Справа № 0818/11902/2012(2а/335/4/2014)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 березня 2014 рокусправа № 0818/11902/2012

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А.
Семененка Я.В.

розглянувши у письмовому провадженні

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 25 січня
2014 року

у справі № 0818/11902/2012

про роз'яснення постанови
Орджонікідзевського районного суду
від 03 грудня 2012 року

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України
в Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя

про визнання незаконними дій та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
проведення перерахунку та виплати
пенсії,-

встановила:

ОСОБА_1 звернулась до
адміністративного суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя, в якому просила визнати дії
відповідача незаконними та зобов'язати
провести перерахунок призначеної
пенсії і виплатити суму недоплаченої
пенсії, яка на день пред'явлення позову
складає 1616,57 грн. Зобов'язати
відповідача в подальшому виплачувати
щомісячну пенсію у розмірі належних
сум відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Постановою Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 03
грудня 2012 року адміністративний позов
ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано дії відповідача
неправомірними. Зобов'язано
відповідача провести перерахунок і
виплату ОСОБА_1 недоплаченої пенсії
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з врахуванням, що
відпустки без збереження заробітної
плати за період до 01.07.2000 врахувати як
до розрахунку стажу, так і до
розрахунку заробітної плати; жовтень
2009 року включити як до розрахунку
стажу, так і до розрахунку заробітної
плати в повному обсязі по 31.10.2009
включно; а травень 2006 року з 01.05.2006 по
31.05.2006 при розрахунку стажу зарахувати
як перебування на обліку в Центрі
зайнятості і до розрахунку заробітної
плати не включати. В решті частині
позовних вимог відмовлено (т.1 а.с.244-245).

Постановою Дніпропетровського
апеляційного суду від 17 жовтня 2013 року
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено
частково. Абзац третій резолютивної
частини постанови Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2012
змінено, доповнено після слів:
«зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя» датою з « 14 жовтня
2009 року». В іншій частині постанову
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 03 грудня 2012 року залишено
без змін. (т.2 а.с.26-27)

ОСОБА_1 звернулась до суду першої
інстанції з заявою про роз'яснення
рішення суду, а саме: резолютивної
частині рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2012 у
частині того, в решті якої частині
позовних вимог позивачу відмовлено (т. 2
а.с.32-33).

Позивач зазначає, що фактично
перерахунок, який суд в резолютивній
частині постанови від 03.12.2012 зобов'язує
відповідача провести, це є ті дії, який
Пенсійний фонд здійснює та саме проти
яких позивачем подано позов; саме ці
дії відповідача призвели до порушення
охоронюваних законом норм права
позивача, які виразились у зменшенні
розміру нарахованої пенсії, на що суд
першої інстанції вказав в
мотивувальній частині постанови.

Отже, за твердженням позивача суд
узаконив вії відповідача та повністю, а
не частково відмовив позивачу в його
позові, у зв'язку з чим позивачу не є
зрозумілим резолютивна частина
рішення стосовно того, в яких саме
позовних вимогах позивачу відмовлено.

Ухвалою Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 25 січня 2014 року
заяву ОСОБА_1 про роз'яснення судового
рішення залишено без задоволення (т.2
а.с.40).

Ухвала суду мотивована тим, що позивач
фактично оспорює законність прийнятої
постанови, доводячи безпідставність
висновків суду як першої так і
апеляційної інстанції.

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції, позивач подав апеляційну
скаргу( т. 2 а.с.43-47), в якій просить
скасувати ухвалу суду та прийняти нову,
якою задовольнити вимоги позивача щодо
надання роз'яснення
Орджонікідзевським районним судом м.
Запоріжжя резолютивної частини
постанови від 03.12.2012.

Дана адміністративна справа
розглянута апеляційним судом
відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 170 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення є незрозумілим суд,
який його ухвалив за заявою осіб, які
беруть участь у справі, або державного
виконавця ухвалою роз'яснює своє
рішення, не змінюючи при цьому його
змісту.

Звертаючись до адміністративного суду
з позовом, позивач визначив певні межі
позовних вимог. Суть оскаржуваних дій
відповідача щодо нарахування позивачу
пенсії за віком викладена в позовній
заяві (т.1 а.с.3) та доповненнях до
позовної заяви, якими позивач доповнив
підстави позову (т.1 а.с.60) і з яких
вбачається, які саме дії відповідача
позивач вважає неправомірними і чому
полягає їх неправомірність.

Вирішуючи спір між сторонами, суд
першої інстанції в постанові від 03.12.2012
встановив неправомірність дій
відповідача при призначенні позивачу
пенсії за віком відповідно до поданої
позивачем заяви від 11.01.2010 та умови, за
яких підлягає проведенню перерахунок
пенсії позивача, про що зазначив в
резолютивній частині постанови від
03.12.2012. Виходячи з визначених позивачем
спірних правовідносин, які склались
між сторонами, суд першої інстанції
дійшов висновку про часткове
задоволення позову.

Позивач в заяві про роз'яснення рішення
суду підтверджує, що суд першої
інстанції в резолютивній частині
вказаної постанови конкретизував дії,
які повинен зробити відповідач при
перерахунку пенсії. Проте, основною
причиною виникнення у позивача
нерозуміння рішення є, як зазначено
позивачем, нечіткість викладення судом
резолютивної частини, відсутність
конкретного висновку щодо поновлення
інших прав позивача, встановлених та
доведених судом в мотивувальній
частині постанови. Висновки суду в
мотивувальній та резолютивній
частинах рішення не узгоджені між
собою.

Отже, як вбачається з вказаної заяви
позивача, постанова
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя в частині задоволених
позовних вимог є зрозумілою. Вимога,
викладена позивачем в заяві про
роз'яснення рішення суду, фактично
свідчить про незгоду з рішенням суду в
іншій частині і полягає у зміні змісту
резолютивної частини прийнятого судом
рішення, що не відповідає приписам ст.170
КАС України.

Аналіз наведеної процесуальної норми
свідчить, що необхідність роз'яснення
судового рішення (саме резолютивної
його частини) зумовлена його
нечіткістю за змістом, коли воно є
неясним та незрозумілим як для осіб,
стосовно яких воно ухвалене, так і для
тих, що будуть здійснювати його
виконання.

Роз'яснення судового рішення є засобом
усунення недоліків ухваленого
судового акта через його неясність,
невизначеність шляхом зміни форми його
викладення таким чином, щоб ті частини
судового акта, які викликають труднощі
для розуміння, були висвітлені ясніше
та зрозуміліше. При цьому суд,
роз'яснюючи рішення, не вправі вносити
будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто
процесуальна процедура роз'яснення
судового акта виключає можливість
будь-яким чином змінювати зміст цього
судового рішення, навіть у разі
подальшого виявлення судом правових
помилок, допущених під час його
ухвалення.

Суд першої інстанції, виходячи із
змісту заявлених позовних вимог та
зроблених висновків про часткове
задоволення адміністративного позову,
правильно встановив, що рішення суду є
зрозумілим за своїм змістом, не
викликає неоднозначного тлумачення,
отже у суду першої інстанції були
відсутні правові підстави для
задоволення заяви про роз'яснення
судового рішення.

Суд першої інстанції, виносячи
оскаржувану ухвалу від 25.01.2014, вірно
застосував норми процесуального
права.

Передбачені ст.202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстави для скасування ухвали суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 199, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 25 січня 2014 року у
справі № 0818/11902/20120 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
шляхом подання касаційної скарги в
порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко