Справа № 826/4676/14
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
в порядку письмового провадження
29 травня 2014 року № 826/4676/14
За позовомОСОБА_1доДержавної
казначейської служби Українипро
визнання незаконною бездіяльності,
Головуючий суддя: Кротюк О.В.
Судді: Головань О.В.
Обставини справи:
ОСОБА_1 звернулася до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Державної казначейської
служби України та просить суд:
- визнати незаконною
бездіяльність Державної казначейської
служби України у невжитті заходів на
виконання постанови Гайсинського
районного суду від 06.05.2009 року по справі
№ 2а-136/09 про стягнення на користь
ОСОБА_1 11 952,60 грн.;
- стягнути з Державного бюджету
України в особі Державної
казначейської служби України на
стягнення за рішенням суду та
компенсацію у розмірі 358,58 грн.
передбачену ст.5 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень», всього стягнути 12 311,18
- стягнути з Державного бюджету України
в особі Державної казначейської служби
України на користь ОСОБА_1, іпн НОМЕР_1 -
3000, 00 грн. моральної шкоди.
Відповідач повідомлений належним
чином про час і місце розгляду справи,
проте до суду жодного разу не з'явився,
свого відношення до позову не висловив,
заяв (клопотань) не подавав.
В порядку частини 6 ст.128 КАС України
судом ухвалено про розгляд справи в
письмовому провадженні.
Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -
29.12.2012 року постановою державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області Паламарчуком О.М. було
повернуто стягувану (ОСОБА_1)
виконавчий лист № 2а-136/2009, виданий
17.10.2011 року Гайсинським районним судом
Вінницької області на підставі
постанови цього суду від 06.05.2009р. (далі -
На виконання положень закону України
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень" (№ 4901-VI від 05.06.2012; далі -
Закон) ОСОБА_1 подала пакет документів,
передбачених Законом, до управління
Державної казначейської служби
України у Гайсинському районі
Вінницької області. Останнє листом від
25.04.2013 № 02-60/418 повідомило позивача про
перенаправлення матеріалів щодо
виконання судового рішення до
Головного управління ДКСУ у Вінницькій
області для подальшої передачі до
Державної казначейської служби.
З листа Головного управління ДКСУ у
Вінницькій області від 02.2013 року №
15-13/1650-8761 судом встановлено, що
документи позивача щодо виконання
рішення суду за Виконавчим листом, були
скеровані листом від 08.05.2013 року №
15-10/437-2945 до Державної казначейської
служби України.

Позивач звертався до відповідача зі
зверненнями щодо стану виконання
судового рішення за Виконавчим листом,
зокрема з письмовим зверненням від 19
листопада 2013 року, яке було вручене
адресату 22 листопада 2013 року, що
підтверджується долученим до позову
повідомленням про вручення поштового
відправлення. Відповіді від
відповідача позивачем не було
отримано.

Поряд з цим, суд неодноразово
повідомляв відповідача про час, місце
розгляду справи та зобов'язував надати
письмові заперечення, документи і
докази щодо обставин, заявлених
позовних вимог.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проте відповідачем жодних заяв,
клопотань та документів до суду не було
надано, з огляду на що справа
вирішується на підставі наявних
матеріалів.

Стаття 161 КАС України встановлює, що під
час прийняття постанови суд вирішує,
зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження.

У відповідності до положень частини 1
статті 69 КАС України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з
наступного.

Згідно ч.1. ст. 2 Закону встановлено, що
держава гарантує виконання рішення
суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є:

державний орган;

державні підприємство, установа,
організація (далі - державне
підприємство);

юридична особа, примусова реалізація
майна якої забороняється відповідно до
законодавства (далі - юридична особа).

Примусова реалізація майна юридичних
осіб - відчуження об'єктів нерухомого
майна та інших основних засобів
виробництва, з використанням яких
юридичні особи провадять виробничу
діяльність, а також акцій (часток, паїв),
що належать державі та передані до їх
статутного фонду.

Як вбачається з Виконавчого листа
боржником за рішенням суду є державний
орган - Управління праці і соціального
захисту населення Гайсинської
районної державної адміністрації.
Предметом виконавчих дій є стягнення
грошових коштів.

А відтак суд погоджується з позивачем
про поширення положень ст. 3 Закону на
відносини щодо виконання Виконавчого
листа, якою встановлено наступне.

Виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про
стягнення коштів з державного органу
звертається до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, у
строки, встановлені Законом України
"Про виконавче провадження", із заявою
про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, документи та
відомості, необхідні для перерахування
коштів, згідно з переліком,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України.

У разі якщо стягувач подав не всі
необхідні для перерахування коштів
документи та відомості, центральний
орган виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, протягом п'яти днів з
дня надходження заяви повідомляє в
установленому порядку про це
стягувача.

У разі неподання стягувачем документів
та відомостей у місячний строк з дня
отримання ним повідомлення
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, повертає заяву
стягувачу.

Стягувач має право повторно звернутися
до центрального органу виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері казначейського обслуговування
бюджетних коштів, для виконання
рішення суду у визначені частиною
другою цієї статті строки, перебіг яких
починається з дня отримання стягувачем
повідомлення центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів.

Перерахування коштів стягувачу
здійснюється у тримісячний строк з дня
надходження до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів,
необхідних для цього документів та
відомостей.

З огляду на зміст вказаної статті
Закону Державна казначейська служба
України є належним відповідачем у
справі. При цьому відповідач не
спростував жодними належними доказами
обставин, викладених у листі від 02.12.2013
року № 15-13/1650-8761, щодо направлення йому
08.05.2013р. документів позивача для
виконання судового рішення за
Виконавчим листом або повідомив
сторону виконавчого провадження про
наявність недоліків у поданих ОСОБА_4
документах.

А відтак, суд, враховуючи граничні
нормативи пересилання поштового
відправлення згідно п.4. наказу
Міністерства транспорту та зв'язку
України 12.12.2007 N 1149 (до 7 днів по Україні)
та розумні строки здачі поштової
кореспонденції, вважає, що
відповідачем такі документи повинні
були бути отримані не пізніше 01.06.2013
року.

Отже, враховуючи положення ч.4. ст. 3
Закону, суд дійшов висновку, що
відповідачем станом на дату звернення
позивача до суду (07.04.14) очевидно
порушено граничні строки виконання
судового рішення за Виконавчим листом.
Доказів про зворотнє відповідачем в
силу вимог ч.2. ст. 71 КАС України суду не
надано.

Згідно частини 1 ст.5 Закону
передбачено, що у разі якщо центральний
орган виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, протягом трьох
місяців не перерахувала кошти за
рішенням суду про стягнення коштів,
крім випадку, зазначеного в частині
четвертій статті 4 цього Закону,
стягувачу виплачується компенсація в
розмірі трьох відсотків річних від
несплаченої суми за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов
висновку про обґрунтованість вимог
позивача про стягнення компенсації в
розмірі 358 гривень 58 копійок, оскільки
судове рішення за Виконавчим листом в
тримісячний строк відповідачем не
виконано. Доказів про зворотнє
відповідачем суду не надано.

Також обґрунтованими вимоги позивача є
визнання незаконною бездіяльності
відповідача щодо невжиття заходів по
виконанню постанови Гайсинського
районного суду від 06.05.2009 року на
виконання якої видано Виконавчий лист.
Доказів про зворотнє відповідачем суду
не надано. Зазначене обумовлює
необхідність застосування належного
способу захисту порушеного права: не
стягнення з Державного бюджету України
в особі Державної казначейської служби
України на користь ОСОБА_4 коштів, а
зобов'язання відповідача вчинити дії
по перерахуванню відповідних сум
коштів з огляду на наявну його
бездіяльність.

Суд вважає позовні вимоги щодо
відшкодування моральної шкоди
необґрунтованими, оскільки такі
обставини не доведені належними і
допустимими доказами, а тому в цій
частині позову суд відмовляє.

Відповідач, заперечуючи позов в силу
положень частини 2 статті 71 КАС України
не спростував покликання позивача.

Позивач в силу положень ч.1 ст.71 КАС
України не довів суду належними
доказами наявність обставин, що
обґрунтовують його позовні вимоги в
цілому.

Отже, позов підлягає задоволенню
частково.

Керуючись ст. 9, 11, 71, 159, 163 КАС України,
Окружний адміністративний суд міста
Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати незаконною
бездіяльність Державної казначейської
служби України щодо виконання
постанови Гайсинського районного суду
від 06.05.2009 року по справі № 2а-136/09 про
стягнення на користь ОСОБА_1 11 952,60 грн.

Зобов'язати Державну
казначейську службу України вчинити
дії - перерахувати кошти ОСОБА_1 на
виконання постанови Гайсинського
районного суду від 06.05.2009 року по справі
№ 2а-136/09 в розмірі 11 952,60 грн. (одинадцять
тисяч дев'ятсот п'ятдесят дві гривні 60
копійок).

Стягнути з Державного
бюджету України в особі Державної
казначейської служби України на
користь ОСОБА_1 компенсацію у розмірі
358, 58 грн. передбачену ст.5 Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень».

В іншій частині відмовити.

Судові витрати в сумі 73,08 грн. (сімдесят
три гривні вісім копійок) присудити на
користь ОСОБА_4 за рахунок Державного
бюджету України.

Покласти на відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України виконання постанови суду в
частині стягнення судових витрат за
рахунок бюджетних асигнувань
Державної казначейської служби
України.

Постанова набирає законної сили в
порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС
України. Постанова може бути оскаржена
до Київського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги в порядку і строки,
встановлені ст.186 КАС України.

Головуючий Суддя
О.В. Кротюк

Судді
О.В. Головань

А.С. Мазур