Справа № П/811/1261/14
Суддя: Г.П. Нагібіна
Дата ухвалення: 2014-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2014 року
Справа №
П/811/1261/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючої-судді - Нагібіної Г.П.

за присутності секретаря - Дигас В.М.

за участю:

позивача - ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - Щербини В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою ОСОБА_2 до
Новгородківської районної державної
адміністрації Кіровоградської області
про зобов'язання вчинити певні дії, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернулась до
Кіровоградського окружного
адміністративного суду з позовом, з
урахуванням ухвали суду від 23.05.2014 р.
про закриття провадження частини
позовних вимог, в якому просить суд
зобов'язати Новгородківську РДА
Кіровоградської області здійснити
ОСОБА_2 грошової допомоги в розмірі
27930,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що
розпорядженням Новгородківської РДА
№31-к від 31.03.2014 року позивача звільнено
з посади заступника голови
райдержадміністрації, в зв'язку
виявленням невідповідності займаній
посаді внаслідок стану здоров'я і
достроковим виходом на пенсію. Пунктом
5 вказаного розпорядження передбачено,
що у разі надходження довідки
управління Пенсійного фонду України в
Новгородківському районі про
призначення ОСОБА_2 пенсії державного
службовця виплатити грошову допомогу у
розмірі 10 місячних посадових окладів.

Після отримання 24.04.2014 року в
управлінні Пенсійного фонду у
Новгородківському районі довідки про
те, що ОСОБА_2 призначено пенсію за
віком, відповідно до Закону України
«Про державну службу» з 08.04.2014 р.,
позивачка надала її до
райдержадміністрації, проте, грошова
допомога позивачу виплачена не була, у
зв'язку з відсутністю кошторисних
призначень на дані цілі.

У судовому засіданні представник
позивача та позивачка позовні вимоги
підтримали у повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені у
позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги визнав.

Дослідивши подані позивачем та
відповідачем документи і матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
адміністративний суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 працювала в Новгородківській
районній державній адміністрації
Кіровоградської області на посаді
заступника голови
райдержадміністрації.

Згідно з пунктом 2 частини другої
статті 17 КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби.

Пунктом 15 частини першої статті 3 КАС
України дано визначення поняття
публічна служба - діяльність на
державних політичних посадах,
професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.

Закон України «Про державну службу» №
3723-XII від 16.12.1993р. (надалі Закон №
3723-XII) регулює суспільні відносини, які
охоплюють діяльність держави щодо
створення правових, організаційних,
економічних та соціальних умов
реалізації громадянами України права
на державну службу. Він визначає
загальні засади діяльності, а також
статус державних службовців, які
працюють в державних органах та їх
апараті.

24 березня 2014 р. позивач звернулвся до
першого заступника голови
Новгородківської
райдержадміністрації з заявою про
звільнення з займаної посади у зв'язку
з виходом на пенсію за станом здоров'я
(а.с.23) та про виплату грошової допомоги
у розмірі 10 (десяти) місячних окладів
згідно статті 37 Закону України «Про
державну службу» (а.с.21).

Згідно розпорядження Новгородківської
РДА Кіровоградської області № 31-к від
31.03.2014 року позивача звільнено з посади
заступника голови
райдержадміністрації у зв'язку з
виявленням невідповідності займаній
посаді внаслідок стану здоров'я і
достроковим виходом на пенсію та
визначено, що у разі надходження
довідки управління Пенсійного фонду
України в Новгородківському районі про
призначення пенсії державного
службовця виплатити їй грошову
допомогу у розмірі 10 місячних
посадових окладів (а.с.18-19).

Станом на 31.03.2014 р. стаж державної
служби позивача складає 28 років 6
місяців, що підтверджується записами
про роботу у її трудовій книжці (а.с.9-17)
та розпорядженням №31-к від 31.03.2014 р.
(а.с.18-19).

УПФУ в Новгородківському районі
Кіровоградської області видано
позивачу довідку вих. №1329/04-25 від
24.04.2014р., з якої вбачається, що ОСОБА_2 з
08.04.2014 р. призначено пенсію за віком,
згідно з Законом України «Про державну
службу» (а.с.25). Вказану довідку
позивачем надано до Новгородківської
РДА Кіровоградської області.

Дана обставина не заперечувалась
відповідачем.

22.04.2014 р. ОСОБА_2 звернулась до
відповідача з заявою з приводу виплати
їй грошової допомоги у розмірі 10
місячних посадових окладів (а.с.22).

В судовому засіданні позивач пояснила,
що письмової відповіді на її заяву
відповідачем не надано, при цьому в
усній формі повідомлено, що виплатити 10
окладів при виході на пенсію
державного службовця не має
можливості, у зв'язку з відсутністю
кошторисних призначень.

При цьому, проаналізувавши надане
розпорядження №31-к від 31.03.2014р, судом
встановлено, що відповідач приймаючи
розпорядження, фактично вирішив
виплатити позивачу допомогу у розмірі
десяти місячних посадових окладів за
стаж державної служби понад 26 років
після надання документу про
призначення пенсії державного
службовця.

Надаючи оцінку спірним
правовідносинам, суд зазначає
наступне.

Україна є демократична, соціальна,
правова держава; права і свободи людини
та їх гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави; в
Україні визнається і діє принцип
верховенства права; громадяни мають
право на соціальний захист (стаття 1,
частина друга статті 3, частина перша
статті 8, частина перша статті 46
Основного Закону України).

Складовою конституційного права на
соціальний захист є право на пенсійне
забезпечення (абзац перший пункту 5
мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від 11
жовтня 2005 року № 8-рп/2005).

Відповідно до пункту 6 частини першої
статті 92 Конституції України основи
соціального захисту, форми і види
пенсійного забезпечення визначаються
виключно законами України.

Право на пенсійне забезпечення,
загальні умови призначення пенсій,
порядок їх нарахування та розміри
визначаються, зокрема, законами
України "Про пенсійне забезпечення" від
05.11.1991 року №1788-XII з наступними
змінами (далі - Закон №1788-XII), "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV з
наступними змінами (далі - Закон №1058-IV).

За змістом вказаних законів право на
пенсію за віком особа набуває не лише
після досягнення загальновизначеного
пенсійного віку чи пенсійного віку,
встановленого спеціальним
законодавством, а також у разі
дострокового виходу на пенсію за
певних обставин.

Так, відповідно до статті 21 Закону
України «Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в
Україні» від 16.12.1993 р. № 3721-XII, особам,
трудовий договір з якими розірвано за
півтора року до досягнення пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», або
віку, що дає право на призначення
пенсії відповідно до законів України
«Про державну службу», «Про статус
народного депутата України», «Про
прокуратуру», «Про наукову і
науково-технічну діяльність» (за
наявності відповідних умов), з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу у зв'язку із
змінами в організації виробництва і
праці, в тому числі ліквідацією,
реорганізацією, перепрофілюванням
підприємств, установ та організацій,
скороченням чисельності або штату
працівників, а також виявленою
невідповідністю працівника займаній
посаді за станом здоров'я,
гарантується право на достроковий
вихід на пенсію за півтора року до
встановленого законодавством строку,
якщо вони мають страховий стаж,
необхідний для призначення пенсії за
віком у мінімальному розмірі,
передбачений абзацом першим частини
першої статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Пенсійні правовідносини певних
категорій осіб, у тому числі тих, які
мають статус державного службовця,
регулюються додатково також
спеціальними законами або окремими
положеннями вказаних законів.

Засади державної служби, умови, порядок
реалізації громадянами України права
на державну службу, а також права на
пенсійне забезпечення державних
службовців врегульовано
законодавством про державну службу.

Відповідно до частини 1 статті 37
Закону України «Про державну службу»
від 16.12.1993 р. №3723-XII (далі - Закон
№3723-XII), право на одержання пенсії
державних службовців мають чоловіки,
які досягли віку 62 роки, та жінки, які
досягли пенсійного віку, встановленого
статтею 26 Закону № 1058-IV (57 років), за
наявності страхового стажу,
необхідного для призначення пенсії за
віком у мінімальному розмірі,
передбаченого абзацом першим частини
першої статті 28 Закону № 1058-IV (далі -
страховий стаж), у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку.

Державним службовцям у разі виходу на
пенсію за наявності стажу державної
служби не менше 10 років виплачується
грошова допомога в розмірі 10 місячних
посадових окладів (частина 13 статті 37
Закону № 3723 в редакції чинній на час
звільнення позивача).

Відповідно до статті 44 КЗпП України,
при припиненні трудового договору з
підстав, зазначених у пункті 6 статті
36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього
Кодексу, працівникові виплачується
вихідна допомога у розмірі не менше
середнього місячного заробітку; у разі
призову або вступу на військову службу,
направлення на альтернативну
(невійськову) службу (пункт 3 статті 36) -
у розмірі двох мінімальних заробітних
плат; внаслідок порушення власником
або уповноваженим ним органом
законодавства про працю, колективного
чи трудового договору (статті 38 і 39) - у
розмірі, передбаченому колективним
договором, але не менше тримісячного
середнього заробітку.

Відповідно до пункту 11 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
24.12.1999 року №13 "Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці" при припиненні трудового
договору вихідна допомога
виплачується у випадках і розмірі,
передбачених як ст.44 КЗпП України, так і
іншими нормами закону. Наприклад, при
звільненні державного службовця у
зв'язку з досягненням граничного віку
перебування на державній службі
вихідна допомога виплачується йому не
за ст. 44 КЗпП України, а згідно зі ст. 37
Закону "Про державну службу".

Таким чином, грошова допомога в розмірі
10 місячних посадових окладів
виплачується державному службовцю за
умов виходу на пенсію з посади
державного службовця та наявності
страхового стажу, у тому числі стажу
державної служби не менше 10 років.
Жодних додаткових умов для виплати
грошової допомоги державному
службовцю у разі виходу його на пенсію
в частині тринадцятій статті 37 Закону
№ 3723 не встановлено.

У резолютивній частині Рішенні
Конституційного Суду України від 26
листопада 2013 року № 11-рп/2013 щодо
офіційного тлумачення положення
частини тринадцятої статті 37 Закону
України "Про державну службу" в
системному зв'язку з положеннями
пункту 2 частини першої, частини другої
статті 40 Кодексу законів про працю
України, статті 21 Закону України "Про
основні засади соціального захисту
ветеранів праці та інших громадян
похилого віку в Україні" суд зазначив,
що у разі дострокового виходу на пенсію
державного службовця з посади в
органах державної влади відповідно до
чинного законодавства державний
службовець за наявності стажу
державної служби не менше 10 років і
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті
28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", має право на отримання
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів, яке не пов'язане з
досягненням пенсійного віку,
визначеного в частині першій статті 37
Закону України "Про державну службу".

В цьому рішенні Конституційний Суд
України також зазначив, що грошова
допомога, передбачена вказаним
законодавчим положенням, має разовий
характер. Право на її одержання
пов'язане з певним стажем роботи особи
на посаді державного службовця та
припиненням цієї роботи у зв'язку з
виходом на пенсію державного
службовця. Тому розірвання трудового
договору з державним службовцем з
підстав, визначених у пункті 2 частини
першої статті 40 Кодексу (зокрема,
виявленої невідповідності працівника
займаній посаді або виконуваній роботі
внаслідок стану здоров'я, який
перешкоджає продовженню даної роботи),
не може нівелювати право державного
службовця на отримання зазначеної
грошової допомоги за умови наявності
стажу державної служби не менше 10
років.

Рішення Конституційного Суду України є
обов'язковим до виконання на території
України і остаточним.

Таким чином, позивач, на момент
призначення їй пенсії державного
службовця, за своїм віком, страховим
стажем та стажем державної служби
набула право на достроковий вихід на
пенсію і відповідач зобов'язаний був
виплатити їй грошову допомогу в
розмірі 10 місячних посадових окладів,
згідно частини 13 статті 37 Закону
України "Про державну службу", оскільки
на час прийняття розпорядження про
звільнення дана норма закону не була
виключена.

Так, Законом України "Про запобігання
фінансової катастрофи та створення
передумов для економічного зростання в
Україні" від 27 березня 2014 р. N 1166-VII
частина 13 статті 37 Закону України "Про
державну службу" виключена, проте,
даний Закон набрав законної сили лише з
01.01.2014 р.

Враховуючи дію закону в часі, позивач
набула право на отримання грошової
допомоги станом на день її звільнення з
служби - з 31.03.2014 р. на підставі частина 13
статті 37 Закону України, так як дана
норма закону пов'язує право на
отримання грошової допомоги із фактом
виходу на пенсію і наявністю стажу
державної служби не менше 10 років.

Отже, станом на 31.03.2014 р. була наявна
заява про звільнення за станом здоров'я
та наявний стаж державної служби 28
років 6 місяців.

З огляду на викладене, суд вважає, що
відповідач не здійснивши виплату
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів, діяв всупереч
вимогам ст. 19 Конституції України та
частини 3 статті 2 КАС України, а тому
позовні вимоги є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Позивач надав довідку про складову
заробітної плати, згідно якої місячна
зарбітна плата позивача становила 2793
грн. (а.с.43), а тому позивач правомірно
визначив суму грошової допомоги у
розмірі 27930 грн. (2793 грн. х 10).

Згідно пункту 4 частини 3 статті 129
Конституції України та статті 71 КАС
України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Отже, враховуючи наявність правових
підстав для отримання грошової
допомогу у розмірі 27930 грн., суд приймає
визнання відповідачем позову.

Відсутність між сторонами спору щодо
права на грошову допомогу та її розмір,
як на думку суду, є підставою для
задоволення позову.

Відповідно до статті 22 Конституції
України конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесення змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Відповідно до частини 13 статті 37 Закону
№ 3723, державним службовцям у разі
виходу на пенсію за наявності стажу
державної служби не менше 10 років
виплачується грошова допомога в
розмірі 10 місячних посадових окладів.

Реалізація особою права, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актів
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань, тобто посилання
органами державної влади на
відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань судом не
приймається до уваги.

У справі «Кечко проти України»
Європейський Суд з прав людини
констатував, що не приймає аргумент
Уряду щодо бюджетних асигнувань.
Оскільки органи державної влади не
ожуть посилатись на відсутність коштів
як на причину невиконання своїх
зобов'язань.Правовідносини, що
виникають в процесі реалізації права
на отримання надбавки до пенсії
засновані на принципі юридичної
визначеності. Зазначений принцип не
дозволяє державі посилатися на
відсутність певного нормативного акта,
який визначає механізм реалізації прав
та свобод громадян, закріплених у
конституційних та інших актах. Як
свідчить позиція Суду ЄС у справі Yvonne van
Dueg v. Home Office(Case 41/74 van Duyn v. Home Office) принцип
юридичної визначеності означає, що
зацікавлені особи повинні мати змогу
покладатися на зобов'язання, взяті
державою, навіть якщо такі зобов'язання
містяться у законодавчому акті, який
загалом не має автоматичної прямої дії.
Така дія зазначеного принципу
пов'язана з іншим принципом -
відповідальності держави, який полягає
у тому, що держава не може посилатися на
власне порушення зобов'язань для
запобігання відповідальності. При
цьому, якщо держава чи орган публічної
влади, схвалили певну концепцію, в
даному випадку це державна підтримка
дітей війни, така держава чи орган
вважатимуться такими, що діють
протиправно, якщо вони відступлять від
такої зміни в такій політиці чи
поведінці. Оскільки схвалення такої
політики чи поведінки дало підстави
для виникнення обґрунтованих
сподівань у фізичних осіб стосовно
додержання державою чи органом
публічної влади такої політики чи
поведінки.

Стосовно визначення стособу захисту
порушеного права, обраного позивачем,
суд зазначає наступне.

Позивач просив суд зобов'язати
відповідача здійснити виплату
грошової допомоги.

Згідно пункту 4 частини 2 статті 162 КАС
України, у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про стягнення з
відповідача коштів.

Виходячи із наступного, суд вважає за
необхідним зазначити, що належним
способом захисту порушеного права
позивача є стягнення з відповідача
грошової допомоги у розмірі 27930 грн.

Керуючись ст.ст.86, 94, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до
Новгородківської районної державної
адміністрації Кіровоградської області
про зобов'язання вчинити певні дії
задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Новгородківської
районної державної адміністрації
Кіровоградської області одноразову
грошову допомогу в розмірі 10 місячних
посадових окладів в сумі 27930 (двадцять
сім тисяч дев'ятсот тридцять) гривень.

Постанова суду набирає законної
сили в порядку, передбаченому статтею
254 КАС України.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подачі, протягом десяти днів з
дня проголошення постанови суду,
апеляційної скарги через
Кіровоградській окружний
адміністративний суд, з одночасним
надсиланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови
виготовлено 27.05.2014 р.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
Г.П.
Нагібіна