (заявник).

Враховуючи викладене колегія суддів
вважає висновки суду першої інстанції
правильними і такими, що відповідають
вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України
та не приймає доводи, наведені в
апеляційній скарзі про те, що ухвала
підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції порушень норм
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують.

За таких обставин, апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 200, 206, 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Миколаєва залишити без
задоволення, а ухвалу Заводського
районного суду м. Миколаєва від 14
березня 2014 року без змін.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
О.В.Джабурія

Суддя:
А.В. Крусян

Суддя:
О.І. Шляхтицький