Справа № 815/2265/14
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року 13 год. 15 хв. м.
Одеса Справа № 815/2265/14

Одеський окружний адміністративний
суд у складі :головуючого судді
Іванова Е.А. секретар
Чиженко А.О.за участю представника:
позивача Соколова М.С. розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі
суду в м.Одесі адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Намікс» до
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Намікс» (далі - ТОВ
«Намікс») звернулося до суду з позовом
до Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області (далі - ДПІ у Приморському
районі, ДПІ), в якому позивач просив
скасувати податкові повідомлення -
рішення № від 20.11.2013 року, №
від 20.11.2013 року, № від 20.11.2013 року
та № від 13.11.2013 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, ДПІ у
Приморському районі була проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка позивача, за результатами
якої складено акт, в якому встановлено
порушення п. 3, ст.. 8 ЗУ «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», п. 44.3, ст. 44, п. 121.1,
ст. 121, п.п. 20.1.5, 20.1.8, п. 20.1, ст.. 20, п.п. 49.18.1,
п. 49.18 ст. 49, п. 203.1, ст.. 203 ПК України, та на
підставі чого відповідачем було
винесені податкові
повідомлення-рішення від 20.11.2013 року
№ яким позивачу зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 8076102,
від20.11.2013 року № яким до позивача
застосовані штрафні (фінансові)
санкції по податку на додану вартість
на загальну суму 1020 грн., від
№ яким до позивача застосовані
штрафні (фінансові) санкції по податку
на додану вартість у загальному
розмірі 170 грн.. Також ДПІ у
Приморському районі м. Одеси була
проведена камеральна перевірка
позивача з податку на додану вартість
за вересень 2013 року за результатами
якої складений акт перевірки, в якому
встановлені порушення п. 46.1, п. 46.5, ст.. 46,
п.п. 4.6.1, п.п. 4.6.2, п.п. 4.6.3, п.п. 4.6.4, п.п. 4.6.5,
п.п. 4.6.7, п.п. 4.6.8, розділу V Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 25.11.2011 року №1492, що
призвело до заниження податкових
зобов'язань на суму ПДВ 13675630, та на
підставі чого відповідачем було
винесено податкове
повідомлення-рішення від 13.11.2013 року
№000572280 яким позивачу збільшену суму
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість у загальній сумі 17094537,
з яких 13675630 за основним платежем, 3418907,50
за штрафними (фінансовими санкціями).
Проте позивач вважає, що перевірка була
проведена поверхнево, без врахування
всіх документів, оскільки на час
проведення перевірки документи які
підтверджують зазначені суми в
деклараціях були втрачені, про що було
повідомлено ДПІ у Приморському районі,
однак ДПІ у Приморському районі
фактично зробила висновки тільки на
підставі податкової звітності нашого
підприємства та баз даних податкового
органу.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, просив його
задовольнити з підстав, викладених в
позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, повідомлений
належним чином про день, час та місце
проведення судового засідання, проте
надав до суду клопотання про розгляд
справи без його участі.

Вислухавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини справи та
дослідивши наявні у справі докази, суд
доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що ДПІ у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів України в Одеській області
на підставі наказу №1025 від 24.10.2013р. (т.2
а.с.2), направлення №833 (т.2 а.с.3) п.п.78.1.8
п.78.1 ст.78 Податкового Кодексу України в
період з 24.10.2013р. по 06.11.2013р. проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка ТОВ «Намікс» з питань
достовірності нарахування від'ємного
значення ПДВ за серпень 2013 року.

За результатами перевірки 11.11.2013 року
складений акт №2559/15-53-15-514/37549213 (т.1, а.с.
13-24), у висновках якого зазначено про
порушення ст..1,2,3,8,9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999р.,
завищення від'ємного значення суми ПДВ
у серпні 2013р. у розмірі 5955427 грн.,
завищення залишку від'ємного значення
попереднього звітного періоду, що
включається до складу податкового
кредиту поточного звітного періоду у
серпні 2013 року на суму ПДВ 2120675грн., в
порушення п.3 ст.8 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» не прийнято
відповідних заходів щодо організації
збереження первинних документів
бухгалтерського та податкового обліку
протягом встановленого законом
терміну, порушено право посадових осіб
ДПІ в частині проведення платником
інвентаризації основних фондів,
товарно-матеріальних цінностей,
коштів, у т.ч. зняття залишків ТМЦ, та у
частині ненадання під час перевірки
регістрів бухгалтерського обліку,
пов'язаних з обчисленням і сплатою
податків, порушено термін подання
декларації з ПДВ за серпень 2013 року (т.1
а.с.13-24).

За наслідками вказаної перевірки
20.11.2013р. ДПІ у Приморському районі м.
Одеси були прийняті податкові
повідомлення-рішення:

№, яким за порушення п.198.2, 198.3,198.6
ст.198; п.200.4 200.3, 200.2, 200.1 ст.200; ст..201 п.201.12
Податкового кодексу України зменшено
розмір від'ємного значення суми ПДВ за
серпень 2013р. на 2120675 грн. та 5955427грн., що
разом складає 8076102 грн. (т.1 а.с.25);

№, яким за порушення ст..121 п.121.1
абз.2 розд.2 ПК України нарахована
штрафна санкція у сумі 1020 грн.(т.1 а.с.26);

№ , яким за порушення ст..49 п.49.18.1
ПК України застосована штрафна санкція
170 грн.(т.1 а.с.27).

З вказаними податковими
повідомленнями - рішеннями позивач не
погодився та оскаржив їх до ГУ
Міндоходів в Одеській області
надіславши скаргу поштою 12.12.2013 року
(т.1, а.с. 28), яку останнє отримало 16.12.2013р.

27.01.2014р. ГУ Міндоходів в Одеській
області за наслідками розгляду скарги
ТОВ «Намікс» прийняло рішенням
№213/10/15-32-10-02-07, яким залишило без змін
податкові повідомлення-рішення, а
скаргу без задоволення (т.1, а.с. 35-41).

04.02.2014р. ТОВ «Намікс» подало повторну
скаргу до Міністерства доходів та
зборів України (т.1 а.с.42-49) яке рішенням
№3675/6/99-99-10-0115 від 26.02.2014р. залишило без
змін оскаржувані податкові
повідомлення-рішення (т.1, а.с. 49-54).

Також 22.10.2013р. за результатом
камеральної перевірки даних
задекларованих у податковій звітності
з ПДВ ТОВ «Намікс» за вересень 2013р.
складений акт №2229/22-8/37549213 (т.1 а.с.55-60),
яким встановлено порушення п.46.1, п.46.5,
ст..46 ПК України, п.4.6.1 п.п.4.6.3. п.п.4.6.4,
п.п.4.6.5, п.п.4.6.6, п.п.4.6.7, пп.4.6.8 п.4 Порядку
заповнення та подання податкової
звітності з ПДВ затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України №1492 від
25.11.2011р., що призвело до заниження
зобов'язань з ПДВ на суму 13675630грн.

З вказаним актом ТОВ «Намікс» не
погодилось та подало 31.10.2013р. до
відповідача заперечення на нього (т.1,
а.с.61,62).

ДПІ у Приморському районі м. Одеси
розглянуло заперечення та 08.11.2013 року
залишило акт без змін (т.1 а.с.63-65).

За наслідками камеральної перевірки
ДПІ у Приморському районі м. Одеси
прийняло 13.11.2013р. податкове
повідомлення-рішення № яким за
порушення п.46.1, п.46.5. ст..46 ПК України,
п.п.46.1, п.п.4.6.2, п.п.4.6.3, п.п.4.6.4, п.п.4.6.6.
п.п.4.6.7, п.п.4.6.8 Порядку заповнення та
подання податкової звітності з ПДВ
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України №1492 від 25.11.2011р.
збільшило суму грошового зобов'язання
з ПДВ на суму 13675630грн. та наклало штраф
3418907,50 грн. (т.1 а.с.66).

З вказаним податковим
повідомленням-рішенням ТОВ «Намікс» не
погодилось та 26.11.2013р. оскаржило його до
ГУ Міндоходів України в Одеській
області (т.1. а.с.68-69), та Міністерства
доходів та зборів України (т.1 а.с.75-78).

Рішеннями ГУ Міндоходів України в
Одеській області від 27.01.2014р.
№215/10/15-32-10-02-07 (т.1 а.с.71-74), та
Міністерства доходів та зборів України
від 26.02.2014р. №3674/6/99-99-10-01-15 (т.1 а.с.79-81)
скарги залишені без задоволення.

Судом встановлено, що 26.09.2013р. директор
ТОВ «Намікс» Тумбрукакі В.Р. звернувся
до Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ
ГУМВС України з заявою про виявлення
відсутності документів: податкових
накладних, видаткових накладних,
вантажно-митних накладних, ТТН, актів
виконаних робіт, договорів, виписки
банку за період часу з серпня по
вересень 2013р.(т.6, а.с.6), на що йому була
надана відповідь б/н б/д, що дані
відомості не внесені до ЄРДР, так як не
містять ознак кримінального
правопорушення (т.2 а.с.5).

Представник позивача пояснив в
судовому засіданні, що первинні
документи ТОВ «Намікс» були викрадені
у директора.

Також 27.09.2013р. ТОВ «Намікс» подало до
ДПІ у Приморському районі м. Одеси
заяву №27-9/13 у якій повідомляло
останнього про втрату документів
фінансово-господарської діяльності за
серпень-вересень 2013р. (т.1, а.с. 210).

Відповідно до п.44.5. ст..44 Податкового
кодексу України у разі втрати,
пошкодження або дострокового знищення
документів, зазначених в пунктах 44.1 і
44.3 цієї статті, платник податків
зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня
такої події письмово повідомити
контролюючий орган за місцем обліку в
порядку, встановленому цим Кодексом
для подання податкової звітності, та
контролюючий орган, яким було
здійснено митне оформлення
відповідної митної декларації.

Таким чином позивач виконав вимогу
вказаної статті ПК України та подав
протягом встановленого строку, а саме
27.09.2013р. заяву до ДПІ про втрату
документів.

Згідно ч.3 п.44.5 ст.44 ПК України платник
податків зобов'язаний відновити
втрачені документи протягом 90
календарних днів з дня, що настає за
днем надходження повідомлення до
контролюючого органу. У разі
неможливості проведення перевірки
платника податків у випадках,
передбачених цим підпунктом, терміни
проведення таких перевірок
переносяться до дати відновлення та
надання документів до перевірки в
межах визначених цим підпунктом
строків.

Враховуючи припис вказаної статті ПК
України, строк до якого ТОВ «Намікс»
повинно було поновити втрачені
документи спливав - 26 грудня 2013р.

Як вбачається з запита спрямованого
ТОВ «Намікс» 01.10.2013р. до Південної
митниці вих.№30/9-13 позивач вживав певні
заходи для відновлення вантажних
митних декларацій за серпень 2013 року
(т.1, а.с. 211).

Відповідно до п.121.1 ст..121 ПК України до
платників податків, які не забезпечили
зберігання первинних документів,
облікових та інших регістрів,
бухгалтерської та статистичної
звітності, інших документів з питань
обчислення і сплати податків та зборів
протягом установлених статтею 44 цього
Кодексу строків їх зберігання та/або
ненадання платником податків
контролюючим органам оригіналів
документів чи їх копій при здійсненні
податкового контролю у випадках,
передбачених цим Кодексом, - тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 510
гривень.

Ті самі дії, вчинені платником
податків, до якого протягом року було
застосовано штраф за таке саме
порушення, - тягнуть за собою
накладення штрафу в розмірі 1020 гривень,

Таким чином до спливу 90 днів тобто 26
грудня 2013р. відповідач не мав підстав
для прийняття податкового
повідомлення - рішення №, яким за
порушення ст..121 п.121.1 абз.2 розд.2 ПК
України нарахована штрафна санкція у
сумі 1020 грн.(т.1 а.с.26), в зв'язку з чим
вказане рішення є протиправним та
підлягає скасуванню.

Судом встановлено, що між позивачем та
відповідачем 13.11.2012р. був укладений
договір №131120121 від 13.11.2012р. про визнання
електронних документів (т.5 а.с.160-162),
предметом якого було визнання поданих
документів (податкової звітності,
реєстрів отриманих та виданих
податкових накладних з ПДВ та інших
звітних податкових документів) та у
Розділі 6 п. 3 вказаного договору
зазначено, що він діє до закінчення
строку чинності посилених
сертифікатів відкритих ключів.

У пункті 4 Договору зазначено, що орган
ДПС має право розірвати Договір в
односторонньому порядку у випадку
ненадання Платником податків нового
посиленого сертифікату відкритого
ключа замість скасованих або у разі
зміни Платником місця реєстраціє.

Відповідачем не надано суду доказів
підтвердження зміни позивачем місця
знаходження, яке було на час укладання
договору: м. Одеса, вул. Сонячна, б. 5 та
залишається на цей час незмінним.

19 вересня 2013р. позивачем була подана
Декларація з ПДВ за серпень 2013р. в
електронному вигляді та як вбачається
з квитанції №1 (т.5, а.с. 166) вона не була
прийнята та у Рядку «Виявлені помилки»
зазначено «Для платника податків
заборонено прийом звітності по
електронній пошті. Можливо відсутній
договір з ДПСУ».

Представники відповідача не надали
пояснень причин не прийняття
Декларації, та як пояснив представник
позивача: «сертифікати відкритого
ключа після укладання Договору №131120121
від 13.11.2012р. не змінювались».

Враховуючи, те що позивач подав у
встановлений Податковим кодексом
України строк декларацію з ПДВ за
серпень 2013р. та вона безпідставно не
була прийнята, то суд вважає, що
відповідачем неправомірно прийнято
податкове повідомлення-рішення №
, яким за порушення ст..49 п.49.18.1 ПК
України застосована штрафна санкція 170
грн.(т.1 а.с.27).

В зв'язку з неприйняттям ДПІ у
Приморському районі м. Одеси звітності
в електронному вигляді, позивач
спрямував поштою 19.09.2013р. у паперовій
формі Декларації з ПДВ за серпень 2013р.
разом з дискетою (т.5 а.с.174-185), яка була
отримана відповідачем 20.09.2013р., що не
заперечувалось представниками
відповідача та підтверджується копією
повідомлення про отримання
рекомендованого листа (т.5, а.с.187).

Та вказана декларація також не була
прийнята відповідачем з підстав «Не
встановлення місцезнаходження
підтверджує невідповідність
обов'язкових реквізитів в податковій
декларації, яка втрачає статус
податкової звітності" про що 23.09.2013р.
був складений лист №9329/10/1553-18-4-10 (т.6, а.с.
29) та як встановлено судом
рекомендований лист поштою ТОВ
«Намікс» вручений не був (т.5, а.с.226),
тобто останній не був повідомлений
належним чином про не прийняття його
декларації за серпень 2013р.

Представники відповідача не надали
суду доказів того, що адреса зазначена
позивачем у Декларації з ПДВ - м. Одеса,
вул.. Сонячна, б. 5 не відповідає його
місцезнаходженню та що про це був
внесений запис до ЄДРПОУ, а тому суд
вважає, що відповідачем безпідставно
не було прийнято декларацію за серпень
2013р.

Після не прийняття ДПІ у Приморському
районі електронної звітності у вересні
2013 року позивач обрав найпростіший для
нього шлях для поновлення подання
звітності у електронному вигляді та
уклав з третього разу 02.10.2013р. договір з
ДПІ у Приморському районі м. Одеси
№021020132 про визнання електронних
документів (т.5, а.с. 200-202).

Та 22 жовтня 2013р. позивач подав до ДПІ у
Приморському районі м. Одеси
Декларацію з ПДВ за серпень 2013р. в
електронному вигляді, яка була
прийнята, що визнається представником
відповідача, та у рядку 21.1 «значення
рядка 20.2 декларації попереднього
звітного періоду» зазначило суму 5955427
грн., а у рядку 21.2 «значення рядка 24
декларації попереднього звітного
періоду» зазначило суму 2161476 грн. (т.5
а.с.204-206), а у рядку 20.2. «Зарахування
від'ємного значення різниці поточного
звітного періоду до складу податкового
кредиту наступного звітного періоду»
зазначило суму 5955427 грн.

В той же день 22.10.2013р. працівник ДПІ у
Приморському районі м. Одеси під час
проведення камеральної перевірки
декларації з ПДВ за вересень 2013р.
подану ТОВ «Намікс» в електронному
вигляді та прийняту 16.10.2013р. (т.5, а.с.
141-143) в акті перевірки №2229/22-8/37549213
дійшла висновку про заниження
позивачем податкових зобов'язань на
суму ПДВ 13675630 грн. (т.1, а.с. 55-60).

Вказана сума недоплати була нарахована
в з'язку з тим, що перевіряюча вважала
Декларацію з ПДВ за серпень 2013р. подану
у паперовому вигляді до ДПІ 20.09.2013р.
неприйнятою, про що нібито було
сповіщено ТОВ «Намікс» (т.1, а.с.58), та з
урахуванням того, що у Декларації з ПДВ
за вересень 2013 року (т.5 а.с.141-142) у рядку
21.1. «значення рядка 20.2 декларації
попереднього звітного періоду»
вказана сума 5955427грн., а у рядку 21.2
«значення рядка 24 декларації
попереднього звітного періоду»
вказана сума 7 721 153грн., що разом складає
суму 13676580 (вказана у рядку 21 «залишок
від'ємного значення попереднього
періоду що включається до складу
податкового кредиту поточного
звітного періоду), в той час як в
попередньому періоді - за серпень 2013р.
податкова декларація не подавалась, та
суд вважає це помилкою.

Представники відповідача не надали
суду доказів того, що на час складання
акту перевірки №2229/22-8/37549213 від 22.10.2013р.
Декларація з ПДВ за серпень 2013р. подана
ТОВ «Намікс» 22.10.2013р. в електронному
вигляді ще не була прийнятою, а тому не
могла враховуватися перевіряючим під
час складення акту.

Таким чином перевіряючим безпідставно
не були враховані дані електронної
Декларації за серпень 2013 року, що
призвело до прийняття 13.11.2013р.
податкового повідомлення-рішення
№, яке суд вважає протиправним.

Щодо податкового повідомлення-рішення
№, яким за порушення п.198.2, 198.3,198.6
ст.198; п.200.4 200.3, 200.2, 200.1 ст.200; ст..201 п.201.12
Податкового кодексу України ТОВ
«Намікс» зменшено розмір від'ємного
значення суми ПДВ за серпень 2013р. на
2120675 грн. та 5955427 грн., що разом складає
8076102грн. (т.1 а.с.25).

Суд вважає, що воно також підлягає
скасуванню, так як сума 2120675грн., яку ДПІ
у Приморському районі м. Одеси зняло з
від'ємного значення ПДВ за серпень 2013
року була знята з кредиту податковим
повідомленням рішенням № від
15.08.2013 року, проте так як вказане
податкове повідомлення - рішення було
оскаржено до суду ТОВ «Намікс» та є
неузгодженим податковим зобов'язанням
визначеним податковим органом, то суд
вважає, що до узгодження цієї суми
позивач мав право включати вказану
суми до податкового кредиту, до
набрання законної сили постанови
Одеського окружного адміністративного
суду від 27.01.2014 року по справі №815/6133/13-а
за позовом ТОВ "Намікс" до ДПІ у
Приморському районі м. Одеси про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 15 серпня 2013
року № , якою позов ТОВ «Намікс»
задоволений повністю, а податкове
повідомлення - рішення скасоване.

16.10.2013 року ТОВ «Намікс» подало
декларацію за вересень 2013р. у рядку 21.1
«значення рядка 20.2 декларації
попереднього звітного періоду»
зазначило суму 5955427грн., а у рядку 21.2
«значення рядка 24 декларації
попереднього звітного періоду»
зазначило суму 7721153 грн. (т. 5, а.с 141-142).

Судом встановлено, що ТОВ «Намікс»
подало 22 жовтня 2013 року в електронному
вигляді декларацію з ПДВ за серпень 2013
року у рядку 19 «від'ємне значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного періоду"
зазначило суму 5955427грн. (т.1, а.с.218-219). Як
пояснив представник позивача причиною
виникнення від'ємного значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту є залишки
імпортованого товару.

Згідно п.п.78.1.8. п.78.1 ст.78 ПК України, якщо
платником подано декларацію, в якій
заявлено до відшкодування з бюджету
податок на додану вартість, та/або з
від'ємним значенням з податку на додану
вартість, яке становить більше 100 тис.
гривень, то здійснюється документальна
позапланова перевірка. Документальна
позапланова перевірка з підстав,
визначених у цьому підпункті,
проводиться виключно щодо законності
декларування заявленого до
відшкодування з бюджету податку на
додану вартість та/або з від'ємного
значення з податку на додану вартість,
яке становить більше 100 тис. гривень.

Через те, що ТОВ «Намікс» задекларувало
в жовтні 2013 року від'ємне значення з
податку на додану вартість за серпень
5955427грн. була проведена документальна
позапланова перевірка.

24.10.2013р. на адресу ТОВ «Намікс» була
спрямована вимога №13408/10/1505 у якій
перевіряючий головний державний
ревізор-інспектор Пилипенко М.С. з
посиланням на п.п.20.1.5 п.20.1 ст.20 ПК
України просив призначити
інвентаризацію основних засобів,
товарно-матеріальних цінностей,
ознайомити з наказом про призначення
інвентаризації, результати
інвентаризації надати до перевірки, а
також документи на право власності або
оренди основних фондів, складських
приміщень, офісу, оборотно-сальдові
відомості по матеріальним рахункам (10 з
розшифровкою по номенклатурі
20,26,28,01,02..) на дату складення
результатів інвентаризації, товарно -
транспортні накладні за період серпень
2013р. включно, бухгалтерську довідку про
стан позабалансового рахунку на дату
перевірки, наказ про облікову політику
підприємства(т.1 а.с.214).

31.10.2013р. ТОВ «Намікс» надало ДПІ у
Приморському районі відповідь на запит
у якому повідомило про втрату
документів та неможливість їх надати
(т. 1, а.с. 215).

Та 04.11.2013р. ТОВ «Намікс» надало до ДПІ у
Приморському районі з супровідним
листом копії ВМД (згідно реєстру) та
копію договору №11 від 03.01.2013р. з
автобазою ОДО «Чорноморгидрострой»
(т.1, а.с.216).

Таким чином позивач до закінчення
перевірки надав перевіряючим копій ВМД
та договору оренди від 03.01.2013р..

Відповідно до ч.2 п.46.1 ст.46 ПК України
митні декларації прирівнюються до
податкових декларацій для цілей
нарахування та/або сплати податкових
зобов'язань. Додатки до податкової
декларації є її невід'ємною частиною.

Згідно п.198.2. ст..198 ПК України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну
територію України товарів датою
виникнення права на віднесення сум
податку до податкового кредиту є дата
сплати податку за податковими
зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8
статті 187 цього Кодексу.

ТОВ «Намікс» у рядку 12.1 «ПДВ сплачений
митним органам» Декларації з ПДВ за
серпень 2013р. зазначило суму - 5955277грн.

Згідно п.201.12 ст.201 ПК України у разі
ввезення товарів на митну територію
України документом, що посвідчує право
на віднесення сум податку до
податкового кредиту, вважається митна
декларація, оформлена відповідно до
вимог законодавства, яка підтверджує
сплату податку.

Згідно п.188.1. ст..188 ПК України база
оподаткування операцій з постачання
товарів/послуг визначається виходячи з
їх договірної вартості (у разі
здійснення контрольованих операцій -
не нижче звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу) з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, що справляється з
вартості послуг стільникового
рухомого зв'язку, податку на додану
вартість та акцизного податку на спирт
етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів (крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів).

Згідно п.198.6. ПК України не відносяться
до податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку контролюючим органом
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

Згідно п.200.1.-200.4 ст..200 ПК України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Згідно п.206.1. ст..206 ПК України під час
ввезення товарів на митну територію
України суми податку підлягають сплаті
до державного бюджету платниками
податку до/або на день подання митної
декларації безпосередньо на єдиний
казначейський рахунок, крім операцій,
за якими надається звільнення (умовне
звільнення) від оподаткування.

В матеріалах справи наявні копії
платіжних доручень на оплату ПДВ в
серпні 2013р. проведені обслуговуючим
банком (т.6, а.с. 36-85).

При цьому суд враховує, що відповідачем
було прийняте оскаржуване рішення
№ щодо суми 5955427 грн. до спливу 90
днів наданий ПК України для
відновлення первинних документів, а
тому воно було прийнято передчасно та
на порушення вимог ПК України, а тому не
може вважатися обґрунтованим та
підлягає скасуванню.

Щодо суми 2120675 грн., то судом
встановлено, що на порушення п.п.4.6.7.
Наказу Міністерства фінансів України
від 25.11.2011р. №1492 «Про затвердження форм
та Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість» діючого на час
подання декларації ТОВ «Намікс» в
рядку 21.3 який передбачений для
відображення збільшення або зменшення
залишку від'ємного значення, який (для
декларації 0110 - після бюджетного
відшкодування) включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (рядок 24) за
результатами камеральної чи
документальної перевірки, проведеної
органом державної податкової служби не
відображено зменшення залишку
від'ємного значення за результатами
документальної перевірки проведеної
органом податкової служби у розмірі
2120675 грн. (податкове
повідомлення-рішення № від
15.08.2013р. згідно акту перевірки
№815/15-5/37549213 від 06.08.2013р) (т.1 а.с.23).

Вказане податкове повідомлення
рішення було оскаржене ТОВ «Намікс» до
суду, а тому є неузгодженим, тому ТОВ
«Намікс» мало право на віднесення
даної суми до податкового кредиту.

Таким чином податкові повідомлення -
рішення № від 20.11.2013 року, №
від 20.11.2013 року, № від 20.11.2013 року
та № від 13.11.2013 року винесені
неправомірно та підлягають скасуванню.

Вказаний висновок не перешкоджає
відповідачу перевірити період за який
складений акт від 11.11.2013
№2559/15-53-15-514/37549213 та прийняти відповідне
рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
з використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи встановлені судом
обставини та норми чинного
законодавства, суд доходить висновку,
що позовні вимоги ТОВ "Намікс"
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Керуючись, ст. ст. 2, 71, 158, 160, 163 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ: Позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Намікс» до
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області задовольнити.

Визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області від
20.11.2013р. №, №, №, від
13.11.2013р. №.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Намікс»
( місцезнаходження:
м.Одеса вул..Сонячна 5) витрати на сплату
судового збору у розмірі 487,20 грн.

Постанова набирає законної
сили відповідно до ст..254КАС України.

Апеляційна скарга на
постанову суду може бути подана
протягом десяти днів після отримання
копії постанови. Апеляційна скарга
подається до Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Повний текст постанови
виготовлений 27 травня 2014 року.

Суддя
Е.А.Іванов

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Намікс» до
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області задовольнити.

Визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області від
20.11.2013р. №, №, №, від
13.11.2013р. №.

27 травня 2014 року.