Справа № 712/176/14-а
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 712/176/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Пироженко В.
Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Беспалова О. О.

суддів:
Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря:
Тур В. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Києві апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Черкасах Черкаської
області на постанову Соснівського
районного суду м. Черкаси від 19 березня
2014 р. у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в м. Черкасах
Черкаської області про зобов'язання
провести перерахунок пенсії
державному службовцю, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до Соснівського
районного суду м. Черкаси з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Черкасах Черкаської області про
зобов'язання провести перерахунок
пенсії державному службовцю з дня
призначення пенсії та визнання дій
відповідача щодо ухилення в здійсненні
перерахунку пенсії протиправними.

Постановою Соснівського районного
суду м. Черкаси від 19 березня 2014 р.
адміністративний позов задоволено
частково.

Визнано відмову управління Пенсійного
Фонду України в м. Черкаси Черкаської
області щодо перерахунку пенсії
державного службовця ОСОБА_2
протиправною.

Зобов'язано управління Пенсійного
Фонду України в м. Черкаси здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_2 з
врахуванням інших виплат та премій на
підставі довідки департаменту
соціальної політики Черкаської
міської ради від 20.01.2014 року № 7328-5/10 про
заробітну плату з урахуванням в ній
сум, починаючи з 20.07.2013 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати оскаржувану
постанову суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог, у
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутністю представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а постанова суду -
частковому скасуванню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
було вірно встановлено судом першої
інстанції, позивач отримує пенсію за
віком державного службовця з 29.12.2010 р.

Як вбачається з листа відповідача від
22.01.2014 р. № 36/м-10 пенсія позивача
обчислюється з окладу, надбавки за
ранг, відкоригованої суми премій,
відкоригованої суми надбавок (а. с. 5).

Натомість, згідно довідки департаменту
соціальної політики Черкаської
міської ради від 20.01.2014 р. № 73/28-5/10, до
складу заробітної плати позивача у 2009
р. та 2010 р. включена матеріальна
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога на соціально-побутові потреби
та індексація заробітної плати (а. с. 7).

З цією довідкою та з заявою про
перерахунок пенсії позивач звернулася
до відповідача 20.01.2014 р. (а. с. 8).

У відповідь на заяву відповідачем було
відмовлено в перерахунку пенсії
листом, що зазначений вище.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів зазначає
наступне.

Статтею 37 Закону України «Про державну
службу» від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ, на
підставі якого позивачу була
призначена пенсія, передбачено, що на
одержання пенсії державних службовців
мають право особи, які досягли
встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку. Пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, без
обмеження граничного розміру пенсії, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

Статтею 37-1 вказаного Закону
передбачено, що у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям, а також у зв'язку
із набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.
Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Відповідно до статті 33 Закону № 3723-ХІІ
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Саме на Кабінет
Міністрів України покладається
регулювання питань оплати праці
державних службовців, встановлення
розмірів посадових окладів, надбавок,
доплат, матеріальної допомоги.

Порядок обчислення заробітної плати
для перерахунку пенсії державного
службовця встановлено постановами
Кабінету Міністрів від 31 травня 2000 року
№ 865 та від 23 квітня 2003 року № 581.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів
України від 31 травня 2000 року № 865 (із
змінами і доповненнями) передбачено, що
особи, які вийшли на пенсію згідно
Закону № 3723-ХІІ мають право на
перерахунок пенсій, але лише за умови
підвищення заробітної плати державним
службовцям після набрання чинності
Законом України від 16 січня 2003 року №
432-ІV «Про внесення змін до Закону №
3723-ХІІ» (далі - Закон № 432-ІV).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 квітня 2003 року № 581 встановлено,
що у разі підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним
службовцям відповідно до рішень
Кабінету Міністрів України після
набрання чинності Законом України від
16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення
змін до Закону № 3723-ХІІ» заробітна
плата для перерахунку пенсії
пенсіонерам, яким пенсія призначена з
дня набрання чинності Законом № 3723-ХІІ,
визначається в такому порядку: 1)
пенсіонерам, які на момент перерахунку
пенсії продовжують працювати на
посаді, з якої призначено пенсію, - на
підставі поданої довідки про
одержувану заробітну плату на момент
перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на
підставі документів, поданих на час
перерахунку, виходячи із сум
заробітної плати, яку одержує
працюючий державний службовець на
відповідній посаді, з якої призначено
(перераховано) пенсію, на момент
виникнення права на перерахунок. При
цьому, премія та інші надбавки
враховуються в середніх розмірах
стосовно визначених законодавством
таких виплат у відповідному державному
органі, з якого особа вийшла на пенсію,
на момент виникнення права на
перерахунок, якщо вони були фактично їй
встановлені.

Стаття 33 Закону № 3723-ХІІ визначає умови
оплати праці державних службовців, а не
умови їх пенсійного забезпечення, а
тому, якщо державний службовець під час
перебування на державній службі
отримував грошову винагороду, то
зазначений розмір цієї винагороди
(надбавки) повинен бути врахований і
при обчисленні пенсії державного
службовця.

Задовольняючи позов в частині
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок призначеної позивачу
пенсії з урахуванням матеріальної
допомоги та індексації, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з
наступного.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України від 24
березня 1995 року № 108/95 ВР «Про оплату
праці» визначено, що заробітна плата -
це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених норм чинного
законодавства дає підстави для
висновку, що матеріальна допомога на
оздоровлення, допомога для вирішення
соціально-побутових питань та
індексація входили до системи оплати
праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про
пенсійне забезпечення» врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66
вказаного Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Натомість, в апеляційній скарзі
відповідач зазначає, що позивач є
працюючим пенсіонером, а тому пенсія
індексації в такому випадку не
підлягає.

Спростовуючи доводи апелянта, колегія
суддів зазначає наступне.

Стаття 2 Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення»
передбачає, що індексації підлягають
грошові доходи громадян, одержані ними
в гривнях на території України і які не
мають разового характеру, зокрема,
пенсії.

Відповідно до статті 4 Закону України
«Про індексацію грошових доходів
населення» індексація грошових
доходів населення проводиться в разі,
коли величина індексу споживчих цін
перевищила поріг індексації, який
установлюється в розмірі 101 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для
індексації грошових доходів населення
провадиться наростаючим підсумком,
починаючи з місяця введення в дію цього
Закону.

Для проведення подальшої індексації
грошових доходів населення обчислення
індексу споживчих цін починається за
місяцем, у якому індекс споживчих цін
перевищив поріг індексації, зазначений
у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення
у зв'язку з індексацією здійснюється з
першого числа місяця, що настає за
місяцем, у якому опубліковано індекс
споживчих цін.

Пунктом 9 Порядку проведення
індексації грошових доходів населення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078,
установлено, що працюючим пенсіонерам
в першу чергу індексується сума оплати
праці. Індексація пенсії, державної
соціальної допомоги особам, які не
мають права на пенсію, та інвалідам,
щомісячного довічного грошового
утримання, що виплачуються замість
пенсії, провадиться після індексації
суми оплати праці на підставі довідки
підприємства, установи, організації, де
працює пенсіонер, в якій зазначається
розмір оплати праці працюючого
пенсіонера, проіндексована її сума і
сума індексації.

У всіх випадках загальний дохід
працюючого пенсіонера, який підлягає
індексації, не повинен перевищувати
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатної особи.

Частина третя статті 10 Закону України
«Про індексацію грошових доходів
населення» визначає, що пенсія
працюючих пенсіонерів індексується в
розмірі, що з урахуванням оплати праці
не перевищує прожиткового мінімуму для
працездатної особи.

Таким чином, твердження апелянта, що
факт працевлаштування пенсіонера
взагалі виключає індексацію пенсії не
відповідає зазначеним положенням
чинного законодавства України. Так,
якщо працюючий пенсіонер отримує за
місцем роботи заробітну плату, яка
встановлена на рівні прожиткового
мінімуму для працездатної особи, і
вище, - лише тоді відсутні підстави для
індексації пенсії.

Натомість, у даній справі мова йде не
про індексацію пенсії, а про включення
індексації заробітної плати як
складової для її обчислення, що не є
тотожними поняттями.

Оскільки індексація пенсії не є
предметом спору, колегія суддів не
вважає за необхідне встановлювати
право позивача на індексацію пенсії.

Однак, колегія суддів зазначає, що
індексація заробітної плати на
підставі вищезазначених норм має
включатися при обрахунку пенсії.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
законодавством встановлене право
позивача на перерахунок пенсії та
включення при такому перерахунку сум
матеріальних допомог та індексації
заробітної плати.

Натомість, як вбачається з матеріалів
справи, позовні вимоги позивача
охоплюють період з 29.12.2010 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Статтею 100 КАС України було
передбачено, що адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд на
підставі позовної заяви та доданих до
неї матеріалів не знайде підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними.

Згідно пункту 9 частини 1 статті 155 КАС
України суд своєю ухвалою залишає
позовну заяву без розгляду, якщо
позовну заяву подано з пропущенням
встановленого законодавством строку
звернення до адміністративного суду і
суд не знайшов підстав для визнання
причин пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними.

Як вбачається з матеріалів справи,
позовна заява подана до суду позивачем
27.01.2014 р.

Таким чином, зважаючи на той факт, що
позивач повинна була дізнатися про
отримання пенсійної виплати без
зазначених складових не пізніше лютого
2010 року, колегія суддів приходить до
висновку про необхідність залишення
позовних вимог в частині зобов'язання
перерахувати пенсію за період з 29.12.2010
р. по 26.07.2013 р. без розгляду.

Крім того, судом першої інстанції
задоволено позовні вимоги за період з
20.07.2013 р., що на думку колегії суддів є
неприпустимим з огляду на наступне.

Позивач звернулася до відповідача з
заявою та відповідною довідкою 20.01.2014 р.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 квітня 2003 року № 581 встановлено,
що у разі підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним
службовцям заробітна плата для
перерахунку пенсії таким пенсіонерам,
які на момент перерахунку пенсії
продовжують працювати на посаді, з якої
призначено пенсію, визначається на
підставі поданої довідки про
одержувану заробітну плату на момент
перерахунку.

Частиною четвертою статті 45 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
передбачено, що перерахунок
призначеної пенсії провадиться в такі
строки:

- у разі виникнення права на підвищення
пенсії - з першого числа місяця, в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком
пенсії, якщо відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано ним до
15 числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо заяву з усіма
необхідними документами подано ним
після 15 числа;

- у разі настання обставин, які тягнуть
за собою зменшення пенсії, - з першого
числа місяця, в якому настали ці
обставини, якщо вони мали місце до 15
числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо вони мали місце
після 15 числа.

З огляду на дану норму, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
підставою для перерахунку пенсії
позивачу, є подання до органу
Пенсійного фонду України відповідної
заяви з усіма необхідними документами.

Зважаючи на те, що заява до відповідача
подана позивачем 20.01.2014 р., пенсія
позивача підлягає перерахунку з 01.02.2014
р.

З огляду на це, позовні вимоги ОСОБА_2 за
період з 27.07.2013 р. по 31.01.2014 р. підлягають
залишенню без задоволення.

Незважаючи на це, рішення суду першої
інстанції в частині визнання дій
відповідача щодо відмови у перерахунку
пенсії на підставі поданої заяви
протиправними підлягає залишенню без
змін, зважаючи на встановлене в судах
першої та апеляційної інстанцій право
позивача на такий перерахунок.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
частково спростовують позицію суду
першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 203 КАС України
постанова або ухвала суду першої
інстанції скасовується в апеляційному
порядку і позовна заява залишається
без розгляду або провадження у справі
закривається з підстав, встановлених
відповідно статтями 155 і 157 цього
Кодексу.

Згідно статті 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання, а так само розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив оскаржуване рішення частково
не у відповідності до норм
матеріального та процесуального права,
а тому наявні підстави для його
часткового скасування.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 155, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Черкасах
Черкаської області на постанову
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 19 березня 2014 р. у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Черкасах Черкаської області про
зобов'язання провести перерахунок
пенсії державному службовцю
задовольнити частково.

Постанову Соснівського районного суду
м. Черкаси від 19 березня 2014 р. в частині
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в м. Черкасах Черкаської
області здійснити перерахунок пенсії
на підставі довідки від 20.01.2014 р. № 7328-5/10
за період з 20.07.2013 р. по 31.01.2014 р.
скасувати.

В цій частині прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги ОСОБА_2 за період з
29.12.2010 р. по 26.07.2013 р. залишити без
розгляду.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Черкасах Черкаської
області здійснити перерахунок пенсії
на підставі довідки від 20.01.2014 р. № 7328-5/10
починаючи з 01.02.2014 р.

Позовні вимоги ОСОБА_2 за період з 27.07.2013
р. по 31.01.2014 р. залишити без задоволення.

В іншій частині постанову Соснівського
районного суду м. Черкаси від 19 березня
2014 р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя

О. О. БеспаловСуддя І.
О. ГрибанСуддя О. А.
Губська (Повний текст постанови
виготовлено 27.05.2014 року)

Головуючий суддя

Беспалов О.О.

Судді:

Грибан І.О.

Губська О.А.