Справа № 813/6113/13-а
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 р.
м.Львів
Справа № 876/12643/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Коваля Р.Й.,

суддів
Глушка І.В.,

Макарика В.Я.

з участю секретаря судового засідання
Малетич М.М.,

представника позивача
Алексєєнка А.А.,

представників відповідача
Іваськевича І.О., Альмес М.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Львівської міської виконавчої
дирекції Львівського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 01 жовтня 2013
року в адміністративній справі №
813/6113/13-а за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Вересень-3» до Львівської міської
виконавчої дирекції Львівського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії,

В С Т А Н О В И
В :

06.08.2013 р. товариство з обмеженою
відповідальністю «Вересень-3» (далі -
ТОВ «Вересень-3») звернулося до
Львівського окружного
адміністративного суду із вказаним
позовом та, з урахуванням уточнення
позовних вимог, просило визнати
неправомірними дії Львівської міської
виконавчої дирекції Львівського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності (далі - Львівська
міська ВД ЛОВ ФСС ТВП) по відмові у
відшкодуванні допомоги по вагітності і
пологах працівнику ТОВ «Вересень-3»
ОСОБА_5 на суму 80711,82 грн. та зобов'язати
відповідача відшкодувати ТОВ
«Вересень-3» вказану суму допомоги по
вагітності і пологах, належну ОСОБА_5

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
внаслідок невірного застосування
відповідачем положень частини першої
статті 35 та статті 53 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
пункту 3 Порядку обчислення середньої
заробітної плати (доходу, грошового
забезпечення) для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим дер-жавним
соціальним страхуванням, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 вересня 2001 року № 1266 (далі -
Порядок № 1266), статей 67, 71, 72 та 107
Кодексу законів про працю України (далі
- КЗпП України) ним було неправильно
визначено розрахунковий період для
нарахування допомоги по вагітності і
пологах директору товариства ОСОБА_5 за
страховим випадком, який настав у
травні 2013 року, що в підсумку зумовило
неправомірну відмову ОСОБА_5 у
відшкодуванні допомоги по вагітності
і пологах.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 01 жовтня 2013
року позов задоволено.

Також стягнуто з Державного бюджету
України на користь ТОВ «Вересень-3» 807,12
грн. судових витрат.

Не погодившись із прийнятою
постановою, її оскаржила Львівська
міська ВД ЛОВ ФСС ТВП, яка вважає, що
судом першої інстанції допущено
неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи, порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Тому просила скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги
обгрунтовано тим, що відмова у
відшкодуванні допомоги по вагітності
і пологах ОСОБА_5 у сумі 80711,82 грн. є
правомірною та такою, що відповідає
вимогам пункту 10 Порядку № 1266.
Натомість, нарахування позивачем
допомоги по вагітності і пологах на
підставі листка непрацездатності №
072628 вчинено з порушенням пунктів 3, 4, 7, 14
Порядку № 1266. Також, позивачем
безпідставно завищено посадовий оклад
директору ОСОБА_5, що на думку
Львівської міської ВД ЛОВ ФСС ТВП має
на меті отримання за рахунок державних
коштів необґрунтовано великого
розміру допомоги по вагітності та
пологах.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до переконання, що
апеляційна скарга не належить до
задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, ОСОБА_5 працює на
посаді директора ТОВ «Вересень-3» з
23.12.2009 р.

Згідно із наказом № 17 від 06.05.2010 р.
ОСОБА_5 було надано відпустку по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 30.06.2010 р. по 04.04.2013 р.

З 05.04.2013 р. по 19.04.2013 р. вона перебувала на
лікарняному через захворювання згідно
листка непрацездатності за № 033034, а з
22.04.2013 р. по 03.05.2013 р. - на лікарняному по
догляду за хворою дитиною згідно
листка непрацездатності за № 033903.

29.05.2013 р. за вих.№ 43 ТОВ «Вересень-3»
подало до Львівської міської ВД ЛОВ ФСС
ТВП заяву-розрахунок для фінансування
для надання матеріального
забезпечення застрахованим особам
(ОСОБА_5) за рахунок коштів Фонду, в тому
числі:

- по загальному захворюванню - в сумі
7799,62 грн. на підставі листка
непрацездатності № АГЖ 033034 за період з
05.04.2013 р. по 19.04.2013 р.;

- по догляду за хворою дитиною - в сумі
5672,45 грн. на підставі листка
непрацездатності № АГЖ 033903 за період з
22.04.2013 р. по 03.05.2013 р.;

- по вагітності і пологах - в сумі 80711,82
грн. на підставі листка
непрацездатності № АГЖ 072628 за період з
07.05.2013 р. по 09.09.2013 р.

На підставі довідки за результатами
аналізу заяви-розрахунку ТОВ
«Вересень-3» від 29.05.2013 р., яким
встановлено перевищення розміру
середньоденної допомоги по тимчасовій
непрацездатності (вагітності і
пологах) над розміром середньоденної
заробітної плати, директором
Львівської міської ВД ЛОВ ФСС ТВП
видано наказ від 31.05.2013 р. № 80 про
проведення позапланової перевірки ТОВ
«Вересень-3» по коштах Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності.

За результатами цієї перевірки,
оформленої актом № 738 від 23.07.2013 р.,
встановлено, що при нарахуванні
допомоги по вагітності і пологах
згідно листка непрацездатності № АГЖ
072628, виданого ОСОБА_5 за період з 07.05.2013
р. по 09.09.2013 р. на суму 80711,82 грн., порушено
пункти 3, 4, 7 та 14 Порядку № 1266.

Підставою для таких висновків було те,
що згідно із листком непрацездатності
№ 072628 за період з 07.05.2013 р. по 09.09.2013 р.,
розрахунковим періодом для обчислення
середньої заробітної плати для
розрахунку допомоги по вагітності і
пологах буде період з 01.11.12 р. по 30.04.13 р.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 була
відсутня на роботі:

- з 01.11.12 р. по 04.04.13 р. - у зв'язку з
перебуванням у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку;

- з 03.04.13 р. по 19.04.13 р. і з 22.04.13 р. по 30.04.13 р.
- у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю.

У зв'язку з тим, що причини відсутності
ОСОБА_5 на роботі у вказані періоди були
поважними, відповідно до абзаців
п'ятого та третього пункту 4 Порядку №
1266 період з 01.11.12 р. по 31.03.13 р. виключено
відповідачем з розрахункового періоду,
а 28 днів в періоді з 01.04.13 р. по 30.04.13 р. не
враховано для розрахунку
середньоденної заробітної плати.

Заробітна плата ОСОБА_5 у квітні 2013 року
не нараховувалася, тому відповідач
дійшов висновку, з огляду на те, що
розмір середньої заробітної плати
дорівнює 0 грн., що розмір допомоги по
вагітності і пологах також буде
становити 0 грн., а замовлені Фонду
кошти на суму 80711,82 грн. не підлягають
відшкодуванню.

Розрахунковим періодом для
нарахування допомоги по вагітності і
пологах ОСОБА_5 відповідач визначив
період 20 - 21 квітня 2013 року, керуючись
при цьому положеннями пунктів 3, 4, 7, 14
Порядку № 1266.

За приписами частини першої статті 39
Закону України від 18.01.2001 р. № 2240-III «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
допомога по вагітності та пологах
надається застрахованій особі у
розмірі 100 відсотків середньої
заробітної плати (доходу), обчисленої
відповідно до статті 53 цього Закону, і
не залежить від страхового стажу.

Відповідно до частини другої статті 53
цього Закону Порядок обчислення
середньої заробітної плати для надання
допомоги по тимчасовій
непрацездатності, по вагітності та
пологах визначається Кабінетом
Міністрів України.

Такий Порядок затверджено постановою
Кабінету Міністрів України від 26
вересня 2001 року № 1266 «Про обчислення
середньої заробітної плати (доходу,
грошового забезпечення) для розрахунку
виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням».

Згідно із пунктом 3 цього Порядку
розрахунковим періодом, за який
обчислюється середня заробітна плата
(дохід) для розрахунку страхових
виплат (крім страхування на випадок
безробіття) та оплати перших п'яти днів
тимчасової непрацездатності за
рахунок коштів роботодавця, є період
роботи за останнім основним місцем
роботи (зайняття підприємницькою
діяльністю) перед настанням страхового
випадку, протягом якого застрахована
особа працювала та сплачувала страхові
внески або за неї сплачувалися
страхові внески.

А відповідно до пункту 10 Порядку № 1266
якщо у розрахунковому періоді перед
настанням страхового випадку
застрахована особа не мала заробітку
(грошового забезпечення) з поважних
причин, що зазначені у пункті 4 цього
Порядку, або якщо страховий випадок
настав у перший день роботи, середня
заробітна плата (грошове забезпечення)
для розрахунку страхових виплат та
оплати перших п'яти днів тимчасової
непрацездатності за рахунок коштів
роботодавця визначається виходячи з
місячної тарифної ставки (посадового
окладу), встановленої працівникові на
момент настання страхового випадку.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив із
того, що страховий випадок, за яким
ОСОБА_5 повинна виплачуватись допомога
по вагітності і пологам, настав у
травні 2013 року; до цього, в період з
30.06.2010 р. по 04.04.2013 р. вона перебувала у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, з 05.04.2013
р. по 19.04.2013 р. - на лікарняному через
захворювання і з 22.04.2013 р. по 03.05.2013 р. - на
лікарняному по догляду за хворою
дитиною, що згідно із абзацом п'ятим
пункту 4 Порядку № 1266 є тими поважними
причинами, які за приписами пункту 10
цього Порядку дають право
застрахованій особі на одержання
соціальних виплат не зважаючи на те, що
вона не працювала до настання
страхового випадку протягом усього
розрахункового періоду.

З урахуванням того, що впродовж усього
розрахункового періоду перед
настанням страхового випадку
застрахована особа ОСОБА_5 не мала
заробітку з поважних причин, для
розрахунку належних останній
страхових виплат по вагітності і
пологах, на переконання суду, необхідно
застосовувати пункт 10 Порядку № 1266.

Разом з тим, застосування відповідачем
пункту 4 Порядку № 1266 призвело до
неправильного визначення
розрахункового періоду для розрахунку
допомоги по вагітності і пологах
ОСОБА_5, а саме: 20 - 21 квітня 2013 року.

При цьому суд вважав помилковими
доводи відповідача про те, що протягом
визначеного ним розрахункового
періоду ОСОБА_5 не нараховувалась
заробітна плата, оскільки вказані дні
припали на суботу та неділю і були для
підприємства, згідно зі статтею 67 КЗпП
України, вихідними днями.

Також суд вважав необгрунтованими й
такими, що є лише припущеннями, доводи
відповідача про завищення ОСОБА_5
посадового окладу.

Колегія суддів апеляційного
адміністративного суду вважає такі
висновки правильними.

Пунктом четвертим постанови Кабінету
Міністрів України від 26.09.2001 р. № 1266
«Про обчислення середньої заробітної
плати (доходу, грошового забезпечення)
для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням» право давати
роз'яснення щодо застосування Порядку
обчислення середньої заробітної плати
(доходу, грошового забезпечення) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням надано
Міністерству праці та соціальної
політики.

У своєму листі від 12.01.2008 р. № 13/020/99-08
Міністерство праці та соціальної
політики зазначило, що оскільки в
розрахунковому періоді у працівника не
було відпрацьованих робочих днів, тому
середню заробітну плату для розрахунку
допомоги по тимчасовій
непрацездатності та оплати перших
п'яти днів тимчасової непрацездатності
за рахунок коштів роботодавця потрібно
визначати, виходячи із місячної
тарифної ставки (посадового окладу)
працівника, встановленої на момент
настання страхового випадку.

Таким чином, Міністерство праці та
соціальної політики підтвердило, що
перелік поважних причин, що
встановлені пунктом 4 Порядку № 1266, не є
виключним.

Тому, на переконання колегії суддів
апеляційного суду, у всіх випадках,
пов'язаних з відсутністю нарахувань у
розрахунковому періоді для розрахунку
виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням
повинен застосовуватися порядок
розрахунку допомоги по тимчасовій
непрацездатності, передбачений
пунктом 10 Порядку № 1266, тобто виходячи
з місячної тарифної ставки
(посадового окладу), встановленої
працівникові на момент настання
страхового випадку.

З приводу покликань апелянта на
завищений розмір заробітної плати,
встановлений ОСОБА_5, колегія суддів
вважає за необхідне зауважити, що дане
питання не є предметом судового
дослідження і знаходиться поза межами
компетенції адміністративного суду.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання про
підставність позовних вимог ТОВ
«Вересень-3» та правомірність
задоволення таких вимог судом першої
інстанції.

У відповідності до статті 159 КАС
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Статтею 200 КАС України передбачено, що
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції є законною, доводи
апеляційної скарги зроблених судом
першої інстанції висновків не
спростовують і при ухваленні
оскарженого судового рішення порушень
норм матеріального та процесуального
права ним допущено не було, тому
підстави для скасування чи зміни
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200,
205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И
В :

Апеляційну скаргу Львівської міської
виконавчої дирекції Львівського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
01 жовтня 2013 року в адміністративній
справі № 813/6113/13-а, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий судді
Р.Й.Коваль

Судді
І.В.Глушко

В.Я.Макарик

Ухвала в повному обсязі складена 26
травня 2014 року.