Справа № 2-а-9842/11
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-9842/11
Головуючий у 1-й інстанції: Гуртовенко
Суддя-доповідач: Бабенко К.А
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Бабенка К.А.,
суддів: Ключковича В.Ю., Собківа Я.М.,
розглянувши адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
Постанову Ставищенського районного
суду Київської області від 31 серпня 2011
року за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у Ставищенському районі
Київської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

В зв'язку з поданням апеляційної скарги
на рішення суду першої інстанції, яке
відповідно до п. 2 частини першої ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України прийнято у порядку скороченого
провадження, згідно з абз. 4 частини 8 ст.
183-2, п. 3 частини першої ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Постановою Ставищенського районного
суду Київської області від 31 серпня 2011
року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, Позивачем подано апеляційну
скаргу, в якій він просить рішення суду
першої інстанції в частині відмови в
задоволенні позову скасувати та
прийняти в цій частині нове судове
рішення, яким позов задовольнити.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивач є непрацюючим пенсіонером,
який проживає в зоні посиленого
радіологічного контролю, перебуває на
обліку у Відповідача та отримує пенсію
відповідно до Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
року №796-ХІІ (далі - Закон №796-ХІІ), що
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями відповідного
посвідчення та довідки (а.с. 4, 6), і має
право на доплату громадянам, які
працюють у зоні посиленого
радіологічного контролю або
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на цих територіях у розмірі
однієї мінімальної заробітної плати,
що передбачено ст. 39 зазначеного
Закону.

Позивачем в адміністративному позові
заявлено вимоги щодо перерахунку та
виплати пенсії з 17 травня 2011 року без
обмеження кінцевою датою з врахуванням
фактично отриманих сум. А в апеляційній
скарзі Позивач просить задовольнити
його позовні вимоги з 23 липня 2011 до дня
його смертіт чи до зміни чи скасування
дії вказаного Закону.

Пунктом 7 Розділу І Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» від
14 червня 2011 року №3491-VІ, встановлено, що
у 2011 році, зокрема, норми і положення
статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік".

На виконання вимог пункту 7 зазначеного
Закону Кабінетом Міністрів України
прийнято Постанову «Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» від 06 липня 2011 року
№745, яка набрала чинності 23 липня 2011
року, тобто, з 23 липня 2011 року - з дати
набрання чинності зазначеної
Постанови Кабінету Міністрів України,
нарахування та виплата Позивачу
відповідної доплати до пенсії
здійснюється згідно із порядком та
розмірами, встановленими Кабінетом
Міністрів України, а не за нормами
Закону №796-ХІІ.

Крім того, судом першої інстанції в
резолютивній частині оскаржуваної
Постанови зазначено кінцеву дату
перерахунку та виплати доплати до
пенсії, проте, загальне поняття пенсії
визначено ст. 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2009 року № 1058-ІV,
відповідно до якого пенсія - щомісячна
пенсійна виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, тобто, законом не
встановлюється ані строковість, ані
обмеженість у часі цих видів виплат. З
самого визначення поняття пенсії
випливає, що ці виплати здійснюються на
постійній основі, один раз на місяць
протягом невизначеного періоду часу.
Цей вид виплат не є строковим в зв'язку
з чим, визначається лише дата, з якої
особа має право на отримання пенсії (чи
її перерахунок). Кінцевий термін, або
строк, на який призначається пенсія не
може встановлюватись, оскільки це
суперечить самому визначенню та суті
пенсії, що збігається з позицією Вищого
адміністративного суду України,
викладеною, зокрема, у його Постанові
від 16 червня 2010 року у справі №48620/09
(реєстраційний номер в ЄДРСР - 10480285).
Тобто пенсія, підвищення, доплата до
неї призначаються і виплачуються у
розмірах, встановлених чинним
законодавством України до моменту
внесення до нього відповідних змін,
наслідком яких є їх перерахунок.

Позовні вимоги за період з 23 липня 2011
року до дня смерті Позивача чи до зміни
чи скасування дії вказаного Закону не є
предметом адміністративного позову і
судом першої інстанції не
розглядались. Більш того, позовні
вимоги щодо зобов'язання Відповідача
здійснювати перерахунок і доплату до
пенсії в майбутньому задоволенню не
підлягають, тому, як захист прав та
інтересів осіб не може здійснюватись
на майбутнє через відсутність факту
порушення прав Позивача.

Відповідно до п. 1 частини першої ст. 201
Кодексу адміністративного судочинства
України, підставами для зміни
постанови або ухвали суду першої
інстанції є правильне по суті
вирішення справи чи питання, але із
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права.

В зв'язку з вищевикладеним, апеляційна
скарга задовольняється частково,
Постанова суду першої інстанції
змінюється в її резолютивній частині,
виключенням з неї зазначення кінцевої
дати перерахунку та виплати пенсій, а
саме: «по 23 липня 2011 року».

Згідно із частиною десятою ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі оскарження в
апеляційному порядку постанови,
прийнятої у скороченому провадженні,
ухвала суду апеляційної інстанції по
такій справі є остаточною і оскарженню
не підлягає.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 201, 205, 207, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково, Постанову Ставищенського
районного суду Київської області від 31
серпня 2011 року змінити, виключенням з
неї зазначення кінцевої дати
перерахунку та виплати пенсій, а саме:
«по 23 липня 2011 року».

В іншій частині Постанову
Ставищенського районного суду
Київської області від 31 серпня 2011 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Бабенко
К.А.

Судді:
Ключкович
В.Ю.

Собків Я.М.

Головуючий суддя

Бабенко К.А

Судді:

Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.