Справа № 826/5038/14
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2014 року 16:21 №
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі судді Амельохіна
В.В., розглянувши в письмовому
провадженні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3до
Відділу Державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців Святошинського району
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві треті
особи проОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
Споживче товариство «Діамед» визнання
протиправними дії та зобов'язання
вчинити певні дії,О Б С Т А В И Н И С П Р
Позивачі звернулись з позовом до
Відділу Державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців Святошинського району
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві (далі -
відповідач), треті особи - ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та Споживче товариство
- визнання дії відповідача щодо
відмови у прийнятті документів для
внесення змін до відомостей про
юридичну особу, що містяться в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців стосовно
зміни керівника юридичної особи
Споживчого товариства «Діамед»
- зобов'язання відповідача внести
зміни до відомостей в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців шляхом
зміни керівника Споживчого товариства
«Діамед» з ОСОБА_5 на ОСОБА_4.
В обґрунтування позовних вимог
позивачі зазначили, що відповідачем
протиправно залишені подані позивачем
- 2 документи без розгляду.
В судовому засіданні позивачі позовні
Представник відповідача проти позову
заперечив з тих підстав, що рішення про
залишення документів без розгляду
прийнято правомірно.
Представник третьої особи -4 проти
задоволення позову заперечив.
В судовому засіданні 12.05.2014р. суд по
справі перейшов в письмове провадження
на підставі статті 128 КАС України.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
Споживче товариство "Діамед"
зареєстроване 28.10.1998 року в реєстрі за
№2145, діє на підставі статуту.
Станом на 13.01.2014р. в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців засновниками СТ
"Діамед" є: ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_5
12 січня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Відділу державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Святошинського
району реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві щодо
зміни відомостей про юридичну особу,
які містяться в Єдиному державному
реєстрі, не пов'язані зі змінами, що
вносяться до установчих документів
юридичної особи та не підлягають
державній реєстрації, подавши
заповнену реєстраційну картку форми 4;
довіреність від 12.01.2014р. виписаної
Головою правління СТ «Діамед» ОСОБА_8;
Протокол Загальних зборів СТ «Діамед»
від 12.01.2014р., відповідно до якого
членами СТ «Діамед» є позивачі, а
Головою правління СТ «Діамед» строком
на 5 років обрано ОСОБА_8, а також було
подано наказ від 12.01.2014р. №4.
На підставі поданих документів
державним реєстратором відділу
державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців
Святошинського району реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Зеленковою О.В. 13.01.2014р.
прийнято рішення №1 про залишення
документів без розгляду у зв'язку з тим,
що документи подані особою, що не має на
це повноважень та документи подані не в
Основним законом, що регулює відносини,
які виникають у сфері державної
реєстрації юридичних осіб, а також
фізичних осіб - підприємців є Закон
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців" від 15.05.2003 року №755-IV (далі -
Закон №755-IV).
Стаття 4 Закону №755-IV визначає порядок
проведення державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, який, зокрема, включає:
перевірку комплектності документів,
які подаються державному реєстратору,
та повноти відомостей, що вказані в
реєстраційній картці; перевірку
документів, які подаються державному
реєстратору, на відсутність підстав
для відмови у проведенні державної
реєстрації; внесення відомостей про
юридичну особу або фізичну особу -
підприємця до Єдиного державного
реєстру; оформлення і видачу виписки з
Єдиного державного реєстру.
Відповідно до ст. 8 Закону №755-IV, яка
закріплює вимоги до оформлення
документів, які подаються державному
реєстратору, документи, які відповідно
до вимог цього Закону подаються
(надсилаються поштовим відправленням
або електронним документом) державному
реєстратору, повинні бути викладені
Реєстраційна картка заповнюється
машинодруком або від руки друкованими
літерами. Якщо документи надсилаються
державному реєстратору поштовим
відправленням, справжність підпису
заявника на реєстраційній картці
(заяві, повідомленні) повинна бути
нотаріально засвідчена. Підпис особи,
уповноваженої діяти від імені
юридичної особи (виконавчого органу),
на реєстраційній картці та заяві про
втрату (заміну) документів повинен бути
засвідчений відповідною посадовою
особою в установленому порядку.
Установчі документи (установчий акт,
статут або засновницький договір,
положення) юридичної особи повинні
містити відомості, передбачені
законом. Відповідальність за
відповідність установчих документів
законодавству несуть засновники
(учасники) юридичної особи.
Згідно до ч. 1 ст. 17 Закону №755-IV
відомості про юридичну особу або
фізичну особу - підприємця включаються
до Єдиного державного реєстру шляхом
внесення записів на підставі
відомостей з відповідних
реєстраційних карток та відомостей, що
надаються юридичними особами
державному реєстратору за
місцезнаходженням реєстраційної
справи згідно із законодавством
Частиною 2 ст. 19 Закону №755-IV визначено,
що якщо зміни до відомостей про
юридичну особу, які містяться в Єдиному
державному реєстрі, пов'язані із зміною
керівника або осіб, що обираються
(призначаються) до органу управління
юридичної особи, або осіб, які мають
право вчиняти дії від імені юридичної
особи без довіреності, у тому числі
підписувати договори, крім документів,
передбачених частиною першою цієї
статті, особа, уповноважена діяти від
імені юридичної особи (виконавчого
органу), додатково подає примірник
оригіналу (ксерокопію, нотаріально
засвідчену копію) рішення
уповноваженого органу управління
юридичної особи про зміну зазначених
осіб та/або примірник оригіналу
(ксерокопію, нотаріально засвідчену
копію) розпорядчого документа про їх
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону
№755-IV державному реєстратору
забороняється вимагати додаткові
документи для внесення змін до
відомостей про юридичну особу, які
містяться в Єдиному державному
реєстрі, якщо вони не передбачені
частинами першою - третьою цієї статті.
Частина 6 ст. 19 Закону №755-IV містить
вичерпний перелік підстав, за яких
державний реєстратор залишає без
розгляду документи, подані для
внесення змін до відомостей про
юридичну особу, які містяться в Єдиному
Відповідно до ч. 9 ст. 19 Закону №755-IV
державний реєстратор за відсутності
підстав для залишення без розгляду
документів про внесення змін до
відомостей про юридичну особу, які
містяться в Єдиному державному
реєстрі, зобов'язаний внести не пізніше
наступного робочого дня з дати їх
надходження запис про внесення змін і в
той самий день подати відповідним
органам статистики, доходів і зборів,
Пенсійного фонду України, інформацію з
реєстраційної картки про внесення змін
до відомостей про юридичну особу, які
містяться в Єдиному державному
реєстрі, із зазначенням номера та дати
внесення відповідного запису.
Згідно з п. 1 ст. 18 Закону №755-IV якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, для внесення до
Єдиного державного реєстру змін,
ОСОБА_2 було подано: Протокол Загальних
зборів членів СТ «Діамед», в якому
зазначено присутніми на зборах 4 із 6
членів товариства, а саме: ОСОБА_4,
ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Проте, відповідно до відомостей
зазначених в Статуті СТ «Діамед» та
відомостей, стосовно вказаного
товариства, які містяться в Єдиному
державному реєстрі є три фізичні особи:
ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5
Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України
"Про споживчу кооперацію", який
визначає правові, економічні та
соціальні основи діяльності споживчої
кооперації в Україні, основним
документом, що регулює діяльність
споживчого товариства, є статут. У
ньому визначається порядок вступу до
товариства і виходу з нього, права та
обов'язки членів товариства, його
органи управління, контролю та їх
компетенція, порядок утворення майна
товариства і розподілу прибутку, умови
реорганізації і ліквідації товариства
та інші положення, що не суперечать
законодавчим актам України.
Згідно ст. 7 Закону України "Про
споживчу кооперацію" вищим органом
управління споживчого товариства є
загальні збори його членів, які
приймають статут, визначають розміри
вступного і обов'язкового пайового
внеску, обирають керівні та контрольні
органи товариства, а також вирішують
інші питання, пов'язані з його
Частиною 2 ст. 7 Закону України "Про
споживчу кооперацію" кожний член
користується на загальних зборах
споживчого товариства правом одного
голосу незалежно від розміру внесеного
ним пайового внеску, і це право не може
бути передано іншим особам.
Згідно п. 5.3 статуту СТ "Діамед" (в старій
редакції) кожний член споживчого
товариства, в тому числі і колективний
на загальних зборах товариства правом
одного голосу, незалежно від розміру
внесеного ним пайового внеску і це
право не може бути передано іншим
Відповідно до п. 5.5 статуту СТ
"Діамед" (в старій редакції) загальні
збори визнаються повноважними, якщо в
їх роботі беруть участь не менше 50%
Державному реєстратору був поданий
Протокол Загальних зборів СТ "Діамед"
від 12.01.2014р., відповідно до якого на
зборах присутній лише ОСОБА_4 - один з
трьох членів товариства, що становить
менше 50 відсотків членів, а тому
державним реєстратором правомірно
залишені подані ОСОБА_2 документи без
розгляду, на підставі: документи подані
особою, яка не має на це повноважень та
подані не в повному обсязі.
Позовна вимога про зобов'язання
відповідача внести зміни до відомостей
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
шляхом зміни керівника Споживчого
товариства «Діамед» з ОСОБА_5 на ОСОБА_4
задоволення не підлягає, оскільки, по -
перше, є похідною від первинної вимоги,
а по-друге, згідно Рекомендацій
Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2
стосовно здійснення адміністративними
органами влади дискреційних
повноважень, прийнятої Комітетом
Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під
дискреційними повноваженнями слід
розуміти повноваження, які
адміністративний орган, приймаючи
рішення, може здійснювати з певною
свободою розсуду, тобто, коли такий
орган може обирати з кількох юридично
допустимих рішень те, яке він вважає
найкращим за даних обставин.

Суд також звертає увагу на положення
Постанови Вищого адміністративного
суду України від 21.10.2010 р. № П-278/10, якою
встановлено, що з огляду на положення
Кодексу адміністративного судочинства
України щодо компетенції
адміністративного суду, останній не
може підміняти інший орган державної
влади та перебирати на себе
повноваження щодо вирішення питань,
які законодавством віднесені до
компетенції цього органу державної
влади.

Отже, адміністративний суд, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, виконуючи завдання
адміністративного судочинства щодо
перевірки відповідності їх прийняття
(вчинення), передбаченим ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, критеріям, не втручається та
не може втручатися у дискрецію (вільний
розсуд) суб'єкта владних повноважень
поза межами перевірки за названими
критеріями.

Аналіз норм Кодексу адміністративного
судочинства України свідчить про те, що
завдання адміністративного
судочинства полягає не у забезпеченні
ефективності державного управління, а
в гарантуванні дотримання прав та
вимог законодавства, інакше було б
порушено принцип розподілу влади.
Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень, оскільки ключовим його
завданням є здійснення правосуддя.

Отже, під дискреційним повноваженням
суд розуміє таке повноваження, яке
надає певний ступінь свободи
адміністративному органу при
прийнятті рішення, тобто, коли у межах,
що визначені законом, адміністративний
орган має можливість самостійно (на
власний розсуд) вибрати один з кількох
варіантів рішення. Суд є
правозастосовуючим органом, тобто, не
створюючи нових правових норм, не
підміняючи собою органи виконавчої та
законодавчої влади, на підставі закону
у встановленому процесуальним законом
порядку вирішує справи.

Крім того, при прийняті рішення у
справі суд враховує постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 13.05.2014р. у справі
№826/3273/14 за позовом ОСОБА_4 до Відділу
Державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців
Святошинського району Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві про скасування рішень від
11.01.2014р. про внесення відомостей до ЄДР
стосовно зміни керівника СТ «Діамед»
ОСОБА_5 та рішення від 17.02.2014р. щодо
зміни відомостей про юридичну особу,
які містяться в ЄДР, пов'язані із
зменшенням статутного капіталу та
прийняття нової редакції Статуту СТ
«Діамед», якою у задоволенні позовних
відмовлено повністю.

Зважаючи на наведене, враховуючи, що
судом встановлена правомірність дій
державного реєстратора щодо залишення
поданих ОСОБА_2 документів без розгляду
на підставі того, що документи подані
особою, що не має на це повноважень та
подані не в повному обсязі, суд
приходить до висновку про
необґрунтованість позовних вимог та
відсутність підстав для їх
задоволення.

Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, у правах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Оскільки судове рішення ухвалене на
користь суб'єкта владних повноважень,
судові витрати, відповідно з частини
другої статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Повний текст постанови виготовлений
28.05.2014р.

Суддя
В.В.
Амельохін