Справа № 806/7858/13-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"20" травня 2014 р.
Справа № 806/7858/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Майора Г.І.

суддів:
Бучик А.Ю.

Одемчука Є.В.,

при секретарі
Городнюк В. М. ,

за участю сторін:

від позивача: ОСОБА_3,

від відповідача: Садурська Н.В.,
Афанасьєва Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "20" березня
2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Фінансового управління Ємільчинської
районної державної адміністрації
Житомирської області про визнання
дій протиправними, зобов'язання
вчинити певні дії, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
Житомирського окружного
адміністративного суду з позовом до
Фінансового управління Ємільчинської
районної державної адміністрації, в
якому просила визнати протиправними
видані їй відповідачем довідки про
заробітну плату для перерахунку пенсії
№378 від 1 травня 2007 року та №589 від 5
листопада 2009 року, зобов'язати
відповідача надати їй відповідні
довідки із врахуванням преміальних
виплат, нарахованих за відповідні
місяці та відшкодувати моральну і
матеріальну шкоду, заподіяну в
результаті недоотримання пенсії.

В обгрунтування позову посилалась на
те, що станом на 1 травня 2007 року та на 1
лютого 2008 року у зв'язку з підвищенням
розміру зарплати державних службовців
виникли підстави для перерахунку
пенсій державним службовцям,
відповідач видав необхідні для цього
довідки про розмір заробітної плати за
місяць, в якому відбувалось підвищення
заробітної плати, проте розмір премії в
довідках зазначив неправильно - за
попередні місяці, тобто у меншому, ніж
належало, розмірі.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року відмовлено у задоволенні
позову ОСОБА_3.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
ОСОБА_3 звернулося до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати вищевказане рішення та
прийняти нове, яким позов задовольнити
в повному обсязі. В апеляційній скарзі
позивач посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Відповідач надав суду письмові
заперечення на апеляційну скаргу.

Позивач в судовому засіданні доводи
апеляційної скарги підтримала в
повному обсязі.

Представники відповідача в засіданні
суду заперечили проти доводів
апеляційної скарги. Вважають, що
постанова суду першої інстанції є
законною та обґрунтованою, а тому
просили залишити її без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального законодавства, колегія
суддів уважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на таке.

ОСОБА_3 працювала у фінансовому
управлінні Ємільчинської районної
державної адміністрації на посаді
заступника начальника
фінансово-господарського відділу -
заступником головного бухгалтера з
квітня 2001 року до 21.09.2005 року. З вересня
2005 року перебуває на пенсії та отримує
пенсію державного службовця
відповідно до Закону України "Про
державну службу".

ОСОБА_3 у червні 2007 року видана довідка
від 27.06.2007 року №378 про те, що заробітна
плата, з якої призначено пенсію
встановлена з 01.05.2007 року у сумі 1826,04
грн., з яких посадовий оклад - 711,00 грн.,
надбавка за ранг - 80,00 грн., надбавка за
вислугу років - 316,40 грн., надбавка за
високі досягнення в праці (40 %) - 442,96 грн.,
за проживання в зоні ЧАЕС -5,20 грн.,
премія (20% за березень 2007 року) - 270,42 грн.
Премія у травні 2007 року за поточний
місяць працівникам фінансового
управління Ємільчинської
райдержадміністрації не
виплачувалась.

У листопаді 2009 року ОСОБА_3 видана
довідка від 05.11.2009 р. №589 на заміну
довідки від 18.03.2008 р. №150, в якій було
враховано зменшення розміру премії для
працівника, який у період надання
довідки працював на даній посаді. У
довідці №589 було вказано про те, що
заробітна плата, з якої призначено
пенсію встановлена з 01.02.2008 у сумі 2647,87
грн., з яких посадовий оклад - 1031,00 грн.,
надбавка за ранг - 80,00 грн., надбавка за
вислугу років - 444,40 грн., надбавка за
високі досягнення в праці (40%) - 622,16 грн.,
за проживання в зоні ЧАЕС - 5,70 грн.,
премія (30% за грудень 2007 р. виплачена
згідно відомості у лютому 2008 р.) - 465,11
грн. Премія у лютому 2008 року за поточний
місяць працівникам фінансового
управління Ємільчинської
райдержадміністрації не
виплачувалась.

Оскільки премії були фактично
виплачені: у травні 2007 року за березень
2007 року, у лютому 2008 року - за грудень 2007
року, вони були враховані у вказаних
місяцях у доходи працівників
фінансового управління Ємільчинської
районної державної адміністрації, на
них нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, тому вказані премії були
включені у довідки про розмір
заробітної плати, надані для
перерахунку пенсії, від 27.06.2007 №378 та
від 05.11.2009 №589.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, виходив з того, що
відповідач під час видачі довідок діяв
правомірно, а правові підстави для
включення до розмірів заробітної
плати, з яких здійснювались
перерахунки пенсій позивачу премій
відсутні.

Колегія суддів Житомирського
апеляційного адміністративного суду
погоджується з висновком суду першої
інстанції з огляду на таке.

Згідно зі статтею 37-1 Закону України
"Про державну службу" у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям, а також у зв'язку
із набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.
Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів
України "Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії" від
31.05.2000р. №865 установлено, що у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям
відповідно до рішень Кабінету
Міністрів України (для службовців
Національного банку України
відповідно до рішень його Правління)
після набрання чинності Законом
України від 16 січня 2003 року № 432-IV "Про
внесення змін до Закону України "Про
державну службу" заробітна плата для
перерахунку пенсії пенсіонерам, яким
пенсія призначена з дня набрання
чинності Законом України "Про державну
службу", визначається пенсіонерам на
підставі документів, поданих на час
перерахунку, виходячи із сум
заробітної плати, яку одержує
працюючий державний службовець на
відповідній посаді, з якої призначено
(перераховано) пенсію, на момент
виникнення права на перерахунок.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23.04.2003р. №581 установлено, що у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям
відповідно до рішень Кабінету
Міністрів України після набрання
чинності Законом України від 16.01.2003р.
№432-IV "Про внесення змін до Закону
України "Про державну службу" заробітна
плата для перерахунку пенсії
пенсіонерам, яким пенсія призначена з
дня набрання чинності Законом України
"Про державну службу", визначається в
такому порядку: 2) іншим пенсіонерам - на
підставі документів, поданих на час
перерахунку, виходячи із сум
заробітної плати, яку одержує
працюючий державний службовець на
відповідній посаді, з якої призначено
(перераховано) пенсію, на момент
виникнення права на перерахунок. При
цьому, премія та інші надбавки
враховуються в середніх розмірах
стосовно визначених законодавством
таких виплат у відповідному державному
органі, з якого особа вийшла на пенсію,
на момент виникнення права на
перерахунок, якщо вони були фактично їй
встановлені.

Відповідно до пункту 3 Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08.02.1995р. №100,
премії включаються в заробіток того
місяця, на який вони припадають згідно
з розрахунковою відомістю на заробітну
плату.

Виходячи з системного аналізу
наведених норм, премія, яка нарахована
та виплачена у певному місяці за
результатами роботи попереднього
місяця, включається у заробіток для
обчислення пенсії відповідно до Закону
України "Про державну службу" у тому
місяці, в якому вона нарахована та
виплачена.

З матеріалів справи вбачається, що при
видачі позивачці довідок про розмір
заробітної плати для перерахунку
розміру пенсії з 1 травня 2007 року та з 1
лютого 2008 року відповідач правомірно,
відповідно до п.3 постанови КМ України
№100 від 8 лютого 1998 року, вказав ті
середні розміри премії, які фактично
виплачувались працівнику на
відповідній посаді у вказані вище
місяці, тобто премії, нараховані за
попередні місяці (у травні 2007 року - за
березень 2007 року, а у лютому 2008 року - за
грудень 2007 року). Премії за травень 2007
року та за лютий 2008 року виплачувались
в наступні місяці, тому у видані
позивачці довідки не могли бути
включені.

Таку ж правову позицію висловив у
подібних правовідносинах висловив
Верховний Суд України у постанові від
04.07.2011 №21-119а11.

Відповідно до частини першої статті 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Щодо стягнення з відповідача на
користь позивача моральної шкоди в
розмірі 50000 грн. колегія суддів
зазначає таке.

Положення статей 3, 8 та 152 Конституції
України, відповідно до яких, зокрема,
держава відповідає перед людиною за
свою діяльність, кожному гарантується
звернення до суду для захисту
конституційних прав і свобод людини і
громадянина безпосередньо на підставі
Конституції України, а матеріальна чи
моральна шкода, завдана фізичним або
юридичним особам актами і діями, що
визнані неконституційними,
відшкодовується державою у
встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди визначено, що під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності (в
тому числі інтелектуальної), прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків.

Таким чином, не підлягають задоволенню
позовні вимоги в частині стягнення
моральної шкоди, оскільки позивач не
надав суду обґрунтувань та доказів
спричинення йому моральної шкоди
відповідачем, а лише вказав її розмір.

Крім того, у матеріалах справи відсутні
докази вини відповідача у спричиненні
позивачеві моральної шкоди.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції. Постанова суду першої
інстанції прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів уважає, що постанова суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою,
відповідає матеріалам справи та
чинному законодавству, а підстави для
задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3
відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "20" березня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Г.І. Майор

судді: (підпис)
А.Ю.Бучик

(підпис)
Є.В.Одемчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Г.І. Майор

Повний текст cудового рішення
виготовлено "22" травня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1, 11200

3- відповідачу: Фінансове управління
Ємільчинської районної державної
адміністрації вул.Горького,9-а,
смт.Ємільчине, Ємільчинський район,
Житомирська область, 11200

- ,