Справа № 6582/10
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2012-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2012 рокусправа № 2а-5485/09/0470

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Пасічник Т.В.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - Никоненко В. А.
(дов. від 03.01.12 №12-01)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу комунального
підприємства «Теплоенерго»
Дніпропетровської міської ради

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 02
лютого 2010 року

у справі №2а-5485/09/0470

за позовом комунального підприємства
«Теплоенерго» Дніпропетровської
міської ради

до Контрольно-ревізійного управління
в Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними,-

в с т а н о в и л а :

Комунальне підприємство «Теплоенерго»
Дніпропетровської міської ради
звернулося з позовом до
Контрольно-ревізійного управління в
Дніпропетровській області, в якому з
урахуванням уточнень до позовної заяви
та заяви про часткову відмову від
адміністративного позову, просило
визнати протиправними дії відповідача
щодо надання безпідставних висновків в
пунктах 2, 5, 6.1.2, 8.4 акту ревізії
фінансово-господарської діяльності
позивача за період з 01.01.2008 по 31.12.2008 та
ревізії коштів субвенції, виділеної з
державного бюджету місцевим бюджетам
на заходи з енергозбереження, у тому
числі оснащення інженерних вводів
багатоквартирних житлових будинків
засобами обліку споживання води і
теплової енергії, ремонт і
реконструкцію теплових мереж та
котелень, будівництво газопроводів і
газифікацію населених пунктів за
період з 01.01.2007 по 31.12.2007 №06-21/11 від
17.02.2009; скасувати пункти 4, 5 та 9
письмової вимоги відповідача від 27
березня 2009 року №06-05-15/2629 про усунення
порушень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
оскільки наказ Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України №118 від 14.05.2001 «Про
затвердження Типових норм чисельності
працюючих на підприємствах
комунальної енергетики ГКН 02.07.004» не
пройшов державну реєстрацію в
Міністерстві юстиції України,
застосування позивачем вказаного
наказу у власній діяльності є
необов'язковим, оскільки він носить
рекомендаційний характер. Щодо
порушення позивачем постанови
Кабінету Міністрів України №440 від
25.04.2008 «Про порядок перерахування у 2008
році субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, що вироблялася,
транспортувалася та постачалася
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії тарифам, затвердженим
органами місцевого самоврядування»
позивач повідомляє, що кредиторська
заборгованість у розмірі 372516,50 грн., яка
складається з 279428,69 грн. інфляційних
витрат та 3% річних у розмірі 98078,59 грн.
правомірно відображена як
кредиторська заборгованість після
набрання законної сили постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду, якою залишено без
змін рішення господарського суду
Дніпропетровської області про
часткове стягнення з підприємства на
користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз
України» заборгованості за договором
№06/06-610-ТЕ-4 від 31.10.2006. Також позивач
вказує, що при прийнятті органом
місцевого самоврядування рішення про
виключення з житлового фонду міста
квартири, він повинен повідомляти про
вказане рішення позивача, а зважаючи на
той факт, що у позивача відсутня
інформація про перелік квартир,
переведених з житлового фонду у
нежитловий, вказане не може ставитись у
вину позивачу. Що ж до усунення
порушень, виявлених попередньою
ревізією, позивач зазначає, що
постановою господарського суду
Дніпропетровської області від 30.10.2007,
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 14.10.2009,
скасовано вимогу відповідача №06-05-15/2553
від 03.04.2007 щодо усунення виявлених
ревізією порушень в частині
забезпечення повернення до державного
бюджету зайво отриманих у 2006 році
коштів субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам для погашення
заборгованості минулих періодів в
різниці в тарифах на теплову енергію в
сумі 1882384,73 грн. та зменшення узгодженої
заборгованості із різниці в тарифах на
теплову енергію, що постачається
населенню, на суму 1946975,27 грн., а відтак
відповідач не може вимагати її
виконання в цій частині.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 02
лютого 2010 року в задоволенні позову
відмовлено повністю. Постанова суду
мотивована тим, що позовні вимоги є
необґрунтованими.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неповне з'ясування судом першої
інстанції обставин, що мають значення
для справи, просить скасувати
постанову суду від 02.02.2010 та прийняти
нову постанову, якою задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга фактично мотивована
доводами, викладеними в позовній заяві.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, про час і місце
судового засідання повідомлений судом
належним чином, що підтверджено
наявними в матеріалах справи доказами.

Представник відповідача просить
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, відповідачем
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
позивача за період з 01.01.2008 по 31.12.2008 та
ревізії коштів субвенції, виділеної з
державного бюджету місцевим бюджетам
на заходи з енергозбереження, у тому
числі оснащення інженерних вводів
багатоквартирних житлових будинків
засобами обліку споживання води і
теплової енергії, ремонт і
реконструкцію теплових мереж та
котелень, будівництво газопроводів і
газифікацію населених пунктів за
період з 01.01.2007 по 31.12.2007, за
результатами якої складено акт №06-21/11
від 17.02.2009 року.

В ході ревізії встановлено наступні
порушення:

не усунення порушень та недоліків,
виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності за
період з 01.01.2005 по 01.01.2007, яку проведено
20.03.2007 щодо відшкодування грошових
коштів на загальну суму 3829,4 тис. грн.;

втрата сум доходів у розмірі 12095,47 грн. у
зв'язку з відпуском теплової енергії
споживачам-юридичним особам за
тарифами, встановленими для населення;

не врахування у власній діяльності
наказу Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України №118 від 14.05.2001 «Про
затвердження Типових норм чисельності
працюючих на підприємствах
комунальної енергетики ГКН 02.07.004»;

неправомірне перерахування
заборгованості ДК «Газ України» НАК
«Нафтогаз України» у лютому-березні 2008
року при відображенні вказаної
кредиторської заборгованості лише у
вересні 2008 року, що свідчить про
відсутність заборгованості за
природний газ за договором від 31.10.2006
№06/06-610 ТЕ-4.

На підставі акту відповідачем видано
вимогу №06-05-15/2629 від 27.03.2009, якою
пред'явлено ряд вимог позивачу,
зокрема, пунктом 4 зобов'язано позивача
розрахувати нормативну чисельність
працюючих на підприємстві на підставі
Типових норм чисельності працюючих на
підприємствах комунальної
теплоенергетики ГКН 02.07.004, Київ, 2001,
затверджених наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України від 14.05.2001 за
№118, та відповідно до розрахунку,
внести зміни у штатний розклад.

Пунктом 5 зобов'язано позивача
переукласти договори із споживачами
послуг на опалення та гаряче
водопостачання приміщень, які,
відповідно до рішень
Дніпропетровської міської ради,
виведені із житлового фонду міста та в
подальшому визначити особу,
відповідальну за здійснення контролю
за виведенням із житлового фонду та
своєчасним переукладанням договорів.

Пунктом 9 зобов'язано позивача за
результатами ревізії виплати наказ по
підприємству, притягнути до
відповідальності осіб, винних у
допущення порушень фінансової
дисципліни.

Колегія суддів, виходячи з фактичних
обставин справи, норм діючого
законодавства, що регулюють спірні
правовідносини, погоджується з судом
першої інстанції, зважаючи на наступне.

Щодо порушення вимог наказ Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України №118 від
14.05.2001 «Про затвердження Типових норм
чисельності працюючих на
підприємствах комунальної енергетики
ГКН 02.07.004», колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до наказу Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України №118 від
14.05.2001 затверджено та введено в дію
Типові норми чисельності працюючих на
підприємствах комунальної
теплоенергетики, які розроблені
Науково-дослідним інститутом
будівельного виробництва та схвалені
науково-технічною радою Держбуду
відповідно до рішення від 12.04.2001 №22.

Згідно з пунктом 2 Положення про
державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств,
інших органів виконавчої влади,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 28.12.1992 №731,
державній реєстрації підлягають
нормативно-правові акти, що зачіпають
права, свободи й законні інтереси
громадян або мають міжвідомчий
характер.

Як вбачається з положень Наказу
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України №118 від 14.05.2001, вищезазначений
наказ спрямований на організацію
виконання рішення науково-технічної
ради Держбуду та не зачіпає права,
свободи і законні інтереси громадян і
не носить міжвідомчий характер, а
відтак вказаний акт відповідно до
пункту 2 наведеного вище Положення на
державну реєстрацію не подається та не
підлягає державній реєстрації і може
застосовуватись без такої.

До того ж, вказаний наказ виданий
головним органом у системі центральних
органів виконавчої влади з питань
забезпечення реалізації державної
політики у сфері житлово-комунального
господарства, а відтак підлягає
обов'язковому виконанню
підприємствами, що відносяться до
сфери управління Держжитлокомунгоспу.

Зважаючи на викладене, колегія судді
приходить до висновку про
обов'язковість застосування позивачем
приписів наказу Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України №118 від 14.05.2001.

Щодо порушень вимог постанови Кабінету
Міністрів України №440 від 25.04.2008 «Про
порядок перерахування у 2008 році
субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, що вироблялася,
транспортувалася та постачалася
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії тарифам, затвердженим
органами місцевого самоврядування»,
колегія суддів повідомляє наступне.

Відповідно до пункту 2 Порядку
перерахування у 2008 році субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на теплову енергію, послуги з
водопостачання та водовідведення, що
вироблялися, транспортувалися і
постачалися населенню, яка виникла у
зв'язку з невідповідністю фактичної
вартості теплової енергії, послуг з
водопостачання та водовідведення
тарифам, затвердженим органами
державної влади чи органами місцевого
самоврядування, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№440 від 25.04.2008, перерахування субвенції
з державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах здійснюється на умовах,
визначених цим Порядком, на суму
заборгованості з різниці в тарифах, що
утворилася у період з 1 січня 2000 року по
31 грудня 2008 року з урахуванням
проведених у 2006 році розрахунків і не
погашеної на дату складення довідки
про розмір кредиторської
заборгованості місцевих бюджетів
та/або дебіторської заборгованості
учасників розрахунків, у межах
щомісячних лімітів, установлених
Мінфіном для Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, обласних, Київської та
Севастопольської міських
держадміністрацій згідно із
затвердженим розподілом видатків
Державного бюджету України на 2008 рік.
Коригування лімітів може провадитися
щокварталу на підставі звернень Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
обласних, Київської та
Севастопольської міських
держадміністрацій, що надсилаються до
Мінфіну з відповідними
обґрунтуваннями і розрахунками.

Пунктом третім наведеного Порядку
визначено, що підставою для проведення
розрахунків є договір про організацію
взаєморозрахунків, який укладається
між учасниками розрахунків на підставі
документа, що підтверджує наявність в
учасників розрахунків кредиторської
та/або дебіторської заборгованості
(без врахування пені, штрафних та
фінансових санкцій), форму якого
затверджує Державне казначейство за
погодженням з ДПА, Мінпаливенерго,
Мінжитлокомунгоспом і Мінфіном.

Отже, передумовою укладення договору
про організацію взаєморозрахунків,
який укладається між учасниками
розрахунків є документ, що підтверджує
наявність в учасників розрахунків
кредиторської та/або дебіторської
заборгованості (без врахування пені,
штрафних та фінансових санкцій).

Матеріалами справи підтверджено, що
позивачем за рахунок коштів субвенції
з різниці в тарифах погашено
кредиторську заборгованість перед ДК
«Газ України» НАК «Нафтогаз України» у
сумі 10470986,12 грн., яка визначена в
судовому порядку відповідно до ухвали
Господарського суду Дніпропетровської
області від 02.10.2007 у справі №5/395-07 за
позовом ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз
України». , становить 4990782,18 грн.

З позивача стягнуто заборгованість за
договором №06/06-610 ТЕ-4 від 31.10.2006, в тому
числі, 4990782,18 грн. основного боргу, 4990,78
грн. пені, 279428,69 грн. інфляційних витрат,
98078,59 грн. 3% річних, 25500,00 грн. держмита,
118,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Основна сума боргу сплачена позивачем
протягом лютого-березня 2008 року згідно
платіжних доручень на загальну суму
4990782,18 грн. з призначенням платежу
«Оплата згідно дог. №06/06-610-ТЕ-4 за
природний газ та транспортування в 2006
року», а заборгованість зі сплати 279428,69
грн. інфляційних витрат та 3% річних у
розмірі 98078,59 грн. позивачем сплачено не
було та, у подальшому, вказану суму у
вересні 2008 року відповідно до
бухгалтерської довідки від 30.09.2008
відображено по балансовому рахунку 3775
«Розрахунки за енергоносії» й станом
на 01.10.2008 вказану заборгованість
визначено як кредиторську.

В той же час, відповідно до довідки про
наявність дебіторської та/або
кредиторської заборгованості від
31.07.2008 у позивача відсутня кредиторська
заборгованість за природний газ за
договором від 31.10.2006 №06/06-610 ТЕ-4.

Отже, зважаючи на відсутність в обліку
позивача станом на 31.07.2008
заборгованості перед ДК «Газ України»
НАК «Нафтогаз України» та наявності
заборгованості з інфляційних витрат у
розмірі 279428,69 грн. та 98078,59 грн. у вигляді
3% річних, колегія суддів приходить до
висновку про порушення позивачем п.3
наведеного вище Порядку №440, яким
передбачено, що обсяг кредиторської
заборгованості визначається без
врахування пені та штрафних санкцій, в
частині врахування до обсягу
кредиторської та/або дебіторської
заборгованості пені, штрафних та
фінансових санкцій та внесення
недостовірних даних в бухгалтерський
облік: при фактичній відсутності
станом на 31.07.2008 кредиторської
заборгованості за договором №06/06-610 від
31.10.2006, внесено дані про її наявність у
сумі 372516,50 грн.

До того ж, позивачем порушено порядок
погашення вимог за грошовим
зобов'язанням, передбачений статтею 534
Цивільного кодексу України, якою
передбачено, що у разі недостатності
суми проведеного платежу для виконання
грошового зобов'язання у повному
обсязі ця сума погашає вимоги
кредитора у такій черговості, якщо інше
не встановлено договором: 1) у першу
чергу відшкодовуються витрати
кредитора, пов'язані з одержанням
виконання; 2) у другу чергу сплачуються
проценти і неустойка; 3) у третю чергу
сплачується основна сума боргу.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, погашення дебіторської
заборгованості перед ДК «Газ України»
НАК «Нафтогаз України» Позивачем
здійснювалось у послідовності, не
передбаченій ст.534 Цивільного кодексу
України.

Щодо порушень з надання послуг за
заниженими тарифами, які призвели до
неправильного формування та
відображення в бухгалтерському обліку
сум доходів та втрат в сумі 12095,47 грн.,
колегія суддів зауважує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішеннями виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради
виключено з житлового фонду та
переведено до нежитлового фонду ряд
квартир, проте позивачем не здійснено
укладання договорів на постачання
теплової енергії з власниками квартир,
що були переведені з житлового у
нежитловий фонд, що призвело до втрат
доходів підприємства.

Колегія суддів погоджується з позицією
суду першої інстанції, що отримання
відомостей про виключення з житлового
фонду міста квартир, яким надаються
послуги з теплопостачання,
здійснюється позивачем шляхом
укладання відповідних угод на
постачання теплової енергії за
тарифами, встановленими для певних
категорій споживачів, оскільки вказане
є складовими діяльності позивача, яка
спрямована на одержання прибутку для
задоволення соціальних та економічних
інтересів членів трудового колективу.

Вказане підтверджується, зокрема, п.2.1
нової редакції статуту позивача,
зареєстрованої 14.04.2006 виконавчим
комітетом Дніпропетровської міської
ради за №1025607, відповідно до якої,
ціллю діяльності підприємства є
задоволення суспільних потреб у
роботах, послугах, здійснення заходів
для більш повного розвитку,
удосконалення та зміцнення існуючої
матеріально-технічної бази та
здійснення іншої діяльності,
передбаченої цим статутом, яка не
суперечить чинному законодавству
України, а також одержання прибутку для
задоволення соціальних та економічних
інтересів членів трудового колективу

Крім того, 2.1 Положення про заступника
директора з економіки, затвердженого
директором підприємства 20.06.2007,
передбачено здійснення координації
діяльності усіх підрозділів
підприємства по виявленню
внутрішньогосподарських резервів,
одним з яких і є втрата доходів через
надання послуг по заниженим тарифам. До
того ж, для вирішення вказаних питань
штатним розписом передбачена
наявність відповідних відділів та
контролерів на теплових районах,
внаслідок чого колегія суддів
приходить до висновку про невиконання
або неналежне виконання фахівцями
підприємства своїх посадових
обов'язків, що призвело до надання
послуг за заниженими тарифами, які
призвели до неправильного формування
та відображення в бухгалтерському
обліку сум доходів та втрат в сумі 12095,47
грн.

Щодо усунення порушень, виявлених
попередньою ревізією, колегія суддів
приходить до наступного.

Актом перевірки встановлено та
позивачем не заперечується, що на
момент проведення перевірки останнім
не усунуто порушення, виявлені
попередньою ревізією від 20.03.2007 на
загальну суму 3829,4 тис. грн. у зв'язку з
незгодою з висновками щодо незаконного
отримання коштів субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам
на покриття різниці в тарифах на
теплову енергію відповідно до статті 116
Закону України «Про Державний бюджет
на 2006 рік» у сумі 1882,4 тис. грн. та
завищення суми розрахунку для
отримання субвенції на суму 1947,0 тис.
грн.

Вказані висновки оскаржені позивачем в
судовому порядку. За результатами
розгляду позову підприємства
постановою господарського суду
Дніпропетровської області від 30.10.2007 у
справі №А28/370-07, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 14.10.2009, позовні вимоги задоволені та
скасовано вимогу відповідача №06-05-15/2553
від 03.04.2007 щодо усунення виявлених
ревізією порушень в частині
забезпечення повернення до державного
бюджету зайво отриманих у 2006 році
коштів субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам для погашення
заборгованості минулих періодів в
різниці в тарифах на теплову енергію в
сумі 1882384,73 грн. та зменшення узгодженої
заборгованості із різниці в тарифах на
теплову енергію, що постачається
населенню, на суму 1946975,27 грн.

Відповідно до частини п'ятої статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України постанова або ухвала суду
апеляційної чи касаційної інстанції за
наслідками перегляду, постанова
Верховного Суду України набирають
законної сили з моменту проголошення, а
якщо їх було прийнято за наслідками
розгляду у письмовому провадженні, -
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі.

Зважаючи на той факт, що рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 30.10.2007 набрало законної
сили лише 14.10.2009 (з моменту винесення
14.10.2009 ухвали Дніпропетровським
апеляційним адміністративним судом),
відтак відповідачем на момент
винесення вимоги №06-05-15/2629 від 27.03.2009
обґрунтовано висунуто вимогу щодо
усунення порушень, виявлених
попередньо ревізією.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів доходить висновку про
недоведеність позивачем вимог,
зазначених в позовній заяві, а також
зазначає, що діюче законодавство не
передбачає повноважень суду в частині
оформлення вимог відповідача до
підконтрольної установи щодо
забезпечення усунення порушень,
виявлених під час ревізії

За таких обставин колегія суддів
вважає, що доводи позивача не
спростовують висновків суду першої
інстанції; суд об'єктивно, повно і
всебічно дослідив обставини, які мають
суттєве значення для вирішення справи
та прийняв судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Передбачені ст.202 КАС України підстави
для скасування постанови суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
відсутні.

Керуючись ст.ст.199, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу комунального
підприємства «Теплоенерго»
Дніпропетровської міської ради
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 02
лютого 2010 року у справі №2а-5485/09/0470
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку, передбаченому
ст.212 КАС України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко