Справа № 270/970/14-а
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Суханова А.В.
Суддя-доповідач - Юрко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року справа №270/970/14-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Юрко І.В., суддів:
Міронової Г.М., Блохіна А.А.,

секретарі судового засідання
Куленко О.Д.,

за участі представника позивача
ОСОБА_2,

представника відповідача
Кукуровської Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Центрально-Міського
районного суду м.Макіївки Донецької
області від 03 квітня 2014 року у справі
№ 270/970/14-а за позовом ОСОБА_4 до
Управління пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м.Макіївки,
третя особа: Відкрите акціонерне
товариство «Макіївський металургійний
комбінат» про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 25.02.2014 року звернувся до суду з
позовом до Управління пенсійного
фонду України в Центрально-Міському
районі м.Макіївки, третя особа:
Відкрите акціонерне товариство
«Макіївський металургійний комбінат»,
в якому просив визнати дії відповідача
неправомірними, зобов'язати включити в
страховий стаж періоди його роботи з
27.01.1979 року по 28.02.1994 року, з 21.08.2004 року
по 15.06.2007 року в ВАТ «Макіївський
металургійний комбінат» помічником
машиніста та машиністом тепловозу
локомотивно-кранової служби
залізничного цеху, зобов'язати
призначити та здійснити виплату
пенсії з урахуванням пільгового стажу
за списком № 2 відповідно до ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Постановою Центрально-Міського
районного суду м.Макіївки Донецької
області від 03 квітня 2014 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився з таким рішенням
суду, подав апеляційну скаргу, в якій
просив скасувати постанову суду
першої інстанції та постановити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Представник позивача в судовому
засіданні апеляційної інстанції
вимоги апеляційної скарги підтримав,
просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував, просив рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Позивач та представник третьої особи
в судове засідання не з'явились, про
час, дату та місце розгляду справи
повідомлені належним чином.
Представник третьї особи надіслав до
суду клопотання, яким просив розгляд
справи провести за відсутності
представника третьої особи.
Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неявка вказаних осіб не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Відповідно до ст.195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд інстанції переглядає судові
рішення суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги. Суд апеляційної
інстанції може вийти за межі доводів
апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Позивач - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м.Макіївки
з 23.05.2007 року та отримує пенсію по
інвалідності ІІ групи загального
захворювання, про що свідчить копія
пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 та
копія розпорядження УПФУ № 172590 від
03.04.2012 року (а.с. 14, 50).

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні адміністративного
позову, зазначив, що у трудовій книжці
ОСОБА_4 відсутні відомості, що
визначають його право на пенсію на
пільгових умовах, однак ним не було
надано уточнюючі довідки підприємства
для підтвердження спеціального
трудового стажу.

Проте, колегія суддів не може
погодитись з таким мотивуванням
відмови в задоволенні позову з
наступних підстав.

З тексту адміністративного позову
вбачається та підтверджується
матеріалами справи, що позивач 26
березня 2012 року звернувся до
пенсійного органу з заявою належного
зразка про перехід з одного виду
пенсії на інший, тобто з пенсії по
інвалідності на пенсію за віком
(а.с.57).

Рішенням № 141 від 03.04.2012 року ОСОБА_4
було відмовлено у переведенні з пенсії
по інвалідності на пенсію за віком на
пільгових умовах у зв'язку з
недоцільністю, оскільки у випадку
переведення, розмір пенсійних виплат
позивачу був би зменшений (а.с. 49).
Вказане рішення позивачем в судовому
порядку до теперішнього часу не
оскаржено.

07 листопада 2013 року позивач звернувся
до відповідача з заявою про надання
інформації в порядку Закону України
«Про звернення громадян» стосовно
надання роз'яснень щодо порядку
призначення йому пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до діючого
законодавства (а.с. 47-48).

Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м.Макіївки
листом від 26.11.2013 року за № 37/К-08-01-03
роз'яснило позивачу про недоцільність
у переведенні його з одного виду пенсії
на інший вид, оскільки розмір пенсії
при цьому зменшується. У відповіді
було зазначено, що згідно наданої
трудової книжки та довідок про
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відстуності трудової книжки або
відповідних записів у ній, страховий
стаж позивача склав 33 роки 07 місяців 04
днів, з них стаж роботи за списком №
2 складає 12 років 11 місяців 05 днів, що
дає позивачу право на призначення
пільгової пенсії після досягнення 55
років (а.с. 8-10).

Вказане підтверджується і
розпорядженням УПФУ № 172590 від 03.04.2012
року, з якого вбачається, що позивачу
був зарахований до пільгового стажу по
списку № 2 період роботи з 27.01.1979
року по 31.12.1991 року та склав 12 років 11
місяців 05 днів (а.с. 50 - зворіт).

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник відповідача
пояснив, що наявного у ОСОБА_4
пільгового стажу за списком № 2, а
саме 12 років 11 місяців 05 днів достатньо
для призначення йому пенсії за віком на
пільгових умовах у відповідності до
п. «б» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

При цьому, як зазначалось вище,
позивач в адміністративному позові
просить визнати неправомірними дії
відповідача по виключенню з періоду
роботи за списком № 2 періодів
з 27.01.1979 року по 28.02.1994 року, з 21.08.2004 року
по 15.06.2007 року, зобов'язати пенсійний
орган включити в страховий стаж
періоди його роботи з 27.01.1979 року по
28.02.1994 року, з 21.08.2004 року по 15.06.2007 року в
ВАТ «Макіївський металургійний
комбінат» помічником машиніста та
машиністом тепловозу
локомотивно-кранової служби
залізничного цеху, зобов'язати
призначити та здійснити виплату
пенсії з урахуванням пільгового стажу
за списком № 2 відповідно до ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

До того ж, в судовому засіданні
апеляційної інстанції представник
позивача суду пояснив, що згідно
адміністративного позову позивач
просить зобов'язати УПФУ зробити
перерахунок пенсії за віком на
пільгових умовах без переходу з
одного виду пенсії на інший, та
взагалі, на думку представника,
відповідач має здійснювати
перерахунок пенсій самостійно та
наявність звернення пенсіонера не є
обов'язковою. Проте представник не
пояснив, якою нормою закону
передбачений такий перерахунок.

Колегія суддів зазначає, що ст.ст. 43,44
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено певний
порядок проведення перерахунку пенсії.
Відповідно до вимог ст. 45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
перерахунок призначеної пенсії
провадиться в такі строки: у разі
виникнення права на підвищення пенсії -
з першого числа місяця в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком
пенсії, якщо відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано ним до
15 числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо заяву з усіма
документами подано ним після 15 числа.
Аналіз зазначених норм закону
свідчить, що обов'язковим для
перерахунку пенсії з будь-яких підстав
є звернення пенсіонера до відповідного
пенсійного органу з таким питанням.

Колегія суддів вважає, що позивачем
обраний невірний спосіб захисту
своїх прав, оскільки він оскаржує
дії відповідача, яких не
відбувалось, тобто пенсійний орган не
приймав рішення про відмову ОСОБА_4
у переході з пенсії по інвалідності
на пенсію за віком у зв'язку з
виключенням з періоду роботи
останнього періодів з 27.01.1979 року по
28.02.1994 року, з 21.08.2004 року по 15.06.2007 року,
а рішення УПФУ № 141 від 03.04.2012 року
про відмову ОСОБА_4 у переведенні з
пенсії по інвалідності на пенсію за
віком на пільгових умовах у зв'язку з
недоцільністю, позивачем не
оскаржується.

Щодо письмової відповіді пенсійного
органу № 37/К-08-01-03 від 26.11.2013 року з
роз'ясненнями щодо відмови в
переведенні ОСОБА_4 з одного виду
пенсії на інший, то матеріалами
справи підтверджено та не
заперечувалось представниками
сторін, що позивач звертався до
відповідача саме з заявою про надання
інформації в межах Закону України
«Про звернення громадян».

Суд першої інстанції вірно зазначив,
що відповідь, надана відповідачем в
межах звернення громадян, яка має
роз'яснювальний характер (як в даному
випадку) не встановлює та не створює
для позивача прав та обов'язків в межах
спірних правовідносин щодо об'єкту
обчислення при перерахунку розміру
пенсії, з чим погоджується колегія
суддів.

Таким чином, невірно обраний
позивачем спосіб судового захисту є
підставою для відмови у задоволенні
позову.

Приймаючи викладене до уваги, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
приймаючи рішення, хоча і вірно
відмовив в задоволенні позову, проте
не з тих підстав, тобто, невірно
застосував норми матеріального права,
що призвело до неправильного
мотивування відмови, у зв'язку з чим
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню з прийняттям
нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О
В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову
Центрально-Міського районного суду
м.Макіївки Донецької області від 03
квітня 2014 року у справі
№ 270/970/14-а задовольнити частково.

Постанову Центрально-Міського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 03 квітня 2014 року у справі
№ 270/970/14-а скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до
Управління пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м.Макіївки,
третя особа: Відкрите акціонерне
товариство «Макіївський металургійний
комбінат» про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками перегляду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня складення
постанови в повному обсязі.

У повному обсязі постанову складено
26 травня 2014 року.

Головуючий суддя
І.В. Юрко

Судді
Г.М. Міронова

А.А.Блохін