Справа № 815/1341/14
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 815/1341/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 року Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стеценко
О.О.,

за участю секретаря -
Царькової К.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Одеського
окружного адміністративного суду
справу за адміністративним позовом
Приватного підприємства «Нікіта-Ром»
до Любашівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про скасування податкового
повідомлення - рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного
адміністративного суду звернулось
Приватне підприємство «Нікіта-Ром»
(далі - Позивач, або ПП «Нікіта-Ром») з
позовом (т.1 а.с.2-5) до Любашівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Одеській області (далі -
Відповідач, або Любашівська ОДПІ) про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 08.01.2014
року, винесеного Відповідачем.

Свої вимоги Позивач обґрунтував
наступними доводами.

Любашівською ОДПІ проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ПП «Нікіта-Ром» за
результатами якої складено Акт
№1054/2200/34109029 від 17.12.2013 року «Про
результати позапланової невиїзної
перевірки ПП «Нікіта-Ром» () з питань взаємовідносин з ТОВ
«Голдлайн» () за період з
01.06.2013 року по 30.06.2013 року» (далі - Акт
перевірки).

На підставі Акту перевірки
Любашівською ОДПІ прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 08.01.2014
року, яким ПП «Нікіта-Ром» збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість (далі - ПДВ) в розмірі
81874,90 грн. з яких 65499,92 грн. за основним
платежем та 16374,98 грн. за штрафними
санкціями.

Позивач не згоден з висновками Акту
перевірки, вважає їх необґрунтованими,
а винесене податкове
повідомлення-рішення № від 08.01.2014
року таким, що підлягає скасуванню,
оскільки при проведенні перевірки ПП
«Нікіта-Ром» надало перевіряючим усі
первинні документи, що підтверджують
реальність господарських операцій з
контрагентом ТОВ «Голдлайн», у тому
числі податкові накладні. Актом
перевірки не було встановлено
невідповідність податкових накладних
та інших первинних документів вимогам,
які пред'являються Законом України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», не було
встановлено факт невикористання
Позивачем придбаних у ТОВ
«Голдлайн» товарів та послуг у
господарській діяльності
підприємства. Також Позивач вважає
безпідставним невизнання Любашівською
ОДПІ факту продажу товарів ТОВ
«Голдлайн» Позивачу з огляду на
відсутність у останнього
товарно-транспортних накладних та
подорожних листів, оскільки
товарно-транспортні накладні та
подорожні листи згідно чинного
законодавства не є документами
первинного бухгалтерського обліку, що
підтверджують обставини придбання та
продажу товарно-матеріальних
цінностей. Факт придбання Позивачем
товарно-матеріальних цінностей у ТОВ
«Голдлайн» підтверджується належним
чином складеними видатковими та
податковими накладними.

Позивач зазначає, що доводи Акту
перевірки про безтоварність
господарських операцій між ним та
контрагентом ТОВ «Голдлайн» в
порушення п.6 розділу 1 порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України №984 від 22.12.2010 року не
підтверджені належними доказами і є
припущеннями.

Крім того, Позивач вважає
безпідставним посилання ДПІ на акт
Західно-Донбаської ОДПІ
Дніпропетровської області ДПС
№9/22/3-38329524 від 23.08.2013 року «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Голдлайн», код за щодо підтвердження господарських
відносин із платниками податків та
зборів за період з 01.02.2013 року по 31.07.2013
року», оскільки постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 23.10.2013 року
по справі №804/12408/13-а, яка залишена без
змін ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 18.03.2014 року, задоволено
адміністративний позов ТОВ «Голдлайн»
до Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області: визнано
протиправними дії Західно-Донбаської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області щодо формування в Акті
№9/22/3-38329524 від 23.08.2013 року «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Голдлайн» ()
щодо підтвердження господарських
відносини із платниками податків та
зборів за період з 01.02.2013 р. по 31.07.2013 р.»
висновку про непідтвердження
реальності проведених господарських
відносин між ТОВ «Голдлайн» та
контрагентами у лютому-липні 2013 року з
урахуванням їх виду, обсягу, якості та
розрахунку; визнано протиправними дії
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
корегування показників податкової
звітності TOB «Голдлайн» за лютий-липень
2013 року в електронній базі даних
«Деталізована інформація по платнику
ПДВ щодо результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту у розрізі
контрагентів на рівні ДПА України» на
підставі Акту №9/22/3-38329524 від 23.08.2013 року
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Голдлайн» () щодо підтвердження
господарських відносини із платниками
податків та зборів за період з 01.02.2013 р.
по 31.07.2013 р.»; зобов'язано
Західно-Донбаську об'єднану державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області відновити в
електронній базі даних «Деталізована
інформація по платнику ПДВ щодо
результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту у розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»
показники податкової звітності TOB
«Голдлайн», що зазначені у податкових
деклараціях з ПДВ за лютий-липень 2013
року.

Представник Позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити позов з наведених
вище підстав.

Представник Відповідача заперечував
проти задоволення позову в повному
обсязі з підстав, вказаних у письмових
запереченнях на позовну заяву (т.1 а.с.
41-42). В судовому засіданні представник
Відповідача зазначив, що під час
проведення перевірки було встановлено
порушення ПП «Нііта-Ром» статей 1, 2, 3, 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність Україні»,
п.198.2, 198.6 ст.198 Податкового Кодексу
України (далі - ПК України) в частині
недодержання вимог зазначених статей в
момент вчинення правочинів, які не
спрямовані на реальне настання
наслідків, що обумовлені ними по
господарським операціям з
контрагентом ТОВ «Голдлайн».

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши та проаналізувавши
надані сторонами докази у їх
сукупності, судом встановлено
наступне.

Приватне підприємство «Нікіта-Ром»
зареєстровано 12.03.2009 року Ананьївською
районною державною адміністрацією
Одеської області, перебуває на
податковому обліку в органах державної
податкової служби з 13.03.2009 року, є
платником ПДВ відповідно до свідоцтва
про реєстрацію платника ПДВ №100217580 від
20.03.2009 року. Основний вид економічної
діяльності - ремонт і технічне
обслуговування машин та устаткування
промислового призначення (т.1 а.с.23-24,
187-188).

Судом встановлено, що 04.10.2013 року за
№992/10/15-06-22-00 Любашівською ОДПІ було
надано ПП «Нікіта-Ром» запит про
надання пояснень та їх документального
підтвердження відносно господарських
відносин з ТОВ «Голдлайн» на суму ПДВ
65,5 тис. грн. за період з 01.06.2013 року по
30.06.2013 року (т.1 а.с. 47-48). На вказаний
запит ПП «Нікіта-Ром» була надана
відповідь, до якої залучені завірені
копії документів по взаємовідносинам з
ТОВ «Голдлайн» у червні 2013 року (т.1
а.с.49).

Також судом встановлено, що в період з
04.12.2013 року по 10.12.2013 року на підставі
наказу №267 від 03.12.2013 року (т.1 а.с.43) та
повідомлення про перевірку №4081/10/22-001
від 03.12.2013 року, виданого Любашівською
ОДПІ, головним державним
ревізор-інспектором відділу
податкового аудиту Поповою Інною
Анатоліївною, на підставі п.п.78.1.1. п.78.1
ст.78 ПК України проведена позапланова
невиїзна перевірка ПП «Нікіта-Ром» з
питань взаємовідносин з ТОВ «Голдлайн»
за період з 01.06.2013 року по 30.06.2013 року, за
наслідками якої складено Акт «Про
результати позапланової невиїзної
перевірки ПП «Нікіта-Ром» () з питань взаємовідносин з ТОВ
«Голдлайн» () за період з
01.06.2013 року по 30.06.2013 року» №1054/2200/34109029
від 17.12.2013 року (т.1 а.с. 8-19).

Відповідно до висновків Акту перевірки
встановлено порушення ПП «Нікіта-Ром»
п.198.2, п.198.6 ст.198 ПК України в результаті
чого завищено податковий кредит на
суму 65499,92 грн. за період з 01.06.2013 року по
30.06.2013 року.

Не погоджуючись з висновками Акту
перевірки, Позивач надав заперечення
на них до Любашівської ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області (т. 2а.с.
154-159). Згідно наданої Любашівською ОДПІ
відповіді на заперечення за № 4628/10/22-12
від 30.12.2013 року у задоволенні вимог
Позивача відмовлено, висновки Акту
перевірки залишено без змін (т.1
а.с. 20-21).

На підставі Акту перевірки Любашівська
ОДПІ прийняла податкове
повідомлення-рішення № від 08.01.2014
року, яким ПП «Нікіта-Ром» збільшено
суму грошового зобов'язання з ПДВ в
розмірі 81874,90 грн. з яких 65499,92 грн. за
основним платежем та 16374,98 грн. за
штрафними санкціями. (т.1 а.с.7).

Не погодившись із вказаним податковим
повідомленням-рішенням, Позивач
звернувся до суду.

Як вбачається з Акту перевірки
№1054/2200/34109029 від 17.12.2013 року, висновки
Любашівської ОДПІ ГУ Міндоходів в
Одеській області про завищення
Позивачем у червні 2013 року податкового
кредиту з ПДВ на 65499,92 грн. базуються на
визнанні безтоварними, такими, що не
підтверджені первинними документами
бухгалтерського обліку, господарських
операцій між ПП «Нікіта-Ром» та ТОВ
«Голдлайн».

Висновки Акту перевірки щодо не
підтвердження реальності
господарських операцій між ПП
«Нікіта-Ром» та ТОВ «Голдлайн», в свою
чергу, базуються на висновках акту
Західно-Донбаської ОДПІ
Дніпропетровської області ДПС
№9/22/3-38329524 від 23.08.2013 року «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Голдлайн», код за щодо підтвердження господарських
відносин із платниками податків та
зборів за період з 01.02.2013 року по 31.07.2013
року». Згідно вказаного акту
встановлено відсутність у ТОВ
«Голдлайн» виробничого обладнання,
транспортних засобів, торгівельного
обладнання, що свідчить про
відсутність у підприємства необхідних
умов для здійснення господарської
діяльності в частині купівлі, продажу,
реалізації, зберігання та
відвантаження товарно-матеріальних
цінностей. Враховуючи викладене
зустрічною звіркою ТОВ «Голдлайн»
документально не підтверджено
проведені господарські операції з
платниками податків у лютому - липні 2013
року. Звіркою ТОВ «Голдлайн» не
підтверджено реальність проведених
господарських операцій у лютому - липні
2013 року з платниками податків з
урахуванням їх виду, обсягу, якості,
розрахунку (т.1 а.с.212-219).

Дослідивши реальність та фактичність
господарських операцій ПП «Нікіта-Ром»
з контрагентом ТОВ «Голдлайн», їх
відповідність діючому законодавству, а
також правомірність формування
Позивачем податкового кредиту по
вказаним операціям, суд зазначає
наступне.

Судом встановлено, що 03.06.2013 року між
ТОВ «Голдлайн» (постачальником) та ПП
«Нікіта-Ром» (Покупцем) було укладено
договір поставки №61 відповідно до п.1.1
якого постачальник зобов'язується в
порядку та на умовах, визначених цим
договором виготовити і поставити
продукцію, а покупець зобов'язується в
порядку та на умовах, визначених цим
договором, прийняти і оплатити таку
продукцію. Згідно з п.1.2. вказаного
договору якісні і кількісні
характеристики продукції, що є
предметом поставки за цим договором,
строки поставки продукції за цим
договором визначаються у
специфікаціях, що додаються до цього
договору і є його невід'ємною частиною.
Відповідно до п.2.2. договору
постачальник зобов'язаний на кожну
одиницю продукції, що є предметом
поставки за цим договором, видати
сертифікат, який посвідчує
відповідність названої продукції
вимогам відповідних стандартів або
технічних умов. Згідно з п.3.1. договору
Постачальник відвантажує продукцію на
адресу, вказану покупцем і зазначену у
відповідній специфікації за цінами, що
визначені чинними прейскурантами
постачальника. Відповідно до п.5.1.
договору розрахунок між
постачальником і покупцем провадиться
у повному обсязі шляхом безготівкового
переказу і грошових коштів на
розрахунковий рахунок постачальника
(т.1 а.с.114-115).

Згідно умов договору поставки його
сторони визначили у специфікаціях
асортимент та вартість товарів і
послуг, які мали бути надані ТОВ
«Голдлайн» покупцю ПП «Нікіта-Ром» (т.1
а.с. 127, 136, 142, 147, 152, 159, 168, 169, 174).

На виконання умов вищевказаного
договору ТОВ «Голдлайн» на протязі
червня 2013 року здійснило поставку на
користь ПП «Нікіта-Ром» товарів, а
також надало послуги по перевезенню
вантажу на загальну суму 392999,52 грн. Факт
поставки товарів та надання послуг по
перевезенню вантажу підтверджується:
видатковими накладними (т.1 а.с. 118, 125, 133,
137, 139, 148, 157, 166, 179), актами
приймання-передачі предмета продажу
(т.1 а.с.123, 128, 134, 141, 150, 160, 165, 175, 176, 177),
актами здачі-прийняття робіт (надання
послуг) (т.1 а.с. 145, 171), податковими
накладними (т.1 а.с. 120, 126, 135, 140, 146, 151, 158,
163, 172, 173), сертифікатом відповідності
(т.2 а.с. 5), паспортами на поставлену
продукцію (т.2 а.с. 6-48). Позивачем
було здійснено оплату отриманих від
ТОВ «Голдлайн» товарів та послуг, що
підтверджується платіжними
дорученнями (т.1 а.с. 181-186). Як
встановлено судом, в подальшому
Позивачем частина товару, придбаного у
ТОВ «Голдлайн» була реалізована
контрагентам - покупцям, що
підтверджується видатковими
накладними (т.1 а.с. 121, 129, 143, 153, 154, 155, 161,
167, 180). На підставі вищевказаних
отриманих від ТОВ «Голдлайн»
податкових накладних Позивачем було
сформовано податковий кредит в розмірі
65499,92 грн., що підтверджується
відомостями декларації з ПДВ за
червень 2013 року (т.1 а.с. 97-111).

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій, зокрема, з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі у разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Згідно п.198.2 ст.198 ПК України, датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст.198 ПК України
встановлено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п.193.1
ст.193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно п. 198.6 ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з п.201.11 ст.201 цього
Кодексу).

Пунктами 201.1, 201.4 ст.201 ПК України
визначено, що платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну.
Податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товару (послуг).

Згідно п.201.10 ст.201 ПК України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.6 ст.201 ПК України
встановлено, що податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Виходячи із вищезазначеної норми,
податкова накладна є документом, що
підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у
ціні товару.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Водночас, ст.1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Виходячи із системного аналізу
вказаних норм, для підтвердження даних
податкового обліку можуть братись до
уваги лише ті первинні документи, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції. Тобто,
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість повинен бути
підтверджений належним чином
складеними первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції, яка є підставою для
формування податкового обліку
платника податків.

Суд зазначає, що досліджені під час
розгляду справи первинні документи по
господарським операціям ПП
«Нікіта-Ром» з ТОВ «Голдлайн»
відповідають вимогам Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» і не дають підстав
для висновку про нездійснення спірних
операцій. Суд не приймає до уваги
доводи Відповідача про безтоварність
господарських операцій з огляду на
відсутність у ПП «Нікіта-Ром»
товарно-транспортних накладних та
подорожних листів враховуючи наступне.

Відповідно до розділу 1 Правил
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні затверджених
Наказом Міністерства транспорту
України №363 від 14.10.1997р.
товарно-транспортна документація -
комплект юридичних документів, на
підставі яких здійснюють облік,
приймання, передавання, перевезення,
здавання вантажу та взаємні розрахунки
між учасниками транспортного процесу,
а товарно-транспортна накладна - єдиний
для всіх учасників транспортного
процесу юридичний документ, що
призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи.

Згідно із п. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних
правил основними документами на
перевезення вантажів є
товарно-транспортні накладні та
дорожні листи вантажного автомобіля.
Дорожній лист вантажного автомобіля є
документом, без якого перевезення
вантажів не допускається. Оформлення
перевезень вантажів
товарно-транспортними накладними
здійснюється незалежно від умов оплати
за роботу автомобіля.
Товарно-транспортну накладну на
перевезення вантажів автомобільним
транспортом Замовник
(вантажовідправник) повинен виписувати
в кількості не менше чотирьох
екземплярів. Після прийняття вантажу
згідно з товарно-транспортною
накладною водій (експедитор) підписує
всі її екземпляри. Перший екземпляр
товарно-транспортної накладної
залишається у Замовника
(вантажовідправника), другий -
передається водієм (експедитором)
вантажоодержувачу, третій і четвертий
екземпляри, засвідчені підписом
вантажоодержувача (у разі потреби й
печаткою або штампом), передається
Перевізнику.

Разом з тим, вказані правила перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні не встановлюють правил
податкового обліку, а лише
встановлюють права, обов'язки та
відповідальність власників
автомобільного транспорту
(перевізників). При цьому, документи
обумовлені вказаними правилами,
зокрема, товарно-транспортна накладна
та подорожній лист, не є документами
первинного бухгалтерського обліку, що
підтверджують обставини придбання та
продажу товарно-матеріальних
цінностей. В зв'язку з цим відсутність у
Позивача товарно-транспортних
накладних не може бути безумовною
підставою для висновку про
нереальність господарської операції,
враховуючи наявність у Позивача інших
первинних документів бухгалтерського
обліку, які підтверджують факт
придбання товарів та послуг.
Аналогічна правова позиція висловлена
в ухвалах ВАСУ від 16.04.2013 року по справі
1570/3290/12 та від 19.02.2013 року по справі
№2а/0570/10520/2011.

Також суд зазначає, що роблячи висновок
щодо завищення Позивачем податкового
кредиту по взаємовідносинам з
контрагентом ТОВ «Голдлайн»,
Відповідач, зокрема, послався на
висновки акту Західно-Донбаської ОДПІ
Дніпропетровської області ДПС
№9/22/3-38329524 від 23.08.2013 року «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Голдлайн», код за щодо підтвердження господарських
відносин із платниками податків та
зборів за період з 01.02.2013 року по 31.07.2013
року», яким встановлено відсутність у
ТОВ «Голдлайн» виробничого обладнання,
транспортних засобів, торгівельного
обладнання, що свідчить про
відсутність у підприємства необхідних
умов для здійснення господарської
діяльності в частині купівлі, продажу,
реалізації, зберігання та
відвантаження товарно-матеріальних
цінностей.

Суд не приймає до уваги посилання
Любашівської ОДПІ на вказані доводи,
оскільки чинним законодавством чітко
не регламентована обов'язкова
кількість необхідних ресурсів для
здійснення тієї чи іншої діяльності. В
залежності від специфіки виду
діяльності підприємство у разі
виникнення такої потреби може залучити
до виконання роботи інших осіб з
наявними ресурсами визначеного обсягу
і структури.

Крім того, надаючи оцінку акту
Західно-Донбаської ОДПІ
Дніпропетровської області ДПС №
9/22/3-38329524 від 23.08.2013 року «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Голдлайн», код за щодо підтвердження господарських
відносин із платниками податків та
зборів за період з 01.02.2013 року по 31.07.2013
року», суд зазначає наступне. Вказаний
Акт, як зазначено в ньому, складений на
підставі пункту 73.5 ст.73 ПК України, яким
регламентовано проведення зустрічних
звірок органами державної податкової
служби. Проведення цих звірок
регламентовано також Порядком
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
затвердженого постановою Кабінету
міністрів України № 1232 від 27.12.2010 року,
Методичними рекомендаціями щодо
організації та проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок, затверджених
наказом ДПА № 236 від 22.04.2011 року.

Зустрічною звіркою вважається
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків. Зустрічні
звірки не є перевірками і проводяться в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України. За результатами
зустрічних звірок складається Довідка,
яка надається суб'єкту господарювання
у десятиденний термін.

Згідно з п.4.4 Методичних рекомендацій у
разі встановлення фактів, що не дають
змогу провести зустрічну звірку
суб'єкта господарювання, зокрема у
зв'язку встановленням відсутності
суб'єкта господарювання за
місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання
(додаток 3). Відповідно до затвердженої
форми вказаного Акту в ньому може
відображатися інформація, яка наявна в
даних ДПС про податкову звітність, дані
раніше проведених перевірок, звірок, що
мають (можуть мати) відношення до
питань, наведених у запиті на
проведення зустрічної звірки, інша
наявна інформація.

Таким чином, згідно вищезазначених
положень законодавства в актах,
складених відповідно до п.73.5 ст.73 ПК
України щодо проведення зустрічних
звірок суб'єкта господарювання
органами податкової служби не можуть
бути зроблені висновки про будь-які
порушення суб'єкта господарювання,
оскільки зустрічна звірка не є
перевіркою.

Крім того, судом встановлено, що
контрагент Позивача ТОВ «Голдлайн»
оскаржило в судовому порядку дії
Західно-Донбаської ОДПІ ГУ Міндоходів
в Дніпропетровської області по
проведенню вказаної звірки.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
23.10.2013 року по справі №804/12408/13-а, яка
залишена без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 18.03.2014 року,
задоволено адміністративний позов ТОВ
«Голдлайн» до Західно-Донбаської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області: визнано протиправними дії
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
формування в Акті № 9/22/3-38329524 від 23.08.2013
року «Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Голдлайн» () щодо підтвердження
господарських відносини із платниками
податків та зборів за період з 01.02.2013 р.
по 31.07.2013 р.» висновку про
непідтвердження реальності проведених
господарських відносин між ТОВ
«Голдлайн» та контрагентами у
лютому-липні 2013 року з урахуванням їх
виду, обсягу, якості та розрахунку;
визнано протиправними дії
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
корегування показників податкової
звітності TOB «Голдлайн» за лютий-липень
2013 року в електронній базі даних
«Деталізована інформація по платнику
ПДВ щодо результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту у розрізі
контрагентів на рівні ДПА України» на
підставі Акту № 9/22/3-38329524 від 23.08.2013 року
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Голдлайн» () щодо підтвердження
господарських відносини із платниками
податків та зборів за період з 01.02.2013 р.
по 31.07.2013 р.».; зобов'язано
Західно-Донбаську об'єднану державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області відновити в
електронній базі даних «Деталізована
інформація по платнику ПДВ щодо
результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту у розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»
показники податкової звітності TOB
«Голдлайн», що зазначені у податкових
декларацій з ПДВ за лютий-липень 2013
року (т.2 а.с. 52-65).

Статтею 72 КАС України визначено, що
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Вказаною постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 23.10.2013 року
встановлено, що звірка ТОВ «Голдлайн»
проведена податковим органом з
порушенням норм закону; висновки акту
про укладення договорів ТОВ «Голдлайн»
без мети настання реальних наслідків є
помилковими та викладеними з
порушенням норм податкового
законодавства. Також в постанові суду
зазначено, що самостійна зміна
Відповідачем в Деталізованій базі
співставлення показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань ТОВ
«Голдлайн» порушує права та інтереси
платника податків.

Таким чином, суд вважає доведеними та
обґрунтованими доводи Позивача щодо
неправомірного посилання в Акті
перевірки №1054/2200/34109029 від 17.12.2013 року
відносно нього на висновки акту
Західно-Донбаської ОДПІ
Дніпропетровської області ДПС
№9/22/3-38329524 від 23.08.2013 року «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Голдлайн», код за щодо підтвердження господарських
відносин із платниками податків та
зборів за період з 01.02.2013 року по 31.07.2013
року».

Також суд зазначає, що можливі
порушення податкового законодавства з
боку контрагенту Позивача при
здійсненні господарських операцій в
ланцюзі постачання з третіми особами,
для зниження об'єкту оподаткування,
доказів чого податковим органом до
суду надано не було, не можуть бути
самостійною та достатньою підставою
для висновку про відсутність
фактичного виконання ТОВ «Голдлайн»
своїх обов'язків по договорам надання
послуг для ПП «Нікіта-Ром» та
відсутність у Позивача права на
податковий кредит з ПДВ.

При прийнятті рішення суд враховує
положення ст.244-2 КАС України щодо
обов'язковості рішення Верховного Суду
України, прийнятого за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, та, зокрема, постанову
Верховного Суду України від 31.01.2011 року
по справі № 21-47а10 за позовом закритого
акціонерного товариства «Мукачівський
лісокомбінат» до Мукачівської
об'єднаної державної податкової
інспекції в Закарпатській області про
визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення, в якому
зазначено, що чинне законодавство
України не ставить в залежність
виникнення у платника ПДВ права на
податковий кредит від дотримання вимог
податкового законодавства іншим
суб'єктом господарювання.

При цьому, при розгляді
адміністративних справ необхідно
також враховувати і практику
Європейського суду з прав людини,
рішення якого, згідно ст.17 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини», а також враховуючи
приписи ст. 9 Конституції України та ст.
19 Закону України «Про міжнародні
договори України», є джерелом права та
є обов'язковим для виконання Україною.

Так, Європейський суд з прав людини
(п'ята секція) у своєму рішенні від
22.01.2009 року (заява №3991/03) у справі
«Булвес» АД проти Болгарії зазначив
наступне: «Враховуючи своєчасне і
повне виконання компанією-заявником
своїх обов'язків із декларування ПДВ,
неможливості з її сторони забезпечити
дотримання постачальником його
обов'язків щодо декларування ПДВ і той
факт, що не було ніякого шахрайства
стосовно системи оподаткування, про
яке компанія-заявник знала чи могла
знати, Суд вважає, що компанія-заявник
не повинна нести відповідальність за
наслідки невиконання постачальником
його обов'язків щодо своєчасного
декларування і, як наслідок, сплачувати
ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає,
що такі вимоги прирівнюються, до
надзвичайного обтяження для
компанії-заявника, що порушило
справедливий баланс, який повинен був
підтримуватися між вимогами загальних
інтересів та вимогами захисту права
власності».

Також, суд зазначає, що у разі, якщо на
час здійснення господарських операцій,
за якими податковий орган не визнає
обґрунтованим віднесення Позивачем до
податкового кредиту сум ПДВ,
постачальники були включені до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, а також мали
свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ,
покупець не може нести
відповідальність ні за несплату
податків продавцями та їх
постачальниками, ні за можливу
недостовірність відомостей про них,
наведених у зазначеному реєстрі, за
умови необізнаності щодо неї.

Як вбачається з матеріалів справи, і
Позивач, і його контрагент на час
укладання спірних правочинів, були
зареєстровані як платники ПДВ, що не
заперечувалось Відповідачем.

На підставі наведеного суд приходить
до висновку, що Позивачем у
відповідності до вимог ст. 198, 201 ПК
України віднесено до складу
податкового кредиту грошові суми,
сплачені ТОВ «Голдлайн», яке на момент
здійснення господарської діяльності
мало статус платника податку на додану
вартість. В зв'язку з викладеним суд
вважає необґрунтованими доводи Акту
перевірки щодо завищення Позивачем у
червні 2013 року податкового кредиту з
ПДВ на 65499,92 грн. по господарським
операціям з ТОВ «Голдлайн».

Згідно зі ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, зокрема, чи прийняті вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Відповідно до ч.
2 ст. 71 КАС України в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
Відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування. Відповідно до ст. 86 КАС
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що Відповідач у судовому
засіданні не довів правомірності та
обґрунтованості спірного податкового
повідомлення-рішення № від 08.01.2014
року, у зв'язку з чим позовні вимоги ПП
«Нікіта-Ром» підлягають задоволенню
шляхом визнання його протиправним та
скасування.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного
підприємства «Нікіта - Ром» до
Любашівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Любашівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Одеській
області № від 08.01.2014 року, яким
Приватному підприємству «Нікіта - Ром»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в розмірі
81874,90 грн. (з яких за основним платежем
65499,92 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) 16374,98 гривень).

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Одеський окружний
адміністративний суд шляхом подання в
десятиденний строк з дня її
проголошення апеляційної скарги. У
разі застосування судом частини
третьої ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Стеценко О.О.

26 травня 2014 року.