Справа № 2а-154/25/13, 154/1340/13-а
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 р.
Справа № 876/11177/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів Улицького
В. З., Гулида Р. М.,

за участю секретаря
Корнієнко О. А.

позивача ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Володимир-Волинського районного суду
Волинської області від 7 серпня 2013 року
у справі № 2а-154/25/13, 154/1340/13-а за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету
Володимир-Волинської міської ради
Волинської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії,

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2013 року ОСОБА_1 звернулася з
адміністративним позовом до
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Володимир-Волинської міської
ради Волинської області, яким просила
визнати дії відповідача щодо відмови
надання їй статусу члена сім'ї
померлого ветерана війни, а саме
дружиною, про що видати посвідчення
встановленого зразка та відновити всі
пов'язані з цим статусом пільги.

Позов мотивує тим, що її чоловік був
учасником бойових дій в республіці
Афганістан, був нагороджений медалями
та грамотами.

Актом судово-медичного дослідження
(обстеження) встановлено , що її чоловік
отримав черепно-мозкову травму під час
проходження служби в ДР Афганістан.
Отримана травма пов'язана з виконанням
обов'язків по виконанню
інтернаціонального обов'язку.

На підставі даних документів його було
визнано інвалідом ІІІ групи,
встановлена причина інвалідності -
поранення. Після його смерті
відповідачем були скасовані усі пільги
які він отримував і користувався
згідно з Законом України «Про статус
ветеранів війни , гарантії їх
соціального захисту».

Вона, як дружина померлого чоловіка, не
одружена вдруге, має право на пільги.
Однак, відповідач відмовляє їй у
наданні статусу члена сім'ї загиблого
(померлого) ветерана війни. А відтак ,
вона не користується пільгами
передбаченими Законом .

Постановою Володимир-Волинського
районного суду Волинської області від 7
серпня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

З таким рішенням суду не погодився
позивач. Подав апеляційну скаргу, в
якій посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права. Просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
позовні вимоги задоволити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції не взято до уваги
положення пункту 2 статті 10 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», яка
не передбачає, що смерть ветерана
повинна настати внаслідок
захворювання пов'язаного з
перебуванням його на фронті або
одержаного в період проходження
військової служби.

В судовому засіданні представник
позивача надав пояснення, апеляційну
скаргу підтримав. Просив рішення суду
першої інстанції скасувати та прийняти
нове, яким позовні вимоги задовольнити
повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні надав пояснення, просив в
задоволенні апеляційної скарги
відмовити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не належить до задоволення з
наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи судом
апеляційної інстанції встановлено, що
позивач була одружена на ОСОБА_2, який
помер 9 вересня 2012 року.

Згідно з матеріалами справи її чоловік
у 1980 році проходив службу у складі
Радянських військ, направлених для
надання військової допомоги
Демократичній республіці Афганістан,
за що був нагороджений медалями та
грамотами.

Актом судово-медичного дослідження
(обстеження) встановлено, що чоловік
позивача отримав черепно-мозкові
травми під час проходження служби у ДР
Афганістан. На підставі даних
документів він був визнаний інвалідом
ІІІ групи. Відповідно він користувався
пільгами які встановлені Законом
України «Про статус ветеранів війни ,
гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до висновку
Військово-лікарської комісії
Західного регіону від 13 березня 2013 року
№304 причина смерті ОСОБА_2 з пораненням
, контузією чи каліцтвом одержаним під
час захисту Батьківщини або виконання
інших обов'язків військової служби на
території інших держав не пов'язана.

Згідно з пунктом 1 частини 1 Закону
України «Про статус ветеранів війни ,
гарантії їх соціального захисту» сім'ї
військовослужбовців, партизанів,
підпільників, учасників бойових дій на
території інших держав, прирівняних до
них осіб, зазначених у статтях 6 і 7
цього Закону, які загинули (пропали
безвісти) або померли внаслідок
поранення, контузії чи каліцтва,
одержаних під час захисту Батьківщини
або виконання інших обов'язків
військової служби (службових
обов'язків), а також внаслідок
захворювання, пов'язаного з
перебуванням на фронті або одержаного
в період проходження військової служби
чи на території інших держав під час
воєнних дій та конфліктів;

Судом першої інстанції зроблено вірний
висновок, що для присвоєння позивачці
статусу члена сім'ї загиблого
(померлого) ветерана війни необхідний
причиново наслідковий зв'язок між
смертю її чоловіка та пораненням ,
контузією чи каліцтвом одержаним під
час захисту Батьківщини або виконання
інших обов'язків військової служби на
території інших держав.

Водночас у матеріалах справи є
Лікарське свідоцтво про смерть №129
складене судово-медичним експертом, з
аналізу якого зрозуміло, що смерть
особи не була пов'язана з проходженням
нею військової служби.

Відтак у позивача відсутні підстави
для надання їй статусу члена сім'ї
померлого ветерана війни.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції було правильно встановлено
обставини справи та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційну скаргу належить
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін. Доводи апеляційної
скарги не спростовують рішення суду
першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Володимир-Волинського районного суду
Волинської області від 7 серпня 2013 року
у справі № 2а-154/25/13, 154/1340/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20-ти днів з дати складення в
повному обсязі.

Головуючий
Кузьмич С. М.

Судді
Улицький В. З.

Гулид Р. М.

Повний текст ухвали складено 8 травня
2014 року