Справа № 437/1062/14-а
Суддя: Сухарьок М.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кравченко Н.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2014 року
справа №437/1062/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Сухарька М.Г., суддів
Білак С.В., Гаврищук Т.Г.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу Департаменту з
питань праці та соціального захисту
населення Луганської міської ради на
постанову Ленінського районного суду
м. Луганська від 18 лютого 2014 р. у справі
№ 437/1062/14-а за позовом ОСОБА_2 до
Департаменту з питань праці та
соціального захисту населення
Луганської міської ради про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А
Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з
позовною заявою до Департаменту з
питань праці та соціального захисту
населення Луганської міської ради про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою суду першої інстанції
позовні вимоги за вказаним позовом
задоволено.

Відповідач не погодився з рішенням
суду і подав апеляційну скаргу,
вказавши на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Сторони в судове засідання не
з’явились, про дату, час та місце
апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином.

За приписами п. 2 частини 1 статті 197
Кодексу адміністративного
судочинства України у разі неприбуття
жодної з осіб, які беруть участь у
справі, у судове засідання, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може буди
вирішено на основі наявних в ній
доказів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді - доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Судом першої та апеляційної
інстанції встановлено, ОСОБА_2, згідно
свідоцтва про народження дитини є
матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з
чим перебувала у відпустці по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та отримувала грошову
допомогу як застрахована особа у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування у
розмірі 130 грн., виплату якої
здійснювало у зв'язку з перерозподілом
функціональних повноважень згідно
розпорядження Луганського міського
голови від 27.12.2012 № 560 "Про забезпечення
виконання повноважень у сфері праці та
соціального захисту населення" з 01.01.2013
по 20.10.2013 Департамент з питань праці та
соціального захисту населення
Луганської міської ради, що
підтверджується довідкою
відповідача.

В жовтні 2013 року позивачка
зверталася до Департаменту з питань
праці та соціального захисту населення
Луганської міської ради з питання
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом, на що
отримала відмову відповідача

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом № 107-VI -
правовідносини щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку регулювалися Законом
№ 2811-ХІІ, дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом № 2240-ІІІ, який поширював свою
дію на застрахованих у зазначеній
системі осіб. Розмір допомоги також
визначався цими законами.

Згідно ст. 43 Закону № 2240-ІІІ було
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу II Закону № 107-VI
були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-ІІІ.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону
№2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону №2240-ІІІ
було виключено статті 40-44.

Рішенням № 10-рп/2008 визнано
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункту 25
розділу П Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-ІІІ.

Пунктом 2 розділу ІІ Закону № 107-VI
було передбачено, що розділ ІІ цього
Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону №
2240-ІІІ, а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15
Закону №2811-XII.

Згідно ч.3 ст. 45 Закону № 2154-VI було
визначено, що допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2811-ХІІ та Закону
№ 2240-ІІІ призначається та здійснюється
в розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Міністрів
України від 27 грудня 2001 року № 1751 саме
на виконання Закону № 2811-ХІІ (пункт 1
Порядку), згідно з якою встановлюється
Кабінетом Міністрів України тільки
порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми та
перелік документів, необхідних для
призначення допомоги за цим Законом.

Розміри і порядок виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку до Закону № 2240-ІІІ на
виконання ст. 45 Закону № 2154-VI Кабінет
Міністрів України не визначав.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції надана правильна правова
оцінка спірним правовідносинам та
постанова прийнята з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 195, 197, 198,
200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В
А Л И В :

Апеляційну скаргу Департаменту з
питань праці та соціального захисту
населення Луганської міської ради на
постанову Ленінського районного суду
м. Луганська від 18 лютого 2014 р. у справі
№ 437/1062/14-а за позовом ОСОБА_2 до
Департаменту з питань праці та
соціального захисту населення
Луганської міської ради про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії – залишити без
задоволення.

Постанову Ленінського
районного суду м. Луганська від 18
лютого 2014 р. у справі № 437/1062/14-а –
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п’ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:

Сухарьок М.Г.

Судді:

Білак С.В.

ОСОБА_4