Справа № 437/922/14-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кравченко Н.О.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
справа №437/922/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Луганська на
постанову Ленінського районного суду
м. Луганська від 12 березня 2014 року в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Луганська про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, в якому просив визнати
протиправною відмову УПФУ в
Ленінському районі м. Луганська щодо
перерахунку йому пенсії в розмірі 90 %
від заробітної плати з урахуванням
«інших виплат» та зобов`язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплатити на його користь недоплачену
пенсію з дати її призначення - з 14.03.2011
року, у розмірі 90 % від заробітної плати,
відповідно до Закону України «Про
державну службу», з урахуванням «інших
виплат» у сумі 15891,61 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Луганська від 12 березня 2014 року позовні
вимоги за період з 14.03.2011 року по 20.07.2013
року включно залишені без розгляду, а
постановою суду від 12 березня 2014 року в
іншій частині позов задоволено
частково, а саме: визнано протиправною
відмову управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Луганська щодо перерахунку пенсії
ОСОБА_2 з урахуванням інших виплат, на
які нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та з 01.01.2011 - єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Луганська
здійснити перерахунок та виплатити на
користь ОСОБА_2 недоплачену пенсію з
01.02.2014 відповідно до Закону України
«Про державну службу» з урахуванням
інших виплат у сумі 15891,61 грн., в
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись з цим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, просить постанову суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог за необґрунтованістю. Апелянт
наголошує на правомірності своїх дій і
зазначає, що вказані в позові виплати
не відносяться до надбавок,
передбачених ст. 33 Закону України «Про
державну службу», оскільки вони носять
нерегулярний, а одноразовий характер
та не є складовою частиною заробітної
плати державного службовця.

Належним чином повідомлені про дату,
час і місце апеляційного розгляду
сторони до суду не прибули, при цьому,
просили розглянути справу за їх
відсутності, тому, відповідно до ч.1
ст.197 КАС України, справу розглянуто в
порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши наведені у скарзі доводи,
колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом установлено і підтверджується
матеріалами справи, що позивач ОСОБА_2
перебуває на обліку в УПФУ в
Ленінському районі м. Луганська та
отримує пенсію відповідно до Закону
України «Про державну службу».

20.01.2014 року він звернувся до УПФУ в
Ленінському районі м. Луганська із
заявою про перерахунок пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» з урахуванням довідки
про складові заробітної плати від
17.01.2014 р. № 1/05-238, однак, відповідач
листом від 21.01.2014 р. № 1269/02-1 відмовив
йому в цьому, посилаючись на
відсутність законних підстав для
перерахунку пенсії.

Відмова відповідача є предметом даного
позову.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
обґрунтованості позовних вимог з
огляду на наступне.

Так, статтею 37 Закону України «Про
державну службу» (Закон №3723)
передбачено, що пенсія державним
службовцям призначається від суми їх
заробітної плати, на які нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про
оплату праці» (Закон №108) встановлено,
що заробітна плата - це винагорода ,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Відповідно до ст. 2 цього Закону, в
структуру заробітної плати входять:
основна та додаткова заробітна плата, а
також заохочувальні та компенсаційні
виплати.

Згідно з ч.2 ст. 33 Закону №3723, заробітна
плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (Закон №1788) врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій, відповідно до якої,
до заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці, на
які відповідно до Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподаткованого доходу (прибутку),
сукупного оподаткованого доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори)до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (Закон №1058) визначає
виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії. Так,
зокрема, до такого доходу (заробітної
плати) враховується: сума витрат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності зазначеним
Законом, з яких згідно цього Закону
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше
нараховуються внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Тобто, за змістом наведених норм,
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування враховуються в заробіток
(доход) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного суду
України, яка викладена в постанові від
20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11.

Частиною першою статті 244-2 КАС України
встановлено, що рішення Верховного
Суду України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Колегія суддів вважає, що відповідач не
довів суду правомірності своїх дій, як
передбачено ч.2 ст.71 КАС України, і
погоджує висновок суду першої
інстанції щодо обґрунтованості
позовних вимог, оскільки з наданої
позивачем довідки вбачається, що на
суми виплаченої матеріальної допомоги
на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, суми
індексації заробітної плати
нараховувався збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, тому ці суми мають бути
враховані при обчисленні пенсії.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи і судове рішення ухвалено у
відповідності до норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому підстав для
скасування постанови не вбачається.

В решті постанова суду не оскаржується.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,211,212,254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Луганська на постанову
Ленінського районного суду м.
Луганська від 12 березня 2014 року в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Луганська про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії - залишити без задоволення, а
постанову суду - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий:
Л.В. Губська

Судді:
Т.Г. Арабей

І.В.
Геращенко