Справа № 816/492/14
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 р. Справа № 816/492/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бартош Н.С. , Мельнікової Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області на
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 19.02.2014р.
по справі № 816/492/14

за позовом ОСОБА_1

до Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області ,
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області Прудиус
Ліни Сергіївни

про визнання дій неправомірними,
скасування рішення та зобов'язання
вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

03.02.2014 року, ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернувся до суду з позовом до
Реєстраційної служби Полтавського
міського управління юстиції
Полтавської області (далі -
відповідач), Державний реєстратор прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області Прудиус
Ліна Сергіївна (далі- відповідач-1), в
якому просить визнати дії
відповідача-1 протиправними; скасувати
рішення про відмову у державній
реєстрації право та їх обтяжень від 20
грудня 2013 року №9293822; зобов"язати
відповідача-1 провести державну
реєстрацію прав власності форми
власності: приватної спільної
часткової на нежитлові приміщення що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 19.02.2014 року
позов задоволено частково.

Визнані дії відповідача-1 в частині
прийняття рішення про відмову в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень від 20.12.2013 року №9293822
протиправними.

Визнано протиправним та скасовано
рішення про відмову в державній
реєстрації прав та їх обтяжень від 20
грудня 2013 року №929338822.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу в
якій просить суд апеляційної інстанції
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 19 лютого
2014 року скасувати та прийняти нову
постанову якою відмовити у задоволенні
позову.

Зазначає, що відмовляючи у задоволенні
позову, суд першої інстанції не
врахував, положення Закону України «
Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
Цивільного кодексу України, фактичні
обставини справи, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги постанову суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що 3 грудня 2013 року
позивачем подана заява про здійснення
державної реєстрації прав та їх
обтяжень для проведення державної
реєстрації прав приватної часткової
спільної власності на нежитлові
приміщення, що розташовані за адресою:
м.Полтава, вул.Жовтнева, 72.

20 грудня 2013 року рішенням відповідача-1
№9293822 відмовлено позивачу у здійсненні
державної реєстрації прав та їх
обтяжень.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції дійшов до висновку
про застосування відповідачем-1 під час
постановлення оскаржуваного рішення
постанови Кабінету Міністрів України
від 17.10.2013 року № 868, яка була нечинною
на той час.

Крім цього, судом першої інстанції
зроблений висновко про необхідність
зупинення відповідачем-1 дій з
здійснення державної реєстрації для
витребування необхідних документів, а
не прийняття рішення про відмову у
державній реєстрації.

Колегія суддів частково погоджується
з такими висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.4 Закону України
"Про державну реєстрації речових прав
та нерухоме майно та їх обтяжень"
Обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі
в особі органів, уповноважених
управляти державним майном, іноземцям
та особам без громадянства,іноземним
юридичним особам, міжнародним
організаціям, іноземним державам, а
також територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: право власності на нерухоме
майно; право володіння; право
користування (сервітут); право
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій); право
господарського відання; право
оперативного управління; право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки; право
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; іпотека; довірче
управління майном; інші речові права
відповідно до закону; податкова
застава, предметом якої є нерухоме
майно, та інші обтяження.

Частина 3 статті 16 вказаного Закону
каже, що права на нерухоме майно та їх
обтяження, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за таких умов:

якщо реєстрація прав та їх обтяжень
була проведена відповідно до
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, або

якщо на момент виникнення прав та
їх обтяжень діяло законодавство, що
не передбачало обов'язкової
реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Пункт 15 постанови Кабінету міністрів
України №868 від 17.10.2013 року "Про
затвердження порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно" говорить,що під час
розгляду заяви і документів, що
додаються до неї, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та
зареєстрованими речовими правами на
нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема
щодо:

обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у встановлених законом
випадках);

повноважень заявника;

відомостей про нерухоме майно, речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
наявних у Державному реєстрі прав та
поданих документах;

наявності обтяжень прав на нерухоме
майно, зареєстрованих відповідно до
закону;

наявності факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав.

В оскаржуваному рішенні відповідачем
зазначені наступні підстави відмови у
здійсненні державної реєстрації прав
та їх обтяжень, а саме: невідповідність
документів вимогам, встановленим
Законом та встановлення відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують,зокрема, відсутність
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу предметом якого є
нерухоме майно, відповідно до ст.657 ЦК
України; та невідповідність поданих
документів ч.3 ст.69 Закону України "Про
акціонерні товариства" в частині
здійснення оплати вартості акцій на
протязі 30 днів після отримання
письмової вимоги про обов"язковий
викуп акцій.

Матеріали справи свідчать про те, що до
заяви про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень позивач долучив наступні
документи: протокол №14, від 25.09.2013 року
ПАТ "Полтавської фірма "Ворскла", копія
договірної угоди б/н від 16 вересня 2013
року ПАТ "Полтавська фірма "Ворскла",
акти №№1,2,3 від 2 грудня 2013 року,
виданій ПАТ "Полтавська фірма "Ворскла",
копія статуту ПАТ "Полтавська фірма
"Ворскла", копія вимоги №01/355 від 30.09.2013
року позивача про обов"язковий викуп
належних йому акцій в кількості 8356 штук
ринковою вартістю 2 005 440,00 грн. майном
товариства, та документи, що
ідентифікують особистість позивача.

Нежитлові будівлі, що розташовані за
адресою: м.Полтава, вул.Жовтнева, 72,
передані позивачу в рахунок викупу
його частки акцій в товаристві на
підставі договорів від 16 вересня 2013
року та 01.10.2013 року.

Колегія суддів погоджується з доводами
апеляційної скарги про обов"язковість
нотаріального посвідчення договору
предметом якого є єдиний майновий
комплекс або інше нерухоме майно у
відповідності до правил статті 657 ЦК
України, а тому й про невідповідність
наданих документів для здійснення
державної реєстрації вимогам Закону.

За таких обставин, колегія суддів не
вбачає підстав для скасування
оскаржуваного рішення відповідача.

Щодо висновків суду першої інстанції
про нечинність на час прийняття
оскаржуваного рішення від 20.12.2013 року
постанови КМ України від 17.10.2013 року
№868, то колегія суддів зазначає
наступне.

Пунктом 3 наведеної вище постанови
зазначено, що вона набирає чинності
через два місця з дня її опублікування.

З врахуванням дати опублікування
постанова набрала чинності - 12.02.2014
року, тоді як оскаржуване рішення
прийнято - 20.12.2013 року.

Виходячи із викладеного, колегія
суддів дійшла до висновку про те, що
судом першої інстанції неправильно
застосовані норми матеріального права,
тому судове рішення в частині
задоволення позову підлягає
скасуванню, з прийняттям нового
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Відповідно ч.1 ст 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановленні під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Згідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати постанову, а
апеляційну скарга - задовольнити.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню, а апеляційна
скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198,
п. 3 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Реєстраційної
служби Полтавського міського
управління юстиції Полтавської
області задовольнити.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 19.02.2014р. по
справі № 816/492/14 скасувати в частині
задоволення позову.

В цій частині прийняти нову постанову,
якою відмовити у задоволенні позову.

В іншій частині постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
19.02.2014 року по справі №816/492/14 залишити
без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя Донець Л.О.Судді
Бартош Н.С. Мельнікова Л.В.