Справа № 2а-0370/741/11
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року
Справа №
40564/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Кухтея Р.В., Мікули О.І.,

з участю секретаря судового засідання
Щерби С.Б.,

представника позивача
Ємчика Р.І.,

представника відповідача
Ярошека Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну
скаргу Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Волинської
області на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
8.04.2011 року у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Континент Нафто
Трейд» до Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Волинської
області про скасування податкового
повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2011 року товариство з
обмеженою відповідальністю «Континент
Нафто Трейд» звернулося до суду з
позовом до Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Волинської області (далі Луцька ОДПІ)
про скасування податкового
повідомлення-рішення.

Позивач посилався на те, що оскаржуване
податкове повідомлення-рішення
відповідача від 17 лютого 2011 року
№ є неправомірним, оскільки
висновки, викладені в акті перевірки
від 29.01.2011 року, не відповідають
фактичним обставинам справи, порушення
вимог п.2.6 Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні позивачем допущено не було,
оскільки оприбуткування готівки
здійснено в повному обсязі у день її
надходження.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 8.04.2011 року
позов задоволено.

Скасовано податкове
повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від
17 лютого 2011 року №.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, її оскаржила в
апеляційному порядку Луцька ОДПІ.

В апеляційній скарзі Луцька ОДПІ
посилається на те, що постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального права, що є
підставою для її скасування та
прийняття нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Апелянт зазначає, що перевіркою було
встановлено неоприбуткування
позивачем коштів в сумі 35683,19 грн., що є
порушенням п.п.2.2, 2.6 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні. Тому
застосування до позивача штрафних
(фінансових) санкцій у п'ятикратному
розмірі не оприбуткованої готівки
відповідно до ст.1 Указу Президента
України «Про застосування штрафних
санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки» є
правомірним.

Вислухавши суддю-доповідача,
представника апелянта, який апеляційну
скаргу підтримав, представника
позивача, який просить апеляційну
скаргу відхилити, а постанову суду
першої інстанції залишити без змін,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

В справі встановлено, що 29.01.2011 року ДПІ
у Голосіївському районі м. Києва було
проведено фактичну перевірку
господарської одиниці АЗС №3, що
розташована за адресою: м. Київ, вул.
Саперно-Слобідська, 104, суб'єкта
господарської діяльності ТзОВ
«Континент Нафто Трейд» з питань
дотримання порядку здійснення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій, про що
складено відповідний акт (довідку) від
29.01.2011 року №000020.

Під час перевірки було виявлено
порушення, зокрема, неоприбуткування
готівкових коштів у повній мірі їх
фактичних надходжень на суму 35683,19 грн.
в КОРО №-р/1 від 28.12.2009 року, а саме:
21.11.2010 року згідно фіскального звітного
чека №1545 виторг підприємства склав
75330,72 грн., а підприємством в графі 5
розділу 2 «Облік руху готівки та сум
розрахунків» обліковано 39647,53 грн.

На підставі акта перевірки від 29.01.2011
року відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 17.02.2011 року
№ року про застосування до ТзОВ
«Континент Нафто Трейд» штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 178415,95
грн. за порушення пунктів 2.2, 2.6
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні згідно
ст.1 Указу Президента України «Про
застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки».

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
податкове-повідомлення рішення
Луцької ОДПІ є неправомірним, оскільки
жодного факту не проведення готівки
через реєстратор розрахункових
операцій (РРО) відповідачем не
встановлено, а помилковий запис в книзі
обліку розрахункових операцій (КОРО) не
може бути доказом того, що сума
готівкових коштів 35683,19 грн. не
оприбутковувалась.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та
вважає їх правильними з огляду на таке.

Відповідно до п. 1.2 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
НБУ №637 від 15.12.2004 року (далі -
Положення), книга обліку розрахункових
операцій - прошнурована і належним
чином зареєстрована в органах
державної податкової служби України
книга, що містить щоденні звіти, які
складаються на підставі відповідних
розрахункових документів щодо руху
готівкових коштів, товарів (послуг);
оприбуткування готівки - проведення
підприємствами і підприємцями обліку
готівки в касі на повну суму її
фактичних надходжень у касовій книзі,
книзі обліку доходів і витрат, книзі
обліку розрахункових операцій.

Згідно з п. 2.6 Положення, уся готівка, що
надходить до кас, має своєчасно (у день
одержання готівкових коштів) та в
повній сумі оприбутковуватися.
Оприбуткуванням готівки в касах
підприємств, які проводять готівкові
розрахунки з оформленням їх касовими
ордерами і веденням касової книги
відповідно до вимог глави 4 цього
Положення, є здійснення обліку готівки
в повній сумі її фактичних надходжень у
касовій книзі на підставі прибуткових
касових ордерів. У разі проведення
готівкових розрахунків із
застосуванням РРО або використанням РК
оприбуткуванням готівки є здійснення
обліку зазначених готівкових коштів у
повній сумі їх фактичних надходжень у
книзі обліку розрахункових операцій на
підставі фіскальних звітних чеків РРО
(даних РК).

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2, 4.3
Положення, з метою забезпечення
здійснення розрахунків готівкою
підприємства повинні мати касу, а їх
керівники мають забезпечити належне
облаштування цієї каси та надійне
зберігання готівкових коштів у ній. Усі
надходження і видачу готівки в
національній валюті підприємства
відображають у касовій книзі. Кожне
підприємство (юридична особа), що має
касу, веде одну касову книгу для обліку
операцій з готівкою в національній
валюті (без урахування кас
відокремлених підрозділів). Записи в
касовій книзі проводяться касиром за
операціями одержання або видачі
готівки за кожним касовим ордером і
видатковою відомістю в день її
надходження або видачі.

Як встановлено судом першої інстанції,
в КОРО №-р/1 від 28.12.2009 року в
розділі 1 «Фіскальні звітні чеки» був
підклеєний Z-звіт №1545 від 21.11.2010 року на
суму проведених розрахунків 75330,72 грн.,
однак у розділі 2 «Облік руху готівки та
сум розрахунків» за 21.11.2010 року
здійснений запис про проведення за
вказану дату через РРО загальної суми
розрахунків в розмірі 39647,53 грн.

Позивач обґрунтував вищенаведену
обставину тим, що оператором АЗС
помилково здійснено запис в графу 5
розділу 2 КОРО на суму проведених
розрахунків 39647,53 грн. Дана сума коштів
згідно Z-звіту облікована як «службове
внесення».

В матеріалах справи наявна
пояснювальна записка начальника АЗС №3
від 4.02.2011 року (а.с. 20), адресована
начальнику ДПІ у Голосіївському районі
м. Києва, в якій зазначається, що на
момент перевірки була виявлена
помилка в КОРО, а саме: 21.11.2010 року по
Z-звіту сума готівки становить 75330,72
грн., однак в КОРО оператором АЗС
помилково записано суму службового
внесення. Дана помилка виправлена в
КОРО та скріплена печаткою товариства.
Факт вчинення помилкового запису
підтверджується також доповідною
запискою оператора АЗС №3.

Пункт 7.5 Порядку реєстрації та ведення
книг обліку розрахункових операцій і
розрахункових книжок, який
затверджений наказом Державної
податкової адміністрації України від
1.12.2000 року №614, передбачає наявність
книги ОРО на місці проведення
розрахунків, де встановлено РРО;
підклеювання фіскальних звітних чеків
на відповідних сторінках книги ОРО;
щоденне виконання записів про рух
готівки та суми розрахунків, при цьому
дані за сумами, отриманими від покупців
(клієнтів), та дані за сумами, виданими
покупцям (клієнтам), записуються
окремо; у разі виходу з ладу РРО чи
відключення електроенергії здійснення
записів за обліком розрахункових
квитанцій; ведення обліку ремонтів,
робіт з технічного обслуговування, а
також перевірок конструкції та
програмного забезпечення РРО у
відповідному розділі книги ОРО.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та
вважає, що проведення розрахункових
операцій через РРО, щоденне друкування
фіскальних звітних чеків та їх
зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій позивачем є
свідченням того, що готівкові кошти
оприбутковані в розумінні п.2.6
Положення і їх рух відображено в
фіскальній пам'яті реєстратора
розрахункових операцій.

Відповідачем не встановлено факту не
проведення готівки через РРО, а
помилковий запис в КОРО не може бути
доказом того, що сума готівкових коштів
35683,19 грн. не оприбутковувалась.

Узагальнюючи наведене, слід прийти до
висновку, що вини ТзОВ «Континент Нафто
Трейд» у неоприбуткуванні готівки за
21.11.2010 року немає. Здійснення
помилкового запису в розділі 2 КОРО
оператором АЗС за умови належного
проведення готівки через РРО,
наявності фіскального звітного чеку в
КОРО, в якому відображено суми
проведених розрахунків, не може
вважатись як неоприбуткування
готівкової виручки. Крім того, дана
помилка була виправлена позивачем, про
що належним чином повідомлено
податковий орган.

За таких обставин, податкове
повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від
17.02.2011 року № про застосування
штрафних (фінансових) санкцій на суму
178415,95 грн. є неправомірним та підлягає
скасуванню.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Постанова суду першої інстанції
прийнята на підставі повно
встановлених обставин справи, належної
оцінки доказів, правильно застосованих
нормах матеріального та
процесуального права, тому не може бути
скасована.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
належним чином не підтверджені,
суперечать фактичним обставинам
справи, тому апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Волинської області залишити без
задоволення.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 8.04.2011 року у
справі №2а-0370/741/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
Р.В. Кухтей

О.І. Мікула