Справа № 808/1867/14
Суддя: Горобцова Ярослава Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року о 14 год. 27 хв.Справа №
808/1867/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Горобцової
Я.В., за участю секретаря судового
засідання Колесникової С.Г.,
розглянувши у місті Запоріжжі у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовом Південного районного центру
зайнятості м. Запоріжжя

до ОСОБА_2

про стягнення незаконно отриманого
матеріального забезпечення, -

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

14 березня 2014 року до Запорізького
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Південного районного центру
зайнятості м. Запоріжжя до ОСОБА_2, в
якому позивач просить стягнути з
останнього суму виплаченої допомоги по
безробіттю у розмірі 4 029,69 грн.

Позовна заява обґрунтована тим, що
відповідач 19.02.2013 звернувся до
Південного районного центру
зайнятості м. Запоріжжя за сприянням у
працевлаштуванні і зареєстрований як
особа, яка шукає роботу. З 19.02.2013 ОСОБА_2
надано статус безробітного та
призначена допомога по безробіттю без
урахування страхового стажу. Також
позивач зазначає, що громадянин ОСОБА_2
приховав від спеціалістів Південного
районного центру зайнятості, факт його
перебування у трудових відносинах з
ТОВ «НВП РІСТ» з 14.05.2013 та отримував
дохід в період перебування на обліку та
отримання допомоги по безробіттю від
Південного районному центру
зайнятості м. Запоріжжя. Позивач
зазначає, що з 14.05.2013 по 11.12.2013 ОСОБА_2
виплачена допомога по безробіттю у
сумі 4 865,22 грн. Крім того, відповідачем
частково сплачено суму допомоги
виплаченої незаконно, у зв'язку з чим
сума боргу яка підлягає стягненню з
ОСОБА_2 становить 4 029,69 грн.

Ухвалою Запорізького окружного
адміністративного суду від 04 квітня 2014
року відкрито провадження у справі та
призначено справу до розгляду.

Представник позивача у судове
засідання не прибув. 14 травня 2014 року
через службу діловодства суду подав
клопотання, в якому просить суд
розглянути справу без його участі, у
зв'язку із неявкою відповідача. На
задоволенні позовних вимог наполягає в
повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
прибув. Про дату, час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
клопотань та заяв на адресу суду не
надходило.

Судова повістка надсилалась
відповідачу за адресою місця
реєстрації, проте повернулась до суду
без вручення адресату з поштовою
відміткою «за закінченням терміну
зберігання».

Згідно із ч. 11 ст. 35 КАС України у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Відтак, відповідач є таким, який
належним чином повідомлений про дату,
час та місце судового засідання. За
таких обставин суд приходить до
висновку про можливість розгляду
адміністративної справи без участі
представників сторін на підставі
матеріалів, які містяться в матеріалах
адміністративної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступне.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 2 Закону України
«Про зайнятість населення» (Закон
України №803-ХІІ від 01.03.1991 року)
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи. Безробітними
визнаються також інваліди, які не
досягли пенсійного віку, не працюють та
зареєстровані як такі, що шукають
роботу.

Згідно частини 2 вказаної статті Закону
у разі неможливості надати підходящу
роботу безробітному може бути
запропоновано пройти професійну
перепідготовку або підвищити свою
кваліфікацію.

Не можуть бути визнані безробітними
громадяни: віком до 16 років, за винятком
тих, які працювали і були вивільнені у
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці, реорганізацією,
перепрофілюванням і ліквідацією
підприємства, установи і організації
або скороченням чисельності (штату);
які вперше шукають роботу і не мають
професії (спеціальності), в тому числі
випускники загальноосвітніх шкіл, у
разі відмови їх від проходження
професійної підготовки або від
оплачуваної роботи, включаючи роботу
тимчасового характеру яка не потребує
професійної підготовки; які
відмовились від двох пропозицій
підходящої роботи з моменту реєстрації
їх у службі зайнятості як осіб, які
шукають роботу; які мають право на
пенсію за віком, у тому числі на
пільгових умовах, на пенсію за вислугу
років та скористалися цим правом або
досягли встановленого законом
пенсійного віку.

У разі відсутності підходящої роботи
рішення про надання громадянам статусу
безробітних приймається державною
службою зайнятості за їх особистими
заявами з восьмого дня після
реєстрації у центрі зайнятості за
місцем проживання як таких, що шукають
роботу. Реєстрація громадян
провадиться при пред'явленні паспорта
і трудової книжки, а в разі потреби -
військового квитка, документа про
освіту або документів, які їх
замінюють.

За правилами ч. 1 Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 20 листопада 2000 р.
№307 (далі - Порядок №307) цей Порядок,
розроблений відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття», визначає механізм
призначення, виплати допомоги по
безробіттю, у т. ч. одноразової для
організації безробітними
підприємницької діяльності, та
обчислення страхового стажу.

Допомога по безробіттю, у тому числі
одноразова її виплата для організації
безробітними підприємницької
діяльності надається застрахованим та
незастрахованим особам, визнаним у
встановленому порядку безробітними.

Допомога по безробіттю призначається
центрами зайнятості, на які покладено
функції робочих органів виконавчої
дирекції Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття (далі -
центри зайнятості), за місцем
перебування безробітного на обліку і
виплачується в установленому порядку
через банківські установи.

За правилами п. 6.2 Порядку №307 допомога
по безробіттю призначається на
підставі особистої заяви безробітного,
довідки (довідок) про середню заробітну
плату (дохід) за останнім місцем
(декількома місцями) роботи чи служби,
трудової книжки, військового квитка,
копії цивільно-правового договору, за
пред'явленням, у разі наявності,
свідоцтва про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
паспорта або іншого документа, що
посвідчує особу.

Рішення про призначення допомоги по
безробіттю, її розмір і строки виплати,
відкладення, скорочення та припинення
виплати оформлюється наказом центру
зайнятості, номер і дата якого
заноситься до картки персонального
обліку безробітного. З цим наказом
безробітний повинен бути ознайомлений
під особистий підпис у картці обліку
прийнятих рішень керівництва центру
зайнятості.

Згідно приписів п. 3 Порядку реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку
громадян, які шукають роботу, і
безробітних, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 14
лютого 2007 р. №219 (далі - Порядок №219),
реєстрація громадян, які звертаються
за сприянням у працевлаштуванні,
проводяться державною службою
зайнятості за місцем їх проживання за
умови пред'явлення паспорта, трудової
книжки, цивільно-правового договору, а
в разі потреби також військового
квитка, диплома або іншого документа
про освіту.

Згідно абз. 3 п. 2 Порядку №219 під час
проведення реєстрації громадянина
працівник центру зайнятості із
застосуванням автоматизованої системи
заповнює персональну картку особи, що
звернулася до центру зайнятості (далі -
картка), в якій зазначаються особисті
дані особи (прізвище, ім'я та по
батькові, інформація про реєстрацію
місця проживання, число, місяць та рік
народження, реєстраційний номер
облікової картки платника податків або
серія та номер паспорта (для осіб, які
через свої релігійні переконання
відмовляються від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків і мають
відповідну відмітку в паспорті),
відомості про останнє місце роботи або
вид діяльності, що визначений пунктом 3
статті 1 Закону України «Про зайнятість
населення», підстава припинення
трудових відносин відповідно до запису
в трудовій книжці або іншого виду
діяльності, що підтверджено
документально, та ознайомлює
громадянина з пам'яткою «Ваші права -
Ваші обов'язки».

Судом встановлено, що 19.02.2013 ОСОБА_2
подав заяву на ім'я директора
Південного РЦЗ, у якій просив до
вирішення питання про
працевлаштування надати статус
безробітноого з виплатою допомоги по
безробіттю. У заяві зазначено, що на
момент звернення відповідач не
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності, трудовою
діяльністю не займається, пенсію не
отримує (а. с. 5).

Відповідно до Витягу з наказів про
прийняті рішення по особі ОСОБА_2
районним центром зайнятості м.
Запоріжжя 19 лютого 2013 року
зареєстровано її як таку, яка шукає
роботу.

Як встановлено матеріалами справи,
ОСОБА_2 19 лютого 2013 року у відповідності
до ст. 2 Закону України «Про зайнятість
населення» та особистої заяви ОСОБА_2
надано статус безробітного та
призначена допомога по безробіттю без
урахування страхового стажу
відповідно до пп. 1,3, 4 ст. 22, п. 1 ст. 23
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» №1533-ІІІ від 02.03.2000 та п. 2.1
Порядку надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 20.11.2000 № 307, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 14.12.2000 за
№ 915/5136.

Виплата допомоги по безробіттю ОСОБА_2
проводилась у період з 14.05.2013 по 10.12.2013.
За вказаний період відповідачу
виплачено допомогу по безробіттю у
загальному розмірі 4 865,22 грн., що також
підтверджується Витягом з наказів про
прийняті рішення по особі ОСОБА_2.

Механізм проведення розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
відповідно до пункту 5 частини другої
статті 12 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», пункту 16 частини першої
статті 11 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» та частини
третьої статті 22 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено Порядком
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення безробітним,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України,
Державної податкової адміністрації
України від 13 лютого 2009 року №60/62 (далі -
Порядок №60/62).

Пунктом 5 Порядку №60/62 встановлено, що
перевірка достовірності даних, які є
підставою для надання особі статусу
безробітної та виплати їй
матеріального забезпечення,
проводиться центрами зайнятості
шляхом: звіряння наданої особою
інформації з відомостями, наявними в
Державній податковій адміністрації
України, Пенсійному фонді України, у
державних реєстраторів; використання
даних вищевказаних органів, Державного
департаменту нагляду за додержанням
законодавства про працю,
контрольно-ревізійних органів
цільового використання коштів Фонду;
проведення центром зайнятості
перевірки достовірності зазначених у
довідках про середню заробітну плату
даних та записів у трудових книжках
безпосередньо на підприємствах, в
установах, організаціях та у фізичних
осіб, які використовують найману працю,
у порядку, встановленому
законодавством. За результатами звірки
або перевірки оформлюється акт, який
підписується посадовими особами, що її
проводили. У разі встановлення
недостовірності даних, на підставі
яких особі надано статус безробітної
та право на виплату матеріального
забезпечення, особа ознайомлюється з
актом, про що засвідчує власним
підписом. У разі відмови особи
підписати акт про це робиться
відповідна відмітка спеціалістом
центру зайнятості.

15 січня 2014 року позивачем проводилась
звірка (перевірка) факту отримання
доходу безробітного ОСОБА_2, яка є
підставою для виплати особі
матеріального забезпечення на випадок
безробіття, за результатами якої
складений Акт «Розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» від 15.01.2014 №25.

Таким чином, на час набуття статусу
безробітного та перебування на обліку
в Південному районному центру
зайнятості м. Запоріжжя як безробітний
з 19.02.2013, відповідач не повідомив
спеціалістів центру зайнятості про те,
що фактично є зайнятою особою та
знаходиться у трудових відносинах з
ТОВ «НВП РІСТ» з 14.05.2013, незаконно
отримав статус безробітного з
призначенням допомоги по безробіттю,
чим порушив вимоги п. 2 ст. 36 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття».

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України
№1533-ІІІ від 02.03.2000 року застраховані
особи, зареєстровані в установленому
порядку як безробітні, зобов'язані
своєчасно подавати відомості про
обставини, що впливають на умови
виплати їм забезпечення та надання
соціальних послуг.

Пунктом 6 Порядку №60/62 встановлено, що у
разі встановлення центром зайнятості
відповідно до цього Порядку належності
безробітної особи до категорії
зайнятих така особа знімається з
обліку як безробітна в установленому
законодавством порядку та повертає
суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг. Якщо відомості про доходи
особи, на підставі яких призначено
матеріальне забезпечення, є
недостовірними з вини роботодавця,
центри зайнятості проводять
перерахунок страхових виплат з дня їх
призначення. Суми незаконно виплачених
коштів повертаються роботодавцем.
Виплата коштів, недоотриманих особою
внаслідок зниження суми страхових
виплат, здійснюється за рахунок коштів
Фонду. Якщо відомості про доходи є
недостовірними з вини особи, центри
зайнятості припиняють відповідні
виплати, а суми здійснених виплат з дня
їх призначення повертаються особою
відповідно до пункту 7 цього Порядку.

Відповідно до пункту 7 Порядку рішення
про повернення коштів особою чи
роботодавцем оформлюється наказом.
Протягом двох робочих днів після
прийняття рішення центр зайнятості
надсилає особі чи роботодавцю
рекомендованим листом повідомлення
про необхідність протягом 15
календарних днів з дня отримання
повідомлення повернути незаконно
виплачені кошти.

Згідно відомостей, що містяться в
Претензії «Про відшкодування коштів»
від 22.01.2014 №113 та Претензії «Про
відшкодування коштів» від 14.02.2014 №290, на
підставі Акту розслідування
страхового випадку Вільнянського
районного центру зайнятості від 15.01.2014
№25, встановлено факт, що ОСОБА_2
перебував в трудових відносинах з ТОВ
«НВП РІСТ», згідно наданих документів
на посаді водія автотранспортних
засобів з 14.05.2013 (Наказ на прийом на
роботу від 14.05.2013 №130-вк) та звільнений
11.06.2013 (Наказ про звільнення від 11.06.2013
№159-вк), та отримували дохід, тобто під
час перебування на обліку та отримання
допомоги по безробіттю в Південному
районному центрі зайнятості м.
Запоріжжя.

На підставі викладеного позивачем
21.01.2014 та 14.02.2014 видано Накази щодо
відшкодування ОСОБА_2 коштів, отриманих
незаконним (обманним) шляхом, як
допомогу по безробіттю.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 ознайомлений з Наказами щодо
повернення коштів, відповідно до яких
йому необхідно повернути неправомірно
отримані ним виплати у сумі 4 865,22 грн. на
розрахунковий рахунок Південного
районного центру зайнятості м.
Запоріжжя, про що свідчить підпис
ОСОБА_2 на рекомендованих
повідомленнях про вручення поштового
відправлення.

Також, судом встановлено, що на момент
розгляду справи відповідачем
добровільно сплачено суму допомоги по
безробіттю у розмірі 835,53 грн.

Таким чином, сума допомоги по
безробіттю, яка підлягає стягненню з
відповідача становить 4 029,69 грн.

У зв'язку з вищевикладеним, позовні
вимоги про стягнення цієї суми є
обґрунтованими, документально
підтвердженими та такими, що
підлягають задоволенню.

За правилами ч. 1, 6 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в разі якщо
особа, яка бере участь у справі, без
поважних причин не надасть докази на
пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Південного районного центру
зайнятості м. Запоріжжя - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 4 029,69 грн. (чотири
тисячі двадцять дев'ять гривень 69
копійок) допомоги по безробіттю на
користь Південного районного центру
зайнятості м. Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили
відповідно до частини першої статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України.

Суддя
Я.В.
Горобцова