Справа № 9101/126967/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"23" серпня 2013 р. справа № 2а-3533/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І.,
Щербака А.А.,

розглянувши у письмовому
провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 26 квітня 2011 р., прийняту у
порядку скороченого провадження,

у справі № 2а-3533/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та
соціального захисту населення
Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області

про визнання протиправною
бездіяльність та зобов'язання вчинити
певні дії,-

встановив:

14 березня 2011 року ОСОБА_1 звернулася
до суду першої інстанції з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Павлоградської
міської ради Дніпропетровської
області в якому просила:

- визнати противоправною відмову
відповідача в проведенні перерахунку
призначеної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку;

- зобов'язати відповідача
перерахувати, нарахувати та виплатити
позивачу державну допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у відповідності до ст..
43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" в розмірі прожиткового
мінімуму встановленого законом для
працездатних осіб, на час її виплати у
період з 26.10.2010 року до досягнення
дитиною ОСОБА_2 трирічного віку.

Постановою Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 26 квітня 2011 року позивачу
відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач оскаржив її в
апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Дослідивши докази, наявні в
матеріалах справи, перевіривши в межах
доводів апеляційної скарги дотримання
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
апеляційний суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, відповідно до наказу головного
лікаря Комунального закладу
"Стоматологічна поліклініка м.
Павлоград" позивачу, бухгалтеру спец.
фонду, надано відпустку по догляду за
дитиною до виповнення їй 1-го року, з
26.10.2010 року по 01.09.2011 року згідно ст.18
Закону України "Про відпустки".

Позивач є матір'ю ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та перебуває на обліку у
відповідача. Відповідач здійснює
нарахування та виплату позивачу
допомоги допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в сумі 130 грн. щомісяця.

До дати набрання чинності (1 січня 2008
року) Закону України від 28 грудня 2007 №
107-VI "Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VI) правовідносини щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
регулювалися Законом України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" N
2811-XII від 21.11.1992 року (далі - Закон N 2811-XII),
дія якого поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, та Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
N 2240-III від 18.01.2001 року (далі - Закон N
2240-III), який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими законами.

Статтею 43 Закону № 2240-III було
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ст.15 Закон N 2811-XII
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Пунктом 23 розділу ІІ Закону № 107-VI були
внесені зміни до Закону № 2811-ХІІ. Так,
змінами до статті 13 Закону № 2811-ХІІ
його дію поширено на застрахованих
осіб. Ст.15 Закону № 2811-ХІІ зі змінами
було встановлено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень.

Пунктом 25 розділу ІІ Закону № 107-VI було
виключено статті 40-44 із Закону № 2240-III.
Рішенням від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
Конституційний Суд України визнав
неконституційним пункт 25 розділу II
Закону № 107-VI щодо виключення статей 40-44
Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію зазначені
положення Закону № 2240-III, а з 1 січня 2009
року - статті 13, 15 Закону № 2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VI "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
передбачено, що у 2009- 2010 роках допомога
при народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону № 2240-ІІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми було
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року №
1751. Новий акт уряду на виконання статті
45 Закону № 2154-VI не приймався.

П. 22 Порядку призначення та виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751 встановлено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку виплачується у
розмірі, що дорівнює різниці між: з 1
січня 2008 р. - 50 відсотками, з 1 січня 2009 р.
- 75 відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менш як
130 гривень.

Оскільки позивач є особою,
застрахованною в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то на нього
поширюється дія Закону N 2240-III.

У 2011 році зміст ст.43 Закону N 2240-III
не змінювався, а її дія не
призупинялася, також у 2011 р. році іншими
законами не встановлювався інший
розмір допомоги, ніж передбачений ст.43
цього закону.

Частиною другою статті 19
Конституції України встановлено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями частини 4
статті 9 КАС України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, у 2011 році відповідач мав
здійснювати нарахування та виплату
позивачу допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до ст.43 Закон N 2240-III у
розмірі не менше прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

В той же час, вимоги позивача про
нарахування та виплату державної
допомоги на майбутнє задоволенню не
підлягають, оскільки, відповідно до ст.
2 КАС України, суд захищає лише
порушені, невизнані або оспорювані
права, свободи та інтереси учасників
адміністративних правовідносин, тому
суд має можливість дати оцінку діям
відповідача виключно до дати звернення
позивача до суду з відповідним позовом,
тобто до 14.03.2011 року.

З урахуванням викладеного,
колегія суддів приходить до висновку
про задоволення позу в частині вимог з
період з 01.01.2011 року по 14.03.2011 року.

Відповідно до статті 202 КАС України
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

З таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що постанову
суду першої інстанції слід скасувати
та прийняти нову постанову про
часткове задоволення позову.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202,
ст.205, ст.207 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Постанову Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 26 квітня 2011 року у справі №
2а-3533/11 скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Управління праці та соціального
захисту населення Павлоградської
міської ради Дніпропетровської
області щодо нездійснення нарахування
та виплати ОСОБА_1 допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до ст.43
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" за період з 01.01.2011 року по
14.03.2011 року.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Павлоградської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області здійснити нарахування та
виплату ОСОБА_1 допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі не менше прожиткового
мінімуму відповідно до ст.43 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
за період з 01.01.2011 року по 14.03.2011 року з
урахуванням раніше здійснених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
ухвалення та оскарженню відповідно до
ч. 10 ст. 183-2 КАС України не підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак