Справа № 872/8974/13
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2014 рокусправа № 811/857/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

без представників сторін;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді Кіровоградської області

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 18
квітня 2013 р. у справі № 811/857/13-а

за позовом Житлово-експлуатаційної
контори № 7 Головного управління
житлово-комунального господарства
Кіровоградської міської ради

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Кіровограді
Кіровоградської області

про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

"15" березня 2013 р.
Житлово-експлуатаційна контора № 7
Головного управління
житлово-комунального господарства
Кіровоградської міської ради
звернулась до суду з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді
Кіровоградської області в якому
просила скасувати рішення відповідача
№22 від 05.03.2013 року про застосування
фінансових санкцій в розмірі 3 641,80 грн.
та нарахування пені в сумі 12 618,82 грн. за
несплату або несвоєчасну сплату
страхувальниками страхових внесків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
судовим рішенням позивачу розстрочено
сплату зобов'язань перед УПФУ зі сплати
страхових внесків. Проте, позивач
достроково сплатив заборгованість і в
березні 2013 року зазначена
заборгованість повністю погашено. За
таких обставин на думку позивача
спірне рішення УПФУ є безпідставним та
протиправним, яке впливає на майновий
стан підприємства та штучно збільшує
заборгованість позивача перед
пенсійним фондом. Крім того, позивач
посилається на те, що рішення №22 за
формою та змістом не відповідає
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 18 квітня 2013
р. у справі № 811/857/13-а адміністративний
позов Житлово-експлуатаційної контори
№ 7 Головного управління
житлово-комунального господарства
Кіровоградської міської ради до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді Кіровоградської області
про скасування рішення - задоволено.

Постанову суду мотивовано тим, що
відповідачем протиправно винесено
рішення про стягнення застосування
штрафних санкцій та пені, у
відповідності до ч.9 ст. 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
оскільки зазначена норма втратила
чинність та не діяла на момент
винесення спірного рішення.

Не погодившись з постановою суду,
подано апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді Кіровоградської області ,
згідно якої особа, яка подає апеляційну
скаргу просить скасувати постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 18 квітня 2013
р. у справі № 811/857/13-а, як таку що
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Вважає, що суд не вірно надав оцінку
встановленим по справі обставинам, а
саме судом не вказано, які саме норми
законодавства порушено відповідачем
під час винесення спірного рішення про
застосування штрафних санкцій та пенсі
за несвоєчасну сплату страхових
внесків. Крім того, скаржник вважає, що
судом не вірно трактовано положення ч.5
ст. 7 Прикінцевих та перехідних
положень закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», якими
передбачено, що на період до повного
стягнення заборгованості зі сплати
страхових внесків в тому числі
нарахованих штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій.

Сторони по справі про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились
представники сторін. Жодних клопотань,
повідомлень про причини неявки до суду
не надходило, підстави відсутності
представників сторін суду не
повідомлені.

З урахуванням наявних в справі
матеріалів, нез'явлення в судове
засідання представників сторін не
перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вбачає підстави
для задоволення апеляційної скарги,
внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
Житлово-експлуатаційна контора №7
Головного управління
Житлово-комунального господарства
Кіровоградської міської ради
зареєстрована виконавчим комітетом
кіровоградської міської ради 07.10.1993
року (ідентифікаційний код 13772342).
Перебуває на обліку у відповідача як
платник єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

05.03.2013 року Управлінням Пенсійного
фонду України в м. Кіровограді на
підставі п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» винесено
рішення № 22 про застосування
фінансових санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
внесків, у тому числі донарахованих
страхувальниками або органом
Пенсійного фонду, яким застосовано до
позивача фінансові санкції у вигляді
штрафу в розмірі 3 641,80 грн. та
нарахована пеня у розмірі 12 618,82 грн. за
період з 20.01.2011 року по 05.03.2013 року.

Позивач звернувся до суду з вимогою
оскаржити дане рішення.

Судом першої інстанції зроблено
висновок про безпідставність
застосування до
Житлово-експлуатаційної контори № 7
Головного управління
житлово-комунального господарства
Кіровоградської міської ради санкцій
на підставі пункту 2 частини 9 статті 106
Закону України « Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування », оскільки зазначена
норма втратила чинність у
відповідності до Закону України
№2464-У1. Посилаючись на
загальновизнаний принцин дії закону в
часі з посиланням на ст. 58 Конституції
України, суд першої інстанції визнав
безпідставним оскаржуване рішення №
579, та повністю задовольнив позов.

Колегія суддів вважає хибним такий
висновок суду та зазначає, що з
урахуванням встановленого та
зазначеного в рішенні порушення
встановлено порушення позивачем ст. 20
п.6 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині сплати
страхових внесків, нарахованих за
відповідний базовий звітний період.
Позивач наявність порушення не
спростовує, зазначаючи лише
застосування законодавства, яке
втратило чинність на час нарахування
фінансових санкцій.

Однак, на момент вчинення позивачем
порушення, діяла норма пп.6 п.2 ст. 17
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 р. № 1058, якою
встановлювався обов'язок
страхувальника нараховувати,
обчислювати і сплачувати в
установлені строки та в повному обсязі
страхові внески. У випадку
несвоєчасної сплати або не в повному
обсязі сплати страхових внесків до
страхувальників застосовуються
фінансові санкції, передбачені
Законом.

В силу приписів Прикінцевих та
перехідних положень Закону України «
Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», де зокрема,
зазначено, що стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих, або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року ,
в тому числі страхових внесків , строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не
настав, здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
того законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.

Отже, зі змісту пункту 7 розділу VIII
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону №2464 вбачається, що органи
пенсійного фонду на період до повного
погашення заборгованості зі сплати
страхових внесків нарахованих та/або
несплачених у період до 01.01.2010 р.
зберегли повноваження щодо контролю за
правильністю нарахуванню своєчасністю
сплати страхових внесків, застосування
фінансових санкцій, якими вони були
наділені до набрання чинності цим
Законом, в тому числі повноваження,
передбачені ст.106 Закону № 1058.

Колегія суддів в силу приписів
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України « Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування», де
зокрема, зазначено, що стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих, або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не
настав, здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій, вважає
висновок суду першої інстанції по
даній справі помилковим, а доводи
апеляційної скарги вмотивованими та
такими, що дають підстави для
скасування судового рішення в даній
справі.

Спірне рішення про застосування
фінансових санкцій прийнято на
підставі пункту 2 частини 9 ст.106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» і
відповідає формі, встановленої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 22.10.10 р. № 25-1 якою внесені
зміни до Інструкції «Про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України.

Відповідач при прийнятті спірного
рішення про застосування фінансових
санкцій діяв у межах повноважень, та
відповідно до вимог діючого
законодавства, тому законних підстав
для скасування оскаржуваного рішення,
суд першої інстанції не мав.

При цьому, доводи позивача про
відсутність заборгованості зі сплати
страхових внесків на момент
нарахування штрафних санкцій
спростовується довідкою відповідача
від 28.03.2013 року №2143/02-28, відповідно до
якої заборгованість зі сплати
страхових внесків погашена
відповідачем 06.03.2013 року, тобто після
нарахування штрафних фінансових
санкцій. (а.с.44)

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
судом першої інстанції ухвалено судове
рішення з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи і є
підставою для скасування постанови
суду з прийняттям нової про відмову у
задоволенні позову
Житлово-експлуатаційної контори № 7
Головного управління
житлово-комунального господарства
Кіровоградської міської ради.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кіровограді Кіровоградської області
на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від
18 квітня 2013 р. у справі № 811/857/13-а -
задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 18 квітня
2013 р. у справі № 811/857/13-а - скасувати.

В задоволенні адміністративного
позову Житлово-експлуатаційної
контори № 7 Головного управління
житлово-комунального господарства
Кіровоградської міської ради до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді Кіровоградської області
про скасування рішення - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко