Справа № 806/825/14
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Попова
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
УХВАЛА

іменем України

"28" травня 2014 р.
Справа № 806/825/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Євпак В.В.

суддів:
Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

при секретарі
Волянській О.В. ,

за участю представника позивача
Блажкевич О.М.,

представника відповідача Ковальчука
П.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської митниці Міністерства
доходів і зборів України на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "08" квітня
2014 р. у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "Житомирський
маслозавод" до Житомирської митниці
Міністерства доходів і зборів України
про скасування рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Житомирський маслозавод" 19 лютого 2014
року звернулось до Житомирського
окружного адміністративного суду з
позовом до Житомирської митниці
Міндоходів, з урахуванням уточнених
позовних вимог про

- скасування рішення про коригування
митної вартості товарів від 22.11.2013 №
101060000/2013/300784/2 та зобов"язання
підготувати та направити в
установленому законом порядку до
Головного управління Державної
казначейської служби України висновок
про повернення Публічному
акціонерному товариству "Житомирський
маслозавод" надмірно сплачених 5541,25
грн. мита і 11272,38 грн. податку на додану
вартість.

- скасування рішення про коригування
митної вартості товарів від 22.11.2013 №
101060000/2013/300788/2 та зобов"язання
підготувати та направити в
установленому законом порядку до
Головного управління Державної
казначейської служби України висновок
про повернення Публічному
акціонерному товариству "Житомирський
маслозавод" надмірно сплачених 2717,98
грн. мита і 5740,45 грн. податку на додану
вартість.

- скасування рішення про коригування
митної вартості товарів від 27.11.2013 №
101060000/2013/300797/2 та зобов"язання
підготувати та направити в
установленому законом порядку до
Головного управління Державної
казначейської служби України висновок
про повернення Публічному
акціонерному товариству "Житомирський
маслозавод" надмірно сплачених 8282,07
грн. мита і 16414,28 грн. податку на додану
вартість.

- скасування рішення про коригування
митної вартості товарів від 28.11.2013 №
101060000/2013/300798/2 та зобов"язання
відповідача підготувати та направити в
установленому законом порядку до
Головного управління Державної
казначейської служби України висновок
про повернення Публічному
акціонерному товариству "Житомирський
маслозавод" надмірно сплачених 4920,10
грн. мита і 10726,57 грн. податку на додану
вартість.

- скасування рішення про коригування
митної вартості товарів від 04.12.2013 №
101060000/2013/300813/2 та зобов"язання
підготувати та направити в
установленому законом порядку до
Головного управління Державної
казначейської служби України висновок
про повернення Публічному
акціонерному товариству "Житомирський
маслозавод" надмірно сплачених 3059,53
грн. мита і 6730,98 грн. податку на додану
вартість.

- скасування рішення про коригування
митної вартості товарів від 04.12.2013 №
101060000/2013/300812/2 та зобов"язання
підготувати та направити в
установленому законом порядку до
Головного управління Державної
казначейської служби України висновок
про повернення Публічному
акціонерному товариству "Житомирський
маслозавод" надмірно сплачених 6051,89
грн. мита і 12402,71 грн. податку на додану
вартість.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 08 квітня 2014
року позов задоволено частково.

Скасовано рішення Житомирської
митниці Міндоходів про коригування
митної вартості товарів:- від 22.11.2013
№101060000/2013/300784/2, - від 22.11.2013
№101060000/2013/300788/2, - від 27.11.2013
№101060000/2013/300797/2, - від 28.11.2013
№101060000/2013/300798/2, - від 04.12.2013
№101060000/2013/300813/2, - від 04.12.2013
№101060000/2013/300812/2.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати постанову суду
першої інстанції та відмовити в
задоволенні позову. В своїй
апеляційній скарзі посилається на те,
що в результаті проведення контролю за
правильністю визначення митної
вартості заявленого товару було
встановлено, що документи, подані як
підстави для митного оформлення,
містять розбіжності. Викладені
обставини стали підставою для вимоги
щодо надання додаткових документів
для підтвердження заявленого рівня
митної вартості. В результаті розгляду
додаткових документів Житомирською
митницею зроблено висновок, що
інформація, викладена у висновку від
20.12.2013 №5850, прайс-листі та виписці з
бухгалтерії не може бути підставою для
підтвердження заявленої митної
вартості. Дії посадових осіб митниці
при здійсненні контролю за
правильністю визначення митної
вартості відповідають приписам
законодавства з питань державної
митної справи, а тому підстави для
скасування рішень та карток відмови у
митному оформленні відсутні. Вважає,
що судом неповно з"ясовано обставини,
що мають значення для справи та
порушено норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи по
суті.

Рішення в частині відмови в
задоволенні позовних вимог позивачем
не оскаржується.

Переглянувши судове рішення, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представників сторін,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Приватним підприємством «В і Є
Транслогістик» заявлено до митного
оформлення поставлений позивачу ПАТ
"Житомирський маслозавод" від «OERLEMANS
FOODS SIEMIATYCZE SP. Z.o.o» товар, а саме:
заморожені продукти харчування, згідно
наступних митних декларацій:
№101060000/2013/019946 від 21.11.2013 (т.1, а.с.62-66),
№101060000/2013/020066 від 22.11.2013 (т.1, а.с.96-100),
№101060000/2013/020268 від 27.11.2013 (т.1, а.с.124-128),
№101060000/2013/020377 від 28.11.2013 (т.1 а.с.157-160),
№101060000/2013/020660 від 04.12.2013 (т.1, а.с.188-191),
№101060000/2013/020669 від 04.12.2013 (т.1, а.с.212-216).

За результатами здійснення аналізу
супровідних документів поданих разом з
МД Житомирською митницею Міністерства
доходів прийняті рішення про
коригування митної вартості товарів
від 22.11.2013 №101060000/2013/300784/2 (т.1, а.с.67,68),
№101060000/2013/300788/2 (т.1, а.с.101,102), від 27.11.2013
№101060000/2013/300797/2 (т.1, а.с.132,133), від 28.11.2013
№101060000/2013/300798/2 (т.1, а.с.161,162), від 04.12.2013 №
101060000/2013/300813/2 (т.1,а.с.194-195), №101060000/2013/300812/2
(т.1,а.с.221-222).

Митна вартість визначена Житомирською
митницею за резервним методом, яка
ґрунтується на раніше визнаних
(визначених) митними органами митних
вартостях, з урахуванням коригувань на
обсяг партії схожих товарів, умови
поставки, комерційні умови тощо, що
відповідає принципам і критеріям,
визначеним Угодою про застосування
статті VII Генеральної угоди з тарифів і
торгівлі 1994 року. Джерело інформації
інформація цінової бази ЄАІС ДМСУ щодо
товарів, митне оформлення яких вже
здійснено.

На вимогу митного органу у декларанта
витребувано додаткові документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товару, а саме: виписки з
бухгалтерської документації, висновки
про якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовленого
спеціалізованими експертними
організаціями, каталоги, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару.

За результатами розгляду поданих
позивачем додаткових документів та
пояснень Житомирською митницею листом
від 24.01.2014 за № 13/1/13/441 відмовлено у
визнанні заявленої позивачем митної
вартості товарів за ціною
господарської операції (т.1, а.с.58-60).

Позивачем відповідно до ч.1 ст. 55 МК
України, здійснено випуск товарів у
вільний обіг під фінансові гарантії
шляхом слати до бюджету сум митних
платежів, виходячи з вартості,
визначеною митницею за поданими
митними деклараціями та оскаржені
рішення митного органу про коригування
митної вартості товару до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з
безпідставності винесення митним
органом рішень про коригування митної
вартості товару.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, виходячи з наступного.

Підстава для визначення митним органом
митної вартості товару обумовлена тим,
що документи, зазначені у ч.2 ст.53 МКУ
містять розбіжності, а саме:
відповідно до п.4.2 Контракту №2012-12 від
20.12.2012 зазначено, що ціна на товар
включає в себе вартість "завантаження",
а відповідно до Договорів на надання
транспортних послуг №12 від 01.10.2013 та
№б/н від 16.04.2013 "завантаження та
розвантаження" товару в пунктах
призначення забезпечується
перевізником, у інвойсах відсутні
відомості про особу, що його підписала,
та підпис відмінний від того, що в
зазначеному контракті; в
фактурі-специфікації відсутні
відомості про особу, що її підписала,
а також в зв"язку з неподанням
декларантом на письмову вимогу митного
органу додаткових документів, що
підтверджують заявлену митну вартість
товару.

Відповідно до статті 248 Митного кодексу
України митне оформлення
розпочинається з моменту подання
митному органу декларантом або
уповноваженою ним особою митної
декларації або документа, який
відповідно до законодавства її
замінює, та документів, необхідних для
митного оформлення.

Декларування здійснюється шляхом
заявлення за встановленою формою
(письмовою, усною, шляхом вчинення дій)
точних відомостей про товари, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення, зокрема: код товару
згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість
товарів; митна вартість товарів та
метод її визначення; суми митних
платежів; спосіб забезпечення сплати
митних платежів (у разі застосування
заходів гарантування їх сплати) (стаття
257 Митного кодексу України).

Відповідно до ст.ст. 49, 50 Митного
кодексу України митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари. Відомості про митну
вартість товарів використовуються,
зокрема, для нарахування митних
платежів.

Частинами четвертою та п'ятою статті 58
Митного кодексу України також
передбачено, що митною вартістю
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за товари, якщо вони продаються на
експорт в Україну, скоригована в разі
потреби з урахуванням положень частини
десятої цієї статті. При цьому, ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті, - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Згідно із статтею 51 Митного кодексу
України митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом. При цьому,
декларант зобов'язаний: заявляти митну
вартість, визначену ними самостійно, у
тому числі за результатами
консультацій з митним органом;
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню; нести всі додаткові
витрати, пов'язані з коригуванням
митної вартості або наданням митному
органу додаткової інформації (стаття 52
Митного кодексу України).

Відповідно до статті 57 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за основним методом
(тобто за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції) та другорядними: за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); за резервним. Основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 53 Митного кодексу України
встановлено, що у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, зокрема, є:
декларація митної вартості та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару.

В силу частини п'ятої статті 53 Митного
кодексу України забороняється
вимагати від декларанта або
уповноваженої ним особи будь-які інші
документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

З аналізу частин першої та другої
статті 53 Митного кодексу України
вбачається, що Митним кодексом
передбачено вичерпний перелік
документів, що подається декларантом
митному органу для підтвердження
заявленої митної вартості товарів та
обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з
положеннями статті 318 Митного кодексу
України, якою встановлено, що митний
контроль має передбачати виконання
митними органами мінімуму митних
формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Це також відповідає стандартним
правилам, встановленим пунктами 3.16 та
6.2 Загального додатку до Міжнародної
конвенції про спрощення та
гармонізацію митних процедур, до якої
Україна приєдналась згідно із Законом
України від 15.02.2011 № 3018-VI "Про внесення
змін до Закону України "Про приєднання
України до Протоколу про внесення змін
до Міжнародної конвенції про спрощення
та гармонізацію митних процедур", якими
запроваджено стандартні правила: на
підтвердження декларації на товари
митна служба вимагає тільки ті
документи, які є необхідними для
проведення контролю за даною операцією
та забезпечення виконання усіх вимог
щодо застосування митного
законодавства; митний контроль
обмежується мінімумом, необхідним для
забезпечення дотримання митного
законодавства.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу
України передбачено, що метод
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
застосовується у разі, якщо щодо
продажу оцінюваних товарів або їх ціни
відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів. Метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні. У разі якщо митна вартість
не може бути визначена за основним
методом, застосовуються другорядні
методи.

Згідно з частиною третьою статті 54
Митного кодексу України за
результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 54
Митного кодексу України митний орган
може відмовити у митному оформленні
товарів за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; неподання декларантом
або уповноваженою ним особою
документів згідно з переліком та
відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Встановлено, що між Публічним
акціонерним товариством "Житомирський
маслозавод" (Покупець) та Спілкою з
обмеженою відповідальністю «OERLEMANS FOODS
SIEMIATYCZE SP. Z.o.o», Польща (Продавець),
укладено зовнішньоекономічний
контракт на поставку товару від 20.12.2012
№ 2012-12 (т.1, а.с.28-34).

Відповідно до п. 1.1. даного контракту
продавець зобов'язується за плату
окремими партіями поставити і передати
у власність Покупця, а Покупець
зобов'язується прийняти від Продавця і
оплатити заморожені продукти
харчування (овочі, овочеві суміші,
гриби, фрукти, ягоди, напівфабрикати).

Згідно п. 1.2. контракту асортимент та
ціна одиниці Товару узгоджуються
сторонами і вказуються в Генеральній
специфікації. Умови поставки товару FCA -
склад Продавця, що знаходиться у м.
Сємятиче, Польща, згідно ІНКОТЕРМС 2010.

Відповідно до п. 5.2. контракту оплата
вартості кожної чергової партії товару
проводиться Покупцем протягом 45
(сорока п'яти) календарних днів, з дати
завантаження, на підставі
фактури-специфікації Продавця.

Встановлено, що між Публічним
акціонерним товариством "Житомирський
маслозавод" (Замовник) та Приватним
підприємством «В і Є Транслогістик»
(Виконавець) укладено договір про
надання послуг по декларуванню та
митному оформленню товарів №14/18/01-11
від 18.01.2011 (т.1, а.с.47-50).

На підставі вказаного договору
Приватним підприємством «В і Є
Транслогістик» заявлено до митного
оформлення поставлений позивачу ПАТ
"Житомирський маслозавод" від «OERLEMANS
FOODS SIEMIATYCZE SP. Z.o.o» товар, а саме:
заморожені продукти харчування, згідно
наступних митних декларацій:
№101060000/2013/019946 від 21.11.2013 (т.1, а.с.62-66),
№101060000/2013/020066 від 22.11.2013 (т.1, а.с.96-100),
№101060000/2013/020268 від 27.11.2013 (т.1, а.с.124-128),
№101060000/2013/020377 від 28.11.2013 (т.1 а.с.157-160),
№101060000/2013/020660 від 04.12.2013 (т.1, а.с.188-191),
№101060000/2013/020669 від 04.12.2013 (т.1, а.с.212-216).

Встановлено, що митна вартість товарів
згідно із зазначеними ВМД, визначена
позивачем за ціною господарської
операції, вчиненої у відповідності до
вимог зовнішньоекономічного контракту
від 20.12.2012 № 2012-12.

На підтвердження обґрунтованості
заявленої у зазначених деклараціях
митної вартості товарів позивачем
подано митному органу наступні
документи: - зовнішньоекономічний
контракт № 2012-12 від 20.12.2012 (т.1, а.с.28-34); -
договір про перевезення № 264 від 25.12. 2012
(т.1, а.с.51-52); - міжнародні автомобільні
накладні (CMR); - книжки МДП (Carnet TIR) №
ХВ.73596930, № ХК.73596933; - рахунки-фактури про
надання транспортно-експедиційних
послуг від виконавця договору про
транспортно-експедиційні послуги; -
рахунки-фактури (інвойси); - пакувальні
листи; - доповнення до
зовнішньоекономічного контракту № б/н
від 19.11.2013; - генеральні специфікацію до
контракту № б/н від 19.11.2013; - інформацію
про позитивні результати здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару (наявність на товаросупровідних
документах відбитку штампу) №2730 від
20.11.2013; - інформацію про позитивні
результати здійснення фітосанітарного
контролю товару (наявність на
товаросупровідних документах відбитку
штампу) №2730 від 20.11.2013; - інформацію про
позитивні результати здійснення
радіологічного контролю товару (для
товарів і транспортних засобів, що не
підлягають екологічному контролю) №2730
від 20.11.2013; - резервну позицію № 915 від
26.07.2001; - сертифікат про походження
товару загальної форми № PL/MF/AG 0019784 від
20.11.2013; - довідки про не страхування
вантажу; - сертифікати продукту; - копії
митних декларацій країни відправлення.

Встановлено, що декларантом надано
Житомирській митниці для митного
оформлення імпортованого товару всі
обов"язкові документи, що передбачені
ч. 2 ст. 53 МК, тобто виконано свій
обов"язок.

Подані документи чітко ідентифікують
оцінюваний товар та містять об'єктивні
і достовірні дані, що піддавалися
обчисленню, які чітко підтверджують
ціну товарів, що підлягала сплаті
позивачем на користь продавця, тобто
підтверджують митну вартість товарів
за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.
4, 5 ст. 58 МК, а тому відповідач
безпідставно вимагав надання
додаткових документів.

Крім того, на вимогу контролюючого
органу декларантом надано: комерційні
пропозиції від 27.11.2013 та 04.12.2013,
калькуляції від 27.11.2013 та 04.12.2013, лист
б/н від 19.11.2012, платіжні доручення. Дана
обставина підтверджується відміткою
декларанта інформаційних листах
відповідача (т.1, а.с.129,217).

В якості додаткових документів
митному органу було також надано:
виписки з бухгалтерської документації
(т.1, а.с.39,40), копію листа ДП
"Укрпромзовнішекспертиза" №5850 від
20.12.2013 (т. 1, а.с.41,42), копії сертифікатів
продуктів (т.1, а.с.82-90,145-150,), копії листа
приватного підприємства "Престиж -
Еспрем" №1243 від 25.12.2013 р (т.1, а.с.56), копію
листа OERLEMANS FOODS SIEMIATYCZE SP. Z.o.o» від 19.12.2013
(т.1,а.с.43-44), копію прайс - листа OERLEMANS FOODS
SIEMIATYCZE SP. Z.o.o» від 15.11.2013 (т.1, а.с.45,46),
копію комерційної пропозиції від 28.11.2013
та копію листа Приватного підприємства
"Бісквіто - мілк" №246 від 24.12.2013 (т.1,
а.с.57).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
обов"язкової вимоги щодо отримання від
суб"єкта зовнішньоекономічної
діяльності - виробника товару
документації як то виписок з
бухгалтерської документації,
прайс-листів, чинним законодавством, що
регулює порядок виконання
зовнішньоекономічних операцій, не
передбачено.

Встановлено також, що висновки
контролюючого органу щодо
розбіжностей зазначених в Контракті
№2012-12 від 20.12.2012 де зазначено, що ціна
на товар включає в себе вартість
"завантаження" та Договорів на надання
транспортних послуг № 264 від 25.11.2010, № 12
від 01.10.2013 де зазначено, що
"завантаження та розвантаження" товару
в пунктах призначення забезпечується
перевізником», не ґрунтуються на
фактичних обставинах справи.

Так, між Приватним підприємством
"Престиж Експресс" (Перевізник) та
Публічним акціонерним товариством
"Житомирський маслозавод" (Замовник)
укладено договір №264 від 25.11.2010 (т.1,
а.с.51,52).

Відповідно до п. 3.3. зазначеного
Договору, Замовник забезпечує
завантаження та розвантаження товару в
місцях призначення. Крім того, факт
здійснення зазначених операцій
Замовником, підтверджується копією
листа Приватного підприємства
«ПРЕСТИЖ-ЕКСПРЕС» № 1243 від 25.12.2013 щодо
не здійснення завантаження та
розвантаження товару Перевізником,
який надавався контролюючому органу.

Також, між Приватним підприємством
"Бісквіто - Мілк" (Перевізник) та
Публічним акціонерним товариством
"Житомирський маслозавод" (Замовник)
укладено договір №12 від 01.10.2013 (т.1,
а.с.53-55).

Відповідно до п. 3.3. даного Договору,
Замовник забезпечує завантаження та
розвантаження товару в місцях
призначення. Дана обставина в тому
числі підтверджується листом
Приватного підприємства "Бісквіто -
Мілк" №246 від 24.12.2013, який надавався
контролюючому органу (т.1, а.с.57).

Крім того, судом встановлено порушення
відповідачем строків надання позивачу
обґрунтованої відмови в строк
передбачений п. 9. ст. 55 Митного кодексу
України з дати отримання заяви та
додаткових документів і пояснень, що в
силу п. 10. ст. 55 Митного кодексу України
є підстави вважати що декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість товарів визначено правильно.

Зазначені вище обставини дають
підстави вважати, що позивачем як на
момент здійснення митного оформлення,
так і протягом дії гарантійних
зобов'язань були надані всі необхідні
документи які містять всі відомості,
що підтверджують числові значення
митної вартості товарів ввезених
позивачем, тобто виконані ним в повному
обсязі вимоги Митного кодексу України,
та він має всі законні підстави на
застосування митної вартості товару за
1-м методом, тобто за ціною угоди.

Відповідачем в силу вимог ч.2 ст.71 КАС
України не доведено правомірність
прийнятого рішення.

Зі змісту оскаржуваних рішень не
вбачається який саме товар покладався
за основу порівняння, чи має він
ідентичну марку, артикул, країну
походження, умови поставки, або істотно
відрізняється за своїми
характеристиками та якістю та
використовується в іншій ціновій
категорії. А відтак, посилання на
порівняльні митні декларації є
безпідставним та не ґрунтується на
нормах чинного законодавства України.

У рішеннях про коригування митної
вартості відсутні відомості щодо того,
які обґрунтовані підстави встановив
митний орган з приводу того, що
документи, подані для митного
оформлення, містять розбіжності,
обґрунтування числового значення
митної вартості товарів, скоригованої
митним органом, та фактів, які вплинули
на таке коригування; наявної в митного
органу інформації (у тому числі щодо
числових значень складових митної
вартості, митної вартості ідентичних
або подібних (аналогічних) товарів,
інших умов, що могли вплинути на ціну
товарів), яка призвела до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості та до прийняття
рішення про коригування митної
вартості, заявленої декларантом.

В оскаржуваних рішеннях не зазначено
послідовність застосування методів
визначення митної вартості та причин,
через які не був застосований кожний з
методів, передбачений ст. 57 Митного
кодексу України, що передує резервному
методу, обраному митним органом.

Також встановлено, що ВМД №101060000/2013/20101
від 23.11.2013, №10106000/2013/020402 від 28.11.2013,
№101060000/2013/020317 від 27.11.2013, на які
посилався контролюючий орган в
рішеннях про коригування митної
вартості, оскаржені позивачем в
судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
митний орган неправомірно відмовив
позивачу у визнанні задекларованої ним
митної вартості товару за основним
методом, визначив митну вартість за
резервним методом та прийняв рішення
про коригування митної вартості
товару.

Що стосується відмови у задоволенні
позову підприємства про зобов"язання
відповідача підготувати та направити в
установленому законом порядку до
Головного управління Державної
казначейської служби України висновок
про повернення Публічному
акціонерному товариству "Житомирський
маслозавод" надмірно сплаченого мита
і податку на додану вартість, то в цій
частині судове рішення не оскаржується
та відповідно судовою колегією не
переглядається.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення про скасування рішення
Житомирської митниці Міндоходів про
коригування митної вартості товарів:
від 22.11.2013 №101060000/2013/300784/2, від 22.11.2013
№101060000/2013/300788/2, від 27.11.2013
№101060000/2013/300797/2, від 28.11.2013
№101060000/2013/300798/2, від 04.12.2013
№101060000/2013/300813/2, від 04.12.2013
№101060000/2013/300812/2, з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
митниці Міністерства доходів і зборів
України залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "08" квітня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
В.В. Євпак

судді:
М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Повний текст cудового рішення
виготовлено "29" травня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Публічне
акціонерне товариство "Житомирський
маслозавод" вул. Івана
Гонти,4,м.Житомир,10019

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирська митниця Міністерства
доходів і зборів України
вул.Перемоги,25,м.Житомир,10000

- ,