Справа № 2-а-1/13
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-1/13
Головуючий у 1-й інстанції: Рудюк
Суддя-доповідач: Федотов
У Х В А Л А

Іменем України

13 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Епель О.В.,

при секретарі - Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду апеляційну
скаргу Демидівської сільської ради на
постанову Вишгородського районного
суду Київської області від 30 січня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Демидівської
сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
третя особа на стороні позивача, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору: ОСОБА_6 про визнання незаконним і
скасування рішення органу місцевого
самоврядування,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся
до Вишгородського районного суду
Київської області з адміністративним
позовом до Демидівської сільської ради
(далі - відповідач-1), ОСОБА_3 (далі -
відповідач-2), ОСОБА_4 (далі -
відповідач-3), ОСОБА_5 (далі -
відповідач-4), третя особа на стороні
позивача, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору: ОСОБА_6 про
визнання незаконним і скасування
рішення Демидівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області «Про передачу безоплатно у
власність земельних ділянок» від 25
лютого 2011 року № 46-3-IV та зобов'язання
Демидівської сільської ради, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 не чинити перешкод
ОСОБА_2 та мешканцям його домоволодіння
у користуванні земельними ділянками та
погодити межі суміжних ділянок.

Постановою Вишгородського районного
суду Київської області від 30 січня 2013
року адміністративний позов було
задоволено частково, визнано
незаконним і скасовано рішення
Демидівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області «Про передачу безоплатно у
власність земельних ділянок» від 25
лютого 2011 року № 46-3-IV та відмовлено в
задоволенні іншої частини позовних
вимог.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, Демидівська сільська рада
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Вишгородського районного суду
Київської області від 30 січня 2013 року у
частині задоволення позовних вимог та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, так як, на думку
апелянта, зазначену постанову суду
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Згідно до частини 1 статті 195 КАС
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, які з'явились в судове
засідання, дослідивши доводи
апеляційної скарги та перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої
інстанції та вбачається з матеріалів
справи, 04 жовтня 1993 року між ОСОБА_2 і
ОСОБА_8 було укладено договір
купівлі-продажу житлового будинку з
надвірними будівлями, що знаходяться
за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету
Демидівської сільської ради народних
депутатів від 26 серпня 1993 року № 60
позивачу було надано у довічне
успадковуване володіння земельну
ділянку розміром 0,25 га у зв'язку з
купівлею житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_1, у громадянина ОСОБА_8

28 лютого 2001 року на підставі
рішення Демидівської сільської ради №
17 ОСОБА_2 було передано у приватну
власність земельну ділянку площею 0,2439
га за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва
та обслуговування житлового будинку, у
зв'язку з чим позивачу було видано
відповідний Державний акт про право
власності на землю.

23 червня 2010 року Демидівська
сільська рада, розглянувши клопотання
позивача, прийняла рішення «Про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою» № 26-5-32-V, яким ОСОБА_2 було
надано дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,0810 га за адресою:
АДРЕСА_1 для ведення особистого
селянського господарства в межах
земельних угідь сільської ради.

12 липня 2010 року на підставі
зазначеного рішення відповідача-1
ОСОБА_2 уклав договір із ЗАТ
«Підрядник» про виконання робіт
(надання послуг) з проведення
кадастрової зйомки земельної ділянки,
розробки технічної документації по
інвентаризації земельної ділянки та
передачі технічної документації у
територіальне управління Держкомзему
для присвоєння кадастрового номеру
земельній ділянці площею 0,2439 га за
адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Вишгородського районного
суду Київської області від 16 серпня 2010
року у межах розгляду цивільної справи
за позовом ОСОБА_4 до Демидівської
сільської ради про визнання нечинними
та скасування рішень ради було вжито
заходи забезпечення позову шляхом
установлення заборони проводити
будь-які дії, спрямовані на відчуження
чи оренду земельних ділянок та їх
частин, що знаходяться за адресою: вул.
Комсомольська, 55 та 57, с. Демидів,
Вишгородського району Київської
області.

25 лютого 2011 року рішенням
Демидівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області «Про передачу безоплатно у
власність земельних ділянок» № 46-3-IV
було скасовано рішення Демидівської
сільської ради «Про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою» № 26-5-32-V
від 23.06.2010 року позивачу та передано у
приватну власність ОСОБА_4 земельну
ділянку площею 0,25 га за адресою:
АДРЕСА_2 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та
земельну ділянку площею 0,1302 га - для
ведення особистого селянського
господарства.

02 березня 2011 року ухвалою
Вишгородського районного суду
Київської області було скасовано
заходи забезпечення позову, що були
застосовані на підставі ухвали
Вишгородського районного суду
Київської області від 16 серпня 2010 року
у межах розгляду цивільної справи за
позовом ОСОБА_4 до Демидівської
сільської ради про визнання нечинними
та скасування рішень ради.

Спірні правовідносини
регулюються Конституцією України,
Земельним кодексом України (далі - ЗК
України), нормами Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
(далі - Закон № 280/97-ВР).

Так, відповідно до частини 2
статті 19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно зі статтею 140 ЗК України,
підставами припинення права власності
на земельну ділянку є: а) добровільна
відмова власника від права на земельну
ділянку; б) смерть власника земельної
ділянки за відсутності спадкоємця; в)
відчуження земельної ділянки за
рішенням власника; г) звернення
стягнення на земельну ділянку на
вимогу кредитора; ґ) відчуження
земельної ділянки з мотивів суспільної
необхідності та для суспільних потреб;
д) конфіскація за рішенням суду; е)
невідчуження земельної ділянки
іноземними особами та особами без
громадянства у встановлений строк у
випадках, визначених цим Кодексом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
наведений перелік підстав припинення
права власності на земельну ділянку є
вичерпним і розширеному тлумаченню не
підлягає.

Статтею 26 Закону № 280/97-ВР
регламентовано виключну компетенцію
сільських, селищних, міських рад.

У частині 10 статті 59 Закону № 280/97-ВР
закріплено, що акти органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Отже, з наведених правових положень
вбачається, що законодавством взагалі
не передбачено такої підстави
припинення права власності на земельну
ділянку, як скасування органом
місцевого самоврядування свого
рішення, на підставі якого особі було
видано державний акт про право
власності на земельну ділянку.

Крім того, дослідження змісту статті 26
Закону № 280/97-ВР надає підстави
стверджувати про те, що законодавчими
приписами у галузі місцевого
самоврядування не регламентовано
повноваження сільської ради ані щодо
скасування власних рішень про надання
земельних ділянок у володіння
(власність) громадян, ані щодо внесення
будь-яких змін до таких рішень чи
визнання їх незаконними. Більш того,
зазначена компетенції належить
виключно органам судової влади.

Судова колегія також звертає увагу на
те, що зазначене питання було предметом
офіційного тлумачення Конституційного
Суду України, який у пункті 5 рішення
від 16 квітня 2009 року № 7-рп зазначив, що
органи місцевого самоврядування не
можуть скасовувати свої попередні
рішення, вносити до них зміни, якщо
відповідно до приписів цих рішень
виникли правовідносини, пов'язані з
реалізацією прав певних суб'єктів та
охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення.

Тож, враховуючи викладене, колегія
суддів вважає, що відповідач-1
приймаючи оскаржуване рішення «Про
передачу безоплатно у власність
земельних ділянок» від 25 лютого 2011 року
№ 46-3-IV, діяв всупереч частини 2 статті 19
Конституції України, порушуючи при
цьому вимоги законодавства у галузі
земельних правовідносин та місцевого
самоврядування. Крім того, судова
колегія також звертає увагу на те, що на
момент винесення Демидівською
сільською радою спірного рішення діяла
ухвала Вишгородського районного суду
Київської області від 16 серпня 2010 року
про вжиття заходів забезпечення
позову, якою взагалі було заборонено у
судовому порядку вчинення будь-яких
дій, направлених на відчуження чи
оренду земельних ділянок та їх частин
за адресою: АДРЕСА_1.

Доводи апелянта про те, що рішення
Демидівської сільської ради «Про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою» від 23 червня 2010 року №
26-5-32-V, яке скасовано на підставі
оскаржуваного рішення відповідача-1
від 25 лютого 2011 року, було прийнято з
порушення процесуального порядку його
ухвалення та складання, судова колегія
вважає недоведеними, безпідставними та
такими, що не спростовують викладену
аргументацію і відповідно, є
необґрунтованими.

Таким чином, апелянт, який є суб'єктом
владних повноважень, діючи у порушення
вимог частини 2 статті 72 КАС України, не
довів правомірності оскаржуваного
рішення.

З огляду на це, судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо наявності достатніх та
необхідних правових підстав для
визнання незаконним і скасування
рішення Демидівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області «Про передачу безоплатно у
власність земельних ділянок» від 25
лютого 2011 року № 46-3-IV та приходить до
висновку про те, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, правильно
визначено норми матеріального та
процесуального права, які підлягають
застосуванню, із дотриманням вимог
статті 159 КАС України.

Таким чином, колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Демидівської сільської ради залишити
без задоволення, а постанову
Вишгородського районного суду
Київської області від 30 січня 2013 року -
без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Демидівської
сільської ради залишити без
задоволення, а постанову
Вишгородського районного суду
Київської області від 30 січня 2013 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 19.05.2014
року.

.

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Епель О.В.