Справа № 826/6251/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2014 року № 826/6251/14
Окружний адміністративний суд
міста Києва в складі судді Качура І.А.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Державного підприємства
зовнішньоекономічної діяльності
«Укрінтеренерго» до Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
місті Києві про визнання протиправною
та скасування постанови.
До Окружного адміністративного
суду м. Києва звернулось Державне
підприємство зовнішньоекономічної
діяльності «Укрінтеренерго» (далі по
тексту також - позивач) з позовом до
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
місті Києві (далі по тексту також -
відповідач), в якому просило:
- визнати протиправною та
скасувати постанову відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
місті Києві від 28.04.2014р. ВП №42702460 про
стягнення з боржника виконавчого
- стягнути з Державного бюджету
України за рахунок бюджетних
асигнувань за зобов'язаннями відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
місті Києві на користь Державного
підприємства зовнішньоекономічної
діяльності «Укрінтеренерго» (вул.
код 19480600) понесені ним витрати по
сплаті судового збору.
В обґрунтування позовних вимог позивач
покликається на те, що спірна
постанова є протиправною, завдає шкоди
охоронюваним законом правам та
інтересам позивача, відтак підлягає
скасуванню.

Відповідач у судове засідання не
прибув, про час, дату і місце проведення
судового розгляду справи повідомлявся
належним чином, що підтверджується
матеріалами справи, про причини
неприбуття суд не повідомив. Крім того,
позиції щодо заявленого позову не
виклав.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене та з урахуванням
вимог ст. 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд дійшов
висновку про доцільність розгляду
справи у письмовому провадженні на
підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши документи і матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку про те, що
позов задоволенню підлягає з огляду
про наступне.

Матеріалами справи встановлено,
що 01.04.2014р. відповідачем винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП №42702460 з примусового
виконання наказу №910/12428/13, виданого
23.09.2013р. Господарським судом м. Києва
про стягнення з ДПЗД «Укрінтеренерго
на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України»
4 113 282,76 грн. - основного боргу, 10 936,53 -
інфляційних нарахувань, 38 037,64 грн. - 3 %
річних, 190 188,21 грн. - пені та 68 820,00 грн. -
витрат на сплату судового збору. Разом
з тим, позивачу надано строк в сім днів
з моменту винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження для
добровільного виконання судового
рішення.

Проте в ході судового розгляду справи
підтверджено, що вказану постановку
позивачем отримано лише 07.04.2014 о 16:30, що
підтверджується часом та датою
реєстрації вхідної кореспонденції на
штампі позивача, проставленому в
правому нижньому кутку супровідного
листа від 01.04.2014р. № 362/6.

При цьому, підтверджено, що
постанова направлена відповідачем на
адресу позивача засобами поштового
зв'язку 04.04.2014р., про що свідчить штамп
відділення підприємства поштового
зв'язку на конверті, в якому позивачу
надійшла постанова (копія лицьового
боку конверту долучена до матеріалів
справи).

Відповідно до п. 5 ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
від 21.04.1999 № 606-ХIV (далі - Закон) копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються стягувачу та
боржникові не пізніше наступного
робочого дня.

Оскільки, на адресу позивача
(божник у виконавчому провадженні ВП
№42702460) постанова від 01.04.2014р. ВП №42702460
про відкриття виконавчого провадження
була направлена 04.04.2014р., а надійшла у
останній день строку, наданого на
добровільне виконання, а саме
наприкінці робочого дня 07.04.2014р.,
боржник, на переконання суду з
об'єктивних, незалежних від нього
причин був, фактично, позбавлений
можливості скористатися наданим
Законом України «Про виконавче
провадження» правом на добровільне
виконання наказу Господарського суду
м. Києва від 23.09.2013 у справі №910/12428/13 у
встановлений постановою про відкриття
виконавчого провадження строк.

Приписами ч. 1 ст. 6 Закону
визначено, що державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ст. 35 Закону за
наявності обставин, що перешкоджають
провадженню виконавчих дій, або у разі
несвоєчасного одержання сторонами
документів виконавчого провадження,
внаслідок чого вони були позбавлені
можливості скористатися правами,
наданими їм цим Законом, державний
виконавець може відкласти виконавчі
дії за заявою стягувача чи боржника або
з власної ініціативи на строк до десяти
робочих днів. Про відкладання
провадження виконавчих дій державний
виконавець виносить відповідну
постанову, про що повідомляє сторонам.

Пунктом 4.1 «Інструкції про
проведення виконавчих дій»,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 15.12.1999 №74/5,
передбачено, що постанова про
відкриття виконавчого провадження
вважається врученою боржнику за
адресою, зазначеною у виконавчому
документі, за умов, передбачених для
вручення судових повісток. У разі, якщо
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження одержана
боржником несвоєчасно, внаслідок
чого боржник був позбавлений
можливості добровільно виконати
рішення у встановлений державним
виконавцем строк, за письмовою заявою
боржника при підтвердженні факту
несвоєчасного одержання вказаної
постанови державний виконавець
відкладає провадження виконавчих дій у
порядку, установленому статтею 32
Закону, та поновлює боржнику строк для
добровільного виконання рішення.

Як слідує із матеріалів справи,
08.04.2014р. позивач звернувся до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві з заявою №44/22-642 про
відкладення виконавчих дій у зв'язку з
невчасним отриманням постанови від
01.04.2014р. ВП №42702460 про відкриття
виконавчого провадження.

10.04.2014р. старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві, Новак
Г.М., винесено постанову про
відкладення провадження виконавчих
дії строком до 18.04.2014р.

В межах розгляду даної справи,
судом встановлено, що позивач здійснив
самостійне повне виконання наказу
Господарського суду м. Києва від
23.09.2013р. №910/12428/13, та сплатив 14.04.2014р. та
15.04.2014р. на рахунок ПАТ «НАК «Нафтогаз
України» наступні суми:

- 4 113 282,76 грн. основного боргу
(підтверджується копіями платіжних
доручень від 23.01.2014р. №7, від 14.04.2014р. №636,
від 15.04.2014р. №638, долученими до
матеріалів справи );

- 10 936,53 грн. інфляційних
нарахувань (підтверджується копією
платіжного доручення від 15.04.2014р. №639,
наявною у матеріалах справи);

- 38 037,64 грн. 3% річних
(підтверджується копією платіжного
доручення від 15.04.2014р. №640, наявною у
матеріалах справи);

- 190 188,21 пені (підтверджується
копією платіжного доручення від
15.04.2014р. №641, наявною у матеріалах
справи);

- 68 820,00 грн. витрат на сплату
судового збору (підтверджується копією
платіжного доручення від 15.04.2014р. №642,
наявною у матеріалах справи).

Так, у зв'язку з повним виконанням
15.04.2014р. наказу Господарського суду м.
Києва від 23.09.2013р. №910/12428/13, позивач
звернувся до відповідача із заявою про
закінчення виконавчого провадження
від 17.04.2014р. № 44/22-724, до в якої долучив
докази самостійної сплати на підставі
виконавчого документу.

Згідно з ч. 3 статті 27 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі отримання документального
підтвердження про повне виконання
рішення боржником до початку його
примусового виконання державний
виконавець закінчує виконавче
провадження в порядку, встановленому
цим Законом. Виконавчий збір та
витрати, пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій, у такому
разі з боржника не стягуються.

Таким чином, враховуючи те, що
наказ Господарського суду м. Києва від
23.09.2013р. №910/12428/13 було в повному обсязі
самостійно виконано позивачем до
18.04.2014р. - на період відкладення
провадження виконавчих дій - тобто до
початку його примусового виконання,
стягнення виконавчого збору у розмірі
415126,00 грн. від суми сплаченої позивачем
на користь стягувача є таким, що
суперечить чинному законодавству.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їх посадові
і службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

При цьому суд, оцінюючи
оспорюване рішення відповідача,
виходить з критеріїв оцінки рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС
України, до яких, зокрема, відносяться
вчинення дій на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відділом
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві як суб'єктом владних
повноважень не доведено правомірності
свого рішення.

Враховуючи викладене, керуючись
статями 9, 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та
скасувати постанову відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
місті Києві від 28.04.2014р. ВП №42702460 про
стягнення з боржника виконавчого
збору.

Зобов'язати Управління Державної
казначейської служби України у
Печерському районі м. Києва стягнути
судові витрати в сумі 487, 20 грн. на
користь Державного підприємства
зовнішньоекономічної діяльності
«Укрінтеренерго» за рахунок
Державного бюджету України шляхом їх
безспірного списання із рахунків
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
місті Києві.

Постанова набирає законної сили
згідно ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
І.А. Качур