Справа № 805/4811/14
Суддя: Арабей Т. Г.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Дворников М.С.
Суддя-доповідач - Арабей Т. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
справа №805/4811/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,
Губської Л.В., розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Добропіллі Донецької області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 22 квітня 2014
р. у справі № 805/4811/14 за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Добропіллі та Добропільському
районі Донецької області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Добропіллі
Донецької області про стягнення
заборгованості у розмірі 450.00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Добропіллі та Добропільському
районі Донецької області звернулось до
суду з позовом до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Добропіллі
Донецької області про стягнення
заборгованості у розмірі 450.00 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 22 квітня 2014
р. у справі № 805/4811/14 позовні вимоги
управління Пенсійного фонду України в
м. Добропіллі та Добропільському
районі Донецької області задоволено
повністю, внаслідок чого, стягнуто з
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Добропіллі
Донецької області на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м. Добропіллі та Добропільському
районі Донецької області витрати на
виплату та доставку пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, за січень-березень 2014 року
на загальну суму 450 (чотириста
п'ятдесят) гривень 00 копійок..

Не погодившись з судовим рішенням,
Управління Пенсійного фонду України в
м. Добропіллі та Добропільському
районі Донецької області подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 22
квітня 2014 р. у справі № 805/4811/14 та
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права.

Представники сторін у судове засідання
не з'явилися, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином, про що свідчать поштові
повідомлення. Колегія суддів розглядає
дану справу відповідно до вимог ст. 197
КАС України у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне вимоги, викладені в
апеляційній скарзі, залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції залишити без змін, з
наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції
встановлено наступне.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримує пенсію по
втраті годувальника - батька ОСОБА_3, з
яким 01 лютого 1990 року стався нещасний
випадок на виробництві на
будівельно-технологічному кооперативі
"Строітель" тресту
"Добропіллявуглебуд", Донецька область,
про що складено акт № 1 форми Н-1 про
нещасний випадок на виробництві
(а.с.12-13).

На момент смерті батька внаслідок
нещасного випадку на виробництві
ОСОБА_2 був інвалідом з дитинства, що
підтверджується довідками МСЕК
(а.с.16-21).

Відповідач відмовився підписати
зазначені в акті витрати на виплату
пенсії ОСОБА_2 на загальну суму 450,00
гривень, посилаючись на відсутність
оригіналу акту форми Н-1 або його
нотаріально завіреної копії, надавши
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Добропіллі та Добропільському
районі протоколи розбіжностей до акту
щомісячної звірки витрат за вказані
періоди (а.с. 7, 9, 11).

Задовольняючи позовні вимоги в частині
сум виплат пенсії по інвалідності, суд
першої інстанції виходив з того, що
пенсія по інвалідності призначена на
підставі Акту про нещасний випадок на
виробництві ОСОБА_3, смерть якого
наступила внаслідок нещасного
випадку,а тому пенсія була призначена
правомірно, оскільки, як встановлено
судом, акт по формі Н-1 про смертельне
травмування ОСОБА_3 був складений 09
лютого 1990 року в 4-х примірниках, один з
яких знаходиться в пенсійній справі
ОСОБА_2, що встановлено попередніми
постановами Донецького окружного
адміністративного суду по справах між
тими ж сторонами № 805/6624/13-а, № 805/15080/13-а,
№ 805/15081/13-а, 805/1265/14. Дані постанови
оскаржувалися та залишені без змін
Донецьким апеляційним
адміністративним судом.

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду першої інстанції з наступних
підстав.

Так, принципи та загальні правові,
фінансові та організаційні засади
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян в
Україні визначають Основи
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР (далі - Основи).

Статтею 1 Основ встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням; медичне страхування;
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття. Відносини, що виникають за
зазначеними у частині першій цієї
статті видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
регулюються окремими законами,
прийнятими відповідно до цих Основ
(стаття 4 Основ у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин).

Спори, що виникають із правовідносин за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, вирішуються в
судовому порядку, якщо законом не
встановлено досудовий порядок їх
розгляду (стаття 12 Основ).

За пенсійним страхуванням згідно з
пунктом 1 статті 25 цих Основ надаються
такі види соціальних послуг та
матеріального забезпечення: пенсії за
віком, по інвалідності внаслідок
загального захворювання (в тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, крім
передбачених пунктом 4 цієї статті;
медичні профілактично-реабілітаційні
заходи; допомога на поховання
пенсіонерів.

Відповідно до пункту 4 цієї статті за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Згідно з частиною четвертою статті 26
Основ якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

З набранням чинності Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, що спричинили втрату
працездатності" обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема,
виплати йому або особам, які
перебувають на його утриманні пенсій
по інвалідності у зв'язку із втратою
годувальника, покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Тобто, чинним законодавством саме на
відповідача у справі - Фонд соціального
страхування покладений обов'язок щодо
відшкодування шкоди при настанні
страхового випадку.

Згідно ст. 33 вказаного Закону, у разі
смерті потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті.

Такими непрацездатними особами є:

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16
до 18 років, які не працюють, або старші
за цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки,
які досягли 60 років, якщо вони не
працюють;

3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких
померлий виплачував або був
зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Пенсія у разі смерті годувальника
призначається і виплачується згідно із
законодавством.

Тобто, порядок відшкодування витрат
передбачає здійснення відповідних
розрахунків та проведення стягнення на
централізованому рівні - між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків та Пенсійним Фондом України
та УПФУ наділене правом на звернення до
суду з вимогою про відшкодування
зазначених раніше витрат.

Згідно Порядку не передбачено
відшкодування пенсій особам
(утриманцям), котрі на час смерті
годувальника були працездатними,
утриманцям, котрі не мають родинного
зв'язку з померлим, оскільки згідно зі
ст.14 Закону України від 23 вересня 1999
року №1105-ХІV «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійне захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
такі випадки не страхові, і будь які
страхові виплати, в тому числі пенсії
по інвалідності, не мають правових
підстав.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримує пенсію по
втраті годувальника - батька ОСОБА_3, з
яким 01 лютого 1990 року стався нещасний
випадок на виробництві на
будівельно-технологічному кооперативі
"Строітель" тресту
"Добропіллявуглебуд", Донецька область,
про що складено акт № 1 форми Н-1 про
нещасний випадок на виробництві
(а.с.12-13).

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2, згідно до висновків МСЕК
визнаний інвалідом дитинства
відповідно 3 групи безстроково з 01.12.2010
року, отримує пенсію по втраті
годувальника - батька ОСОБА_3,
смертельно травмованого 01 лютого 1990
року внаслідок нещасного випадку на
виробництві
будівельно-технологічного кооперативу
"Строітель" тресту
"Добропіллявуглебуд", Донецька область,
про що складено акт № 1 форми Н-1 про
нещасний випадок на виробництві,
правомірність якого підтверджена
рішеннями судів (а.с. 12-13, 16-21).

Отже, ОСОБА_2 на час інвалідності був
членом сім'ї потерпілого, а також є
інвалідом в теперішній час, що
відповідає вимогам п. 3 частини 2 статті
33 Закону № 1105, а тому має право на
отримання пенсії по втраті
годувальника згідно підпункту "д"
пункту 1 частини 1 статті 21 Закону № 1105.

Оскільки відповідачем не доведено
факту неправомірності призначення та
виплати пенсії ОСОБА_2., доводи апелянта
щодо відсутності оригіналу або
нотаріально засвідченої копії акту
форми Н-1 не заслуговують на увагу,
оскільки в пенсійній справі та в даній
справі такий акт долучений та його
існування сумнівів не викликає.

Таким чином, приймаючи до уваги
наведене, суд апеляційної інстанції
вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини
справи та ухвалено постанову з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тобто вимога
позивача щодо стягнення з Фонду
понесених витрат на виплату основного
розміру пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві по
справі ОСОБА_3 за період з січня по
березень 2014 р. в сумі 450,00 грн. є
обґрунтованою і такою, що підлягає
задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 184, 195, 197, п.1 ч. 1ст. 198, 200, п. 1 ч. 1
ст. 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Добропіллі
Донецької області - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 22 квітня 2014
р. у справі № 805/4811/14 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Судді
Т.Г.Арабей

І.В.Геращенко

Л.В.Губська