Справа № 254/10482/13-а
Суддя: Ткаченко Т.С.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2014 р.
Справа № 254/10482/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Ткаченко Т.С., розглянувши в порядку
письмового провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління державної казначейської
служби України у Будьоннівському та
Пролетарському районах м. Донецька,
Відділу державної виконавчої служби
Будьоннівського районного управління
юстиції у м. Донецьку про визнання дій
незаконними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Будьоннівського
районного суду міста Донецька із
позовом до Управління державної
казначейської служби України у
Будьоннівському та Пролетарському
районах міста Донецька (далі -
відповідач 1), Відділу державної
виконавчої служби Будьоннівського
районного управління юстиції у місті
Донецьку (далі - відповідач 2), в якому
просив:

Визнати дій ВДВС Будьоннівського РУЮ у
м. Донецьку та УДКС у Будьоннівському
та Пролетарському районах м. Донецька
щодо виконання згідно виконавчого
листа від 03.09.2013 року за № 6а/254/331/2013
незаконними;

Зобов'язати УДКС у Будьоннівському та
Пролетарському районах м. Донецька
виконати ухвалу Будьоннівського
районного суду м. Донецька від 03.09.2013
року № 6а/254/331/2013.

Ухвалою Будьоннівського районного
суду міста Донецька від 12.03.2014 року
адміністративну справу № 254/10482/13-а за
позовом ОСОБА_1 до Управління державної
казначейської служби України у
Будьоннівському та Пролетарському
районах міста Донецька, Відділу
державної виконавчої служби
Будьоннівського районного управління
юстиції у місті Донецьку про визнання
дій неправомірними та про зобов'язання
вчинити певні дії передано за
підсудністю на розгляд Донецькому
окружному адміністративному суду.

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 02.04.2014 року
прийнято справу № 254/10482/13-а до свого
провадження та призначено до розгляду
у судовому засіданні.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1
зазначив, що 07.04.2011 року Будьоннівським
районним судом м. Донецька прийнято
постанову, якою частково задоволено
його позовні вимоги, зокрема,
зобов'язано Управління праці і
соціального захисту населення
Будьоннівської районної у м. Донецьку
ради перерахувати та виплатити за
рахунок коштів Державного бюджету
ОСОБА_1 щорічну допомогу на
оздоровлення за 2010 рік в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат,
встановлених на момент виплати.
Ухвалою Будьоннівського районного
суду м. Донецька від 03.09.2013 року змінено
спосіб виконання вказаної постанови на
стягнення з Управління праці та
соціального захисту населення
Будьоннівської районної у м. Донецьку
ради на користь ОСОБА_1 недоплаченої
щорічної допомоги на оздоровлення за
2010 рік у розмірі 4490 (чотири тисячі
чотириста дев'яносто) гривень. 09.09.2013
року позивач отримав виконавчий лист, у
якому було зазначено, що рішення
набрало чинності 09.09.2013 року. Вказаний
виконавчий документ було пред'явлено
для виконання до УДКСУ у
Будьоннівському та Пролетарському
районах м. Донецька, проте, листом
позивачу було повернуто виконавчий
лист без виконання із посиланням на
Закон України «Про внесення змін до
деяких законів України щодо виконання
судових рішень» та відсутністю у
відповідача повноважень для прийняття
виконавчого листа до виконання. У
зв'язку з чим виконавчий документ було
пред'явлено для виконання до Відділу
державної виконавчої служби
Будьоннівського районного управління
юстиції у м. Донецьку, проте, постановою
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Будьоннівського РУЮ у м. Донецьку від
06.11.2013 року відмовлено в прийнятті до
провадження виконавчого документа та у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 254/7150, виданого 09.09.2013 року, про
стягнення з УПСЗН Будьоннівської
районної у м. Донецьку ради на користь
ОСОБА_1 недоплаченої щорічної допомоги
на оздоровлення за 2010 рік у розмірі 4490,00
гривень також із посиланням на Закон
України «Про внесення змін до деяких
законів України щодо виконання судових
рішень». На думку позивача, вказані дії
відповідачів є протиправними та
такими, що позбавляють позивача
законного права на отримання
одноразової допомоги на оздоровлення,
а тому просить суд позовні вимоги
задовольнити.

В матеріалах справи містяться
заперечення Управління державної
казначейської служби України у
Будьоннівському та Пролетарському
районах м. Донецька на
адміністративний позов, в якому
відповідач просить відмовити у
задоволенні позовних вимог,
зазначивши, що Відділом державної
виконавчої служби Будьоннівського
районного управління юстиції у м.
Донецьку не враховано той факт, що
виконавчий лист, який був пред'явлений
до виконання, видано на виконання
постанови від 07.04.2011 року, яка в свою
чергу була прийнята судом до набрання
чинності Законом України "Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень"
та до внесення відповідних змін до його
прикінцевих та перехідних положень.
Вказані обставини, на думку
відповідача 1, вказують на те, що
виконання вказаних документів має
здійснювати саме відповідач 2.

Відділом державної виконавчої служби
Будьоннівського районного управління
юстиції у м. Донецьку позовні вимоги не
визнані, в обґрунтування чого було
надано лист Про проблемні питання
застосування Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень", відповідно до якого,
згідно з пунктом 3 Розділу II
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень»,
виконавчі документи за рішеннями суду
про стягнення коштів або рішення суду,
що набрали законної сили, боржниками за
якими є визначені частиною першою
статті 2 цього Закону суб'єкти, які
видані або ухвалені до набрання
чинності цим Законом, подаються до
органу державної виконавчої служби
протягом шести місяців з дня набрання
чинності цим пунктом. Якщо рішення суду
про стягнення коштів або виконавчі
документи за цими рішеннями,
боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, не було подано в строк,
встановлений цим пунктом, це не є
підставою для відмови у виконанні
даного судового рішення. Таким чином,
на думку відповідача, станом на
теперішній час, у органів державної
виконавчої служби відсутні правові
підстави для відкриття та подальшого
вжиття дій з примусового виконання
виконавчого листа, наданого позивачем.

З'ясовуючи чи мали місце обставини,
якими обґрунтовуються позовні вимоги
та заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються, а також чи є інші
фактичні дані, які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, суд встановив наступне.

Постановою Будьоннівського районного
суду м. Донецька від 07 квітня 2011 року по
справі № 2а-1643/11 задоволено частково
позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
праці і соціального захисту населення
Будьоннівської районної у м. Донецьку
ради про визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії,
стягнення матеріальної шкоди. Визнано
дії Управління праці і соціального
захисту населення Будьоннівської
районної у м. Донецьку ради щодо
відмови в перерахуванні та виплаті
ОСОБА_1 недоотриманої допомоги на
оздоровлення за 2010 рік в розмірі,
передбаченому статтею 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
незаконними. Зобов'язано Управління
праці і соціального захисту населення
Будьоннівської районної у м. Донецьку
ради перерахувати та виплатити за
рахунок коштів Державного бюджету
ОСОБА_1 щорічну допомогу на
оздоровлення за 2010 рік в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат,
встановлених на момент виплати. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Вказана постанова набрала законної
сили у 2011 році.

Ухвалою Будьоннівського районного
суду м. Донецька від 03 вересня 2013 року
змінено спосіб виконання вказаної
постанови на стягнення з Управління
праці та соціального захисту населення
Будьоннівської районної у м. Донецьку
ради на користь ОСОБА_1 недоплаченої
щорічної допомоги на оздоровлення за
2010 рік у розмірі 4490 (чотири тисячі
чотириста дев'яносто) гривень.

Крім цього, 09.09.2013 року судом було
видано виконавчий лист, в якому
зазначена резолютивна частина ухвали
Будьоннівського районного суду м.
Донецька від 03.09.2013 року щодо зміни
способу виконання постанови суду від
07.04.2011 року. Як вказано у виконавчому
листі, рішення набрало чинності 09.09.2013
року.

Постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Будьоннівського РУЮ у м. Донецьку від
06.11.2013 року відмовлено в прийнятті до
провадження виконавчого документа та у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 254/7150, виданого 09.09.2013 року, про
стягнення з УПСЗН Будьоннівської
районної у м. Донецьку ради на користь
ОСОБА_1 недоплаченої щорічної допомоги
на оздоровлення за 2010 рік у розмірі 4490,00
гривень.

Зазначену постанову мотивовано тим, що
з 01.01.2013 року набрав чинності Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», статтею 3
якого передбачено, що виконання рішень
суду про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду. Відповідно до ст. 3 Закону
України «Про виконавче провадження» у
випадках, передбачених законом,
рішення судів та інших органів щодо
стягнення коштів виконуються органами
доходів і зборів, банками та іншими
фінансовими установами. Постановою КМУ
№ 845 від 03.08.2011 року визначений порядок
виконання рішень про стягнення коштів
з боржників, які виконуються на
підставі виконавчих документів
виключно органами Казначейства у
порядку черговості надходження таких
документів (про стягнення коштів
боржників - у межах відповідних
бюджетних призначень, наданих
бюджетних асигнувань (залишків коштів
на рахунках підприємств, установ,
організацій).

Вищевказаний виконавчий лист було
пред'явлено до виконання Управлінню
державної казначейської служби
України у Будьоннівському та
Пролетарському районах м. Донецька.

Листом № 03-69/3660 від 09.12.2013 року
відповідач 1 повернув позивачу
документи без виконання та
запропонував звернутись до
відповідача 2 у зв'язку тим, що
відповідно до п. 3 прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» надані позивачем
документи підлягають виконанню
відповідачем 2.

Вирішуючи справу по суті, до спірних
правовідносин суд застосовує
нижченаведені правові норми.

З 1 січня 2013 року набрав чинності Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» від 05.06.2012 р.
№ 4901-VI.

Статтею 1 цього Закону визначено, що цей
Закон встановлює гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
«Про виконавче провадження», та
особливості їх виконання.

Частиною 1 статті 3 Закону передбачено,
що виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законів України щодо виконання
судових рішень» № 583-VIІ від 19.09.2013 року
внесені зміні до Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» від 05.06.2012 р. № 4901-VI.

Зокрема, розділ II викладено в такій
редакції: «Розділ II Прикінцеві та
Перехідні положення» та після пункту 2
доповнено новим пунктом наступного
змісту: «3. Виконавчі документи за
рішеннями суду про стягнення коштів
або рішення суду, що набрали законної
сили, боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, які видані або ухвалені до
набрання чинності цим Законом,
подаються до органу державної
виконавчої служби протягом шести
місяців з дня набрання чинності цим
пунктом. Якщо рішення суду про
стягнення коштів або виконавчі
документи за цими рішеннями,
боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, не було подано в строк,
встановлений цим пунктом, це не є
підставою для відмови у виконанні
даного судового рішення.

Заборгованість погашається в такій
черговості: у першу чергу погашається
заборгованість за рішеннями суду щодо
пенсійних та соціальних виплат, про
стягнення аліментів, відшкодування
збитків та шкоди, завданих внаслідок
злочину або адміністративного
правопорушення, каліцтва або іншого
ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з
втратою годувальника; у другу чергу
погашається заборгованість за
рішеннями суду, пов'язаними з трудовими
правовідносинами; у третю чергу
погашається заборгованість за всіма
іншими рішеннями суду.

Бюджетні асигнування на погашення
заборгованості визначаються законом
про Державний бюджет України на
відповідний рік».

Вказані зміни в Законі України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» набрали чинності з
16.10.2013 року.

З аналізу вищенаведеної правової норми
слідує, що до органу державної
виконавчої служби протягом шести
місяців з 16.10.2013 року подаються
виконавчі документи за рішеннями суду
про стягнення коштів, що набрали
законної сили, які видані або ухвалені
до 01.01.2013 року.

У даному випадку фактично справу по
суті було вирішено постановою
Будьоннівського районного суду м.
Донецька від 07 квітня 2011 року.

Так, згідно ч. 1 ст. 158 КАС України судове
рішення, яким суд вирішує спір по суті,
викладається у формі постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України у
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову,
зокрема, про зобов'язання відповідача
вчинити певні дії або про стягнення з
відповідача коштів.

Відповідно до ст. 263 КАС України зміна
способу і порядку виконання судового
рішення є процесуальним питанням,
пов'язаним з виконанням судових рішень
в адміністративних справах.

Отже, виконанню підлягає саме
постанова суду від 07.04.2011 року в
редакції ухвали від 03 вересня 2013 року, а
не сама ухвала про зміну способу та
порядку виконання постанови. Вказане
також підтверджується і змістом
виданого виконавчого листа.

Як вбачається з матеріалів справи,
постанова Будьоннівського районного
суду м. Донецька від 07.04.2011 року набрала
законної сили у 2011 році, тобто до
набрання чинності Законом України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень».

Відтак, прийняття до виконання
виконавчого листа по справі № 254/7150/13-а,
виданого 09.09.2013 року Будьоннівським
районним судом м. Донецька, належить
саме до повноважень Відділу державної
виконавчої служби Будьоннівського
районного управління юстиції у м.
Донецьку.

Встановлені вище обставини свідчать
про відсутність у діях Управління
державної казначейської служби
України у Будьоннівському та
Пролетарському районах м. Донецька
ознак протиправності.

При цьому, слід зазначити, що вчинення
дій суб'єктом владних повноважень є
способом реалізації наданої суб'єкту
владних повноважень компетенції.
Здійснення дії являє собою процес
реалізації наданих законом функцій
суб'єкту владних повноважень. Самі по
собі дії не тягнуть за собою будь-яких
правових наслідків для позивача,
відтак, вимоги про визнання вказаних
дій відповідачів протиправними
безпідставно обрані позивачем у
вигляді способу судового захисту.
Належним та достатнім способом захисту
та відновлення порушеного права
позивача у даному випадку є саме
скасування постанови державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Будьоннівського РУЮ
у м. Донецьку від 06.11.2013 року про відмову
у відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа).

Оскільки позивачем вимога про
скасування вказаної постанови не
заявлялась, суд вважає необхідним
відповідно до положень частини 2 статті
11 КАС України вийти за межі позовних
вимог та скасувати зазначену постанову
відповідача-2.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2-15, 69-71, 158-163, 167, 185-186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління державної казначейської
служби України у Будьоннівському та
Пролетарському районах м. Донецька,
Відділу державної виконавчої служби
Будьоннівського районного управління
юстиції у м. Донецьку про визнання дій
незаконними та зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити частково.

Скасувати постанову Відділу державної
виконавчої служби Будьоннівського
районного управління юстиції у місті
Донецьку від 06.11.2013 року (ВП № 40554125) про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа).

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова прийнята, складена і
підписана у нарадчій кімнаті 22 квітня
2014 року.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд у порядку, визначеному ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя
Ткаченко Т.С.