Справа № 1570/4230/2012
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1570/4230/2012

Категорія: 9.2.1. Головуючий в 1 інстанції:
Токмілова Л. М.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Романішина Л.В., Єщенка О.В.

за участю секретаря - Цуцкірідзе М.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м.Одесі адміністративну
справу за апеляційною скаргою
приватного акціонерного товариства
«Одеський завод шампанських вин» на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 06 листопада
2012 року за адміністративним позовом
приватного акціонерного товариства
«Одеський завод шампанських вин» до
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової служби
України в Одеській області про
скасування рішення про застосування
фінансових санкцій,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2012 року позивач звернувся до
суду з вказаним вище адміністративним
позовом та, посилаючись на
помилковість висновків відповідача
про реалізацію приватним акціонерним
товариством «Одеський завод
шампанських вин» алкогольних напоїв
через лабораторію та дегустаційний зал
з одночасним віднесенням їх до
декларації з акцизного податку, просив
суд скасувати рішення №150039
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової служби
України в Одеській області від 31 травня
2012 року про застосування фінансових
санкцій на суму 812321,62 грн.

За наслідками розгляду
адміністративного позову Одеським
окружним адміністративним судом 06
листопада 2012 року ухвалено постанову
про відмову товариству в задоволенні
позову.

Приймаючи означене рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем,
через лабораторію підприємства та
дегустаційний зал, які не мають
ліцензії на роздрібну торгівлю
алкогольними напоями, реалізовано 13608
пляшок алкогольних напоїв на суму 406160
грн. Товариством не надано жодного
доказу тих обставин, що дегустації були
організовані. Не надано положення про
дегустацію, графіки проведення
дегустацій на кожний місяць, списки
учасників, які запрошувалися на
дегустацію, план проведення
дегустацій.

В апеляційній скарзі ПАТ «Одеський
завод шампанських вин», посилаючись на
допущені судом порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати оскаржуване судове
рішення та постановити нове - про
задоволення позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, позивач пославшись на п.п.213.1.2
п.213.1 ст.213 ПК України, стверджує, що 13608
пляшок алкогольних напоїв були ним
використані для виробничих потреб і
передавалися на підставі накладних на
внутрішнє переміщення з підзвіту
однієї матеріально відповідальної
особи до іншої. У зв'язку з відсутністю
передачі (переходу) прав власності на
алкогольні напої, які були знищені у
процесі використання у власній
господарській діяльності - це не є
роздрібною торгівлею алкогольними
напоями.

У серпні 2013 року Головним управлінням
Міндоходів в Одеській області,
посилаючись на постанову Кабінету
Міністрів України від 20 березня 2013 року
«Про утворення територіальних органів
Міністерства доходів і зборів»,
заявлено клопотання про заміну
неналежного відповідача у справі на
належного, а саме Регіональне
управління Департаменту контролю за
виробництвом спирту, алкогольних
напоїв і тютюнових виробів Державної
податкової служби України в Одеській
області на його правонаступника -
Головне управління Міндоходів в
Одеській області. Зазначене клопотання
задоволено судом.

Суд апеляційної інстанції заслухав
суддю-доповідача, розглянув та
обговорив доводи апеляційної скарги,
перевірив матеріали справи та вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом
першої інстанції обставин справи та
правильність застосування правових
норм, апеляційний суд звертає увагу на
таке.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
відповідно до наказів Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м.Одесі від 28.02.2012р. №125, від 14.03.2012р.
№141 та від 25.04.2012р. №41, відповідно до
плану-графіка проведення перевірок
суб'єктів господарювання на І квартал
2012 року, відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20,
п.п.75.1.2 ст.75, ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового
кодексу України, у період з 14 березня 2012
року по 21 травня 2012 року посадовими
особами СДПІ по роботі з великими
платниками податків у м.Одесі
проведено виїзну планову
документальну перевірку ПАТ «Одеський
завод шампанських вин» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2011р. по 31.12.2011р., за
результатами якої складено акт
перевірки №41/22-0/32224466/3 від 21 травня 2012
року.

У висновках акту перевірки, серед
іншого, зазначено про порушення
позивачем вимог ч.10 ст.15 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів». Зокрема, актом
перевірки встановлено реалізацію 13608
пляшок алкогольних напоїв на суму 406160
грн. 81 коп. без наявності ліцензії на
роздрібну торгівлю алкогольними
напоями. Товариство здійснювало
передачу алкогольних напоїв зі складу
готової продукції до дегустаційного
залу та лабораторії підприємства і
оформлювало цю передачу накладними на
передачу алкогольних напоїв в
асортименті зі складу готової
продукції до дегустаційного залу. Про
списання готової продукції для
проведення дегустацій комісією у
складі трьох осіб складалися акти, де
зазначено про проведення дегустацій з
метою визначення асортиментного
складу з контрагентами підприємства, а
також для проведення дегустацій під
час екскурсій. На підтвердження
використання продукції для цих цілей,
позивачем надано протоколи виробничих
дегустацій готової продукції від 14
січня 2011 року №1, від 15 травня 2011 року
№2, від 30 серпня 2011 року №3 та від 30
грудня 2011 року. В протоколах зазначено
про направлення на виробничі
дегустації шампанських та ігристих вин
власного виробництва, а також інших вин
вітчизняного і зарубіжного
виробництва. При цьому, при перевірці
було встановлено, що продукція інших
виробників, на складах підприємства не
числилася. За період з 01 січня 2011 року
по 01 січня 2012 року використано
алкогольних напоїв для проведення
дегустацій у кількості 13608 пляшок
різної місткості та найменувань на
загальну суму 406160,81 грн. Всі алкогольні
напої, які були списані на проведення
дегустацій, товариство включило в
розрахунок акцизного податку та в
декларацію акцизного податку, тобто
підтвердило факт реалізації продукції.
Реалізація 13608 пляшок алкогольних
напоїв на суму 406160,81 грн. проведена
через лабораторію підприємства та
дегустаційний зал, які не мають
ліцензій на роздрібну торгівлю
алкогольними напоями.

На підставі вказаного акту перевірки
31.05.2012р. Головним управлінням
Міндоходів в Одеській області прийнято
рішення №150039, яким за порушення ч.11 ст.15
Закону України Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» на підставі ст.17
вказаного Закону до ПАТ «Одеський
завод шампанських вин» застосовано
фінансові санкції у вигляді штрафу у
розмірі 812321,62 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ
«Одеський завод шампанських вин» про
скасування зазначеного рішення про
застосування фінансових санкцій суд
першої інстанції дійшов висновку, що
при включенні в розрахунок акцизного
збору та в декларацію акцизного
податку алкогольних напоїв, які були
списані на проведення дегустацій,
позивач фактично підтвердив факт
реалізації такої продукції шляхом її
документального переміщення в
дегустаційний зал. Колегія суддів не
погоджується з таким висновком
Одеського окружного адміністративного
суду. При цьому, суд виходить з
наступного.

Згідно ст.1 Закону України «Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності» торгівля
визначається як будь-які операції, що
здійснюються за договорами
купівлі-продажу, міни, поставки та
цивільно-правовими договорами, які
передбачають передачу прав власності
на товари.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» роздрібна торгівля
- діяльність по продажу товарів
безпосередньо громадянам та іншим
кінцевим споживачам для їх особистого
некомерційного використання незалежно
від форм розрахунків, у тому числі на
розлив у ресторанах, кафе, барах, інших
суб'єктах господарювання громадського
харчування.

Наведена правова норма
кореспондується з п.14.1.202 ст.14 ПК
України де визначено поняття продажу
(реалізації) товарів - будь-які
операції, що здійснюються згідно з
договорами купівлі-продажу, міни,
поставки та іншими господарськими,
цивільно-правовими договорами, які
передбачають передачу прав власності
на такі товари за плату або компенсацію
незалежно від строків її надання, а
також операції з безоплатного надання
товарів. Не вважаються продажем
товарів операції з надання товарів у
межах договорів комісії (консигнації),
поруки, схову (відповідального
зберігання), доручення, довірчого
управління, оперативного лізингу
(оренди), інших цивільно-правових
договорів, які не передбачають
передачі прав власності на такі товари.

Абзац 5 частини 2 статті 17 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів»
передбачає відповідальність за
роздрібну торгівлю без наявності
ліцензії.

Крім того, відповідно до п.26 Правил
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 30.07.1996р.
№854, під час продажу алкогольних напоїв
продавець зобов'язаний видати
споживачеві розрахунковий документ
встановленої форми, що засвідчує факт
купівлі, з позначкою про дату продажу.

В акті перевірки відповідач
намагається трактувати факт передачі
товару, згідно накладних на
переміщення алкогольних напоїв в
дегустаційний зал та в лабораторію, як
продаж товару, однак ні в акті
перевірки, а ні під час розгляду справи
в суді першої та апеляційної інстанцій
відповідачем не наведено та не надано
жодного доказу здійснення товариством
такої реалізації алкогольних напоїв.

Згідно п.5.2 Наказу ДПА України №984 від
22.12.2010р. «Про затвердження порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства» у разі встановлення
перевіркою порушень законодавства за
кожним відображеним в акті фактом
порушення необхідно зазначити
первинні документи та докази, що
підтверджують наявність факту
порушення.

В порушення зазначеної норми в акті
перевірки не здійснено посилання на
жодний первинний документ, який
свідчить про передачу прав власності
на товар, укладення договорів між
позивачем та покупцями на придбання
товару, проведення розрахунків, не
зазначено хто придбав цей товар, тобто
не підтверджено факту реалізації
алкогольної продукції будь-якій особі.
У зв'язку з цим, на думку колегії суддів,
висновки акту перевірки є лише
припущеннями перевіряючих, не
засновані на будь-яких доказах.

При прийнятті оскаржуваної постанови
Одеський окружний адміністративний
суд «критично поставився» та не взяв до
уваги наявні у ПАТ «Одеський завод
шампанських вин» первинні документи,
що підтверджують використання для
власних виробничих потреб 13608 шляшок
алкогольних напоїв для проведення
дегустацій з метою вивчення
асортиментного складу з контрагентами
(дегустаційний зал) та з метою
проведення органолептичного,
мікробіологічного, фізико-хімічного
контролю за продукцією (лабораторія), і
лише погодився з висновками
перевіряючих, які не засновані на
будь-яких доказах.

Залишивши поза увагою вимоги ч.2 ст.71
КАС України, відповідно до якої в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, фактично
обов'язок щодо доказування суд
переклав лише на позивача.

Відповідно до Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. У свою чергу,
господарська операція - це дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Під час розгляду справи в суді першої
інстанції ПАТ «Одеський завод
шампанських вин» надано первинні
документи, що підтверджують факт
використання алкогольних напоїв для
власних потреб. Так, в матеріалах
справи містяться накладні на передачу
продукції, що підтверджують
переміщення алкогольної продукції зі
складу готової продукції до
дегустаційного залу та до лабораторії
підприємства.

Факт списання готової продукції для
проведення дегустацій підтверджується
наявними в матеріалах справи актами,
які затверджено директором по
виробництву та підписані комісією у
складі трьох осіб. Згідно зазначених
актів списання готової продукції 10019
порожніх пляшок після проведення
дегустацій у дегустаційному залі було
повернуто комірникові на склад
дефектної пляшки, решта 3589 пляшок після
проведення дегустацій лабораторією
списувалися з
матеріально-відповідальної особи на
підставі щомісячних актів та
передавались на склад дефектної
пляшки.

Також, в матеріалах справи містяться:
план проведення дегустації ПАТ
«Одеський завод шампанських вин» на 2011
рік, затверджений головою правління
підприємства 30.12.2010р.; листи директорів
ВАТ «Естодес» та ТОВ «Джерело», які
співпрацюють з позивачем на підставі
договорів Дистриб'юції та
підтверджують неодноразову участь
ними в проведенні ПАТ «Одеський завод
шампанських вин» дегустацій
алкогольних напоїв протягом 2011 року;
укладені за перевіряємий період
договори з дистриб'юторами; Положення
про дегустаційну комісію підприємства
та протоколи засідань цієї комісії за
2011 рік.

Дослідивши надані товариством
документи, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що позивачем
доведено, що усі зразки продукції,
інформацію по яким було надано
фахівцям податкової інспекції під час
проведення перевірки, було використано
в дегустаціях у межах проведення
спеціальних заходів, а саме: проведення
переговорів щодо укладення договорів
купівлі-продажу/дистрибуції або
зовнішньоекономічних контрактів з
метою подальшої реалізації і уточнення
асортиментного складу з майбутніми та
наявними покупцями/дистриб'юторами.

У зв'язку з відсутністю передачі
(переходу) прав власності на алкогольні
напої, які були знищені позивачем у
процесі використання у власній
господарській діяльності, неможливо
вважати це роздрібною торгівлею
алкогольними напоями в розумінні
п.14.1.202 ст.14 ПК України та ст.1 Закону
України «Про ліцензування певних видів
господарської діяльності».

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції
не може погодитися з висновками акту
перевірки, які визнав переконливими
суд першої інстанції. Своїми діями щодо
сплати акцизного податку товариство
підтвердило реалізацію алкогольних
напоїв, оскільки п.п.213.1.2 п.213.1 ст.213
Податкового кодексу України чітко
передбачено, що об'єктом оподаткування
акцизним податком є операції з
реалізації (передачі) підакцизних
товарів (продукції) з метою власного
споживання, промислової переробки,
здійснення внесків до статутного
капіталу, а також своїм працівникам.

Відповідно до п.216.6 ст.216 Податкового
кодексу України при використанні
підакцизних товарів (продукції) для
власних виробничих потреб датою
виникнення податкових зобов'язань є
дата їх передачі для такого
використання, крім використання для
виробництва підакцизних товарів
(продукції).

Таким чином, підприємство-виробник
зобов'язано декларувати податкові
зобов'язання з акцизного збору в
розрахунках акцизного збору за
періоди, коли відбувається передача
готової продукції для власного
споживання (проведення дегустацій).

На підставі вищевикладеного, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, на якого КАС України
покладено обов'язок доказування в
адміністративному суді правомірності
прийнятого ним рішення, не доведено
порушення позивачем вимог ст.15 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів», а відтак,
рішення про застосування фінансових
санкцій за таке порушення є незаконним
та підлягає скасуванню.

Слід також зазначити, що фіксуючи в
акті перевірки порушення ПАТ «Одеський
завод шампанських вин» ч.10 ст.15 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів», Головне
управління Міндоходів в Одеській
області приймає рішенням про
застосування фінансових санкцій від
31.05.2012р і накладає на підприємство
штрафні санкції за порушення ч.11 ст.15
вказаного Закону.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Згідно п.2, п.4 ч.1 ст.202 КАС України
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими, порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи або питання.

Оскільки при прийнятті рішення
Одеський окружний адміністративний
суд взяв до уваги висновки
перевіряючих не підтвердженні жодним
доказом, а також допустив порушення
норм матеріального права, постанова
від 06 листопада 2012 року підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови суду про задоволення позову
ПАТ «Одеський завод шампанських вин» в
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Одеський
завод шампанських вин» задовольнити.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 06 листопада
2012 року скасувати та прийняти нову
постанову.

Адміністративний позов приватного
акціонерного товариства «Одеський
завод шампанських вин» задовольнити
повністю.

Рішення Головного управління
Міндоходів в Одеській області №150039 від
31 травня 2012 року про застосування
фінансових санкцій на суму 812321 грн. 62
коп. скасувати.

Постанова суду набирає законної сили
негайно після її проголошення та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України на
протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач:
Димерлій О.О.

Судді:
Романішин В.Л.

Єщенко О.В.