Справа № 805/3014/14
Суддя: Блохін А. А.
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кошкош О.О.
Суддя-доповідач - Блохін А. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2014 року
справа №805/3014/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суду у складі
колегії: головуючого судді Блохіна А.А.,
суддів: Міронової Г.М., Юрко І.В., при
секретарі Куленко О.Д., за участю
представника відповідача Давиденко
Г.І., розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 31 березня
2014 року у справі № 805/3014/14 за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Жовтневої об'єднаної державної
податкової інспекції м.Маріуполя
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення
№ від 31.01.2014 року та рішення про
застосування фінансових санкцій №
від 31.01.2014 року,

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2014 року позивач звернувся до
суду з позовною заявою до Жовтневої
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Маріуполя Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень №, №,
№ від 31.01.2014 року та рішення про
застосування штрафних санкцій №
від 31.01.2014 року.

В обґрунтування зазначених
позовних вимог зазначив, що фактичної
перевірки ФОП ОСОБА_3 контролюючими
органами не здійснювалось, про
проведення перевірки позивачу не
відомо, облік товарів ведеться у
встановленому законом порядку.
Постановою Донецького
окружного адміністративного суду від 31
березня 2014 року у справі № 805/3014/14, у
задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодившись з судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати постанову суду
першої інстанції, через порушення норм
матеріального та процесуального права
та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
апеляційної скарги, вважав рішення
суду законним та обгрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Судом першої та апеляційної інстанції
встановлено, ОСОБА_3 (ідентифікаційний
код НОМЕР_2, АДРЕСА_1) зареєстрований як
фізична особа-підприємець 12 лютого 2007
року, перебуває на обліку в Жовтневої
об'єднаної державної податкової
інспекції м.Маріуполя Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області, що підтверджується витягом з
ЄДРПОУ.

8 січня 2014 року Головним
управлінням Мнідоходів у Донецькій
області на підставі наказу та
направлень складено акт №05/15/21/НОМЕР_2
про результати фактичної перевірки,
проведеної 27.12.2013 року у відділі
магазину, що розташований за адресою
АДРЕСА_2, з питань додержання суб'єктами
господарювання вимог, встановлених
законодавством України, які є
обов'язковими до виконання при
здійсненні оптової і роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та-або
тютюновими виробами, від підписання та
отримання якого ОСОБА_3 відмовився, про
що 8 січня 2014 року складено акти
№05/16/21/НОМЕР_2 та №05/17/21/НОМЕР_2
відповідно.

Також, ФОП ОСОБА_3 27 грудня 2013 року
відмовився від підпису у направленні
на перевірку № 00212 від 24.12.2013 року та
№00213 від 24.12.2013 року, про що складено
акти №05/180/21/НОМЕР_2 та №05/181/21/НОМЕР_2
відповідно.

З висновків акту перевірки
вбачається, що при перевірці у відділі
магазину за адресою АДРЕСА_2 ФОП ОСОБА_3
встановлені порушення ч. 4 ст. 11 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів», в частині
реалізації тютюнових виробів без марок
акцизного податку встановленого
зразку; п.1, п.2, п.12 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», в частині не ведення обліку
товару у встановленому законодавством
порядку на загальну суму 9 911,85 грн., не
проведення розрахункової операції на
повну суму покупки через реєстратор
розрахункових операцій та невидачі
розрахункового документу встановленої
форми на повну суму проведеної
операції на руки особі, яка отримує
товар.

З актом №05/15/21/НОМЕР_2 від 08.01.2014
року позивач ознайомлений 24.01.2014 року.

31 січня 2014 року на підставі акту
перевірки №05/15/21/НОМЕР_2 від 08.01.2014 року
винесено податкове
повідомлення-рішення №, яким
застосовано суму штрафних (фінансових)
санкцій (штрафу) у розмірі 19 824,70 грн.,
яке отримано позивачем 31.01.2014 року, про
що свідчить особистий підпис на
корінці вказаного податкового
повідомлення-рішення.

31 січня 2014 року Жовтневою
об'єднаною державною податковою
інспекцією м. Маріуполя Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області, на підставі зазначеного акту
перевірки, відповідно до ст. 11 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» за
реалізацію тютюнових виробів без марок
акцизного податку встановленого
зразка, прийнято рішення про
застосування фінансових санкцій
№ у розмірі 8 500,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону
України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів"
алкогольні напої та тютюнові вироби,
які виробляються в Україні, а також
такі, що імпортуються в Україну,
позначаються марками акцизного
податку в порядку, визначеному
законодавством.

Підпунктами 14.1.107 та 14.1.109 п. 14.1 ст.
14 Податкового кодексу України
визначено, що марка акцизного податку -
спеціальний знак для маркування
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, віднесений до документів
суворого обліку, який підтверджує
сплату акцизного податку, легальність
ввезення та реалізації на території
України цих виробів.

Маркування алкогольних напоїв та
тютюнових виробів - наклеювання марки
акцизного податку на пляшку (упаковку)
алкогольного напою чи пачку (упаковку)
тютюнового виробу в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України щодо виробництва, зберігання
та продажу марок акцизного податку.

Пунктом 20 Положення про
виготовлення, зберігання, продаж марок
акцизного податку та маркування
алкогольних напоїв і тютюнових
виробів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 27
грудня 2010 року №1251, визначено, що
маркування алкогольних напоїв і
тютюнових виробів здійснюється
виробниками зазначеної продукції. Для
алкогольних напоїв використовуються
марки із зазначенням суми акцизного
податку, сплаченого за одиницю
маркованої продукції, з точністю до
тисячного знака, яка відповідає сумі,
визначеній з урахуванням діючих на
дату розливу продукції ставок
акцизного податку, міцності продукції
та місткості тари.

Відповідно до п. 111.2 ст. 111
Податкового кодексу України за
порушення законів з питань
оподаткування або іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, встановлюється
фінансова відповідальність, яка
застосовується у вигляді штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів) та/або
пені.

Пунктом 228.9 ст. 228 вказаного
Кодексу встановлено, що
відповідальність за недодержання
порядку маркування, продажу
алкогольних напоїв і тютюнових
виробів, несплату чи несвоєчасну
сплату податку несуть виробники
(замовники), імпортери, продавці таких
товарів та їх посадові особи
відповідно до закону.

Статтею 17 Закону України "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" встановлена
відповідальність за порушення норм
цього Закону та зазначено, що до
суб'єктів господарювання
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів, зокрема, у разі:
виробництва, зберігання,
транспортування, реалізації
фальсифікованих алкогольних напоїв чи
тютюнових виробів; алкогольних напоїв
чи тютюнових виробів без марок
акцизного податку встановленого
зразка або з підробленими марками
акцизного податку - 200 відсотків
вартості товару, але не менше 8500
гривень.

Актом перевірки встановлений
факт порушення позивачем вимог
законодавства, а саме факт реалізації
тютюнових виробів без марок акцизного
податку встановленого зразка.

Суд першої інстанції не прийняв
твердження позивача щодо не проведення
контролюючими органами перевірки ФОП
ОСОБА_3 (відділ магазину, що
розташований за адресою АДРЕСА_2) з
огляду на докази, надані представником
відповідача.

Зокрема, протоколом №3 від 31.01.2013
року про адміністративне порушення,
який підписаний особисто ОСОБА_3,
підтверджується проведення перевірки
27.12.2013 року магазину по АДРЕСА_2 (п.3),
крім того у пункті 8 зазначено, що
порушення не будуть повторюватися.

Відповідачем надані відомості про
результати перевірки щодо
оприбуткування, реалізації та
фактичних залишків запасів станом на
27.12.2013 року при перевірці господарської
одиниці (відділ магазину), розташованої
за адресою АДРЕСА_2, суб'єкта
господарювання ФОП ОСОБА_3, в яких
міститься перелік тютюнових виробів,
що підписані особисто ОСОБА_3 27 грудня
2013 року.

Частиною 1 статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

При цьому, 9 серпня 2013 року
позивачем отримана ліцензія на право
здійснення роздрібної торгівлі
тютюновими виробами з терміном дії з
15.08.2013 року по 15.08.2014 року з вказаним
місцем торгівлі - Донецька область,
АДРЕСА_2, відділ в магазині.

Закупка тютюнових виробів,
підтверджена видатковими накладними,
отриманими від ТОВ «Торгова компанія
«Мегаполіс-Україна».

Отже, з огляду на наведене,
Жовтневою об'єднаною державною
податковою інспекцією м.Маріуполя
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області правомірно прийнято
рішення № від 31.01.2014 року про
застосування фінансових санкцій.

Щодо прийняття податкового
повідомлення-рішення №, яким
застосовано суму штрафних (фінансових)
санкцій (штрафу) у розмірі 19 824,70 грн.,
слід зазначити наступне.

Під час проведення перевірки
контролюючим органом встановлені
порушення в частині не ведення обліку
товару у встановленому законодавством
порядку на загальну суму 9 911,85 грн.

Згідно п. 1, п.2 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок; видавати
особі, яка отримує або повертає товар,
отримує послугу або відмовляється від
неї, розрахунковий документ
встановленої форми на повну суму
проведеної операції.

Пунктом 1 статті 17 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» передбачено, що у разі
встановлення протягом календарного
року в ході перевірки факту проведення
розрахункових операцій з
використанням реєстраторів
розрахункових операцій або
розрахункових книжок на неповну суму
вартості проданих товарів (наданих
послуг); непроведення розрахункових
операцій через реєстратори
розрахункових операцій з фіскальним
режимом роботи; невідповідності
суми готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів,
зазначеній у денному звіті, а в разі
використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими
з початку робочого дня;
нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки на
окремому господарському об'єкті
такого суб'єкта господарювання до
суб'єктів господарювання, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів доходів і зборів
застосовуються фінансові санкції у
розмірі 1 грн.

Пунктом 12 статті 3 вказаного
Закону передбачені вимоги щодо ведення
у порядку, встановленому
законодавством, обліку товарних
запасів на складах та/або за місцем
їх реалізації, здійснення продажу
лише тих товарів, які відображені в
такому обліку, за винятком продажу
товарів особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Статтею 20 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» передбачена відповідальність
за порушення вказаних норм, зокрема, до
суб'єктів господарювання, що
здійснюють реалізацію товарів які не
обліковані у встановленому порядку,
застосовується фінансова санкція у
розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів, які не
обліковані за місцем реалізації та
зберігання, за цінами реалізації,
але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Судом першої та апеляційної інстанції
встановлено, що під час проведення
перевірки доказів на підтвердження
ведення обліку товарів, у
встановленому законодавством порядку,
контролюючим органам не надано, що
також зафіксовано в протоколі про
адміністративне правопорушення №3 від
31.01.2014 року, із власноруч написаними
ОСОБА_3 поясненнями - порушення не
повториться (п.8).

При цьому, з відомостей про
результати перевірки щодо
оприбуткування, реалізації та
фактичних залишків запасів станом на
27.12.2013 року при перевірці господарської
одиниці (відділ магазину), розташованої
за адресою АДРЕСА_2, суб'єкта
господарювання ФОП ОСОБА_3, в яких
міститься перелік тютюнових виробів,
та довідки про тютюнові вироби які
знаходились в реалізації відділу
вказаного магазину вбачається, що
вартість не облікованих товарів
складає 9 911,85 грн.

Отже, суд першої інстанції дійшов
висновку, що податкове
повідомлення-рішення винесено
правомірно, а позовні вимоги
задоволенню не підлягають, з чим
погоджується колегія суддів.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції постановлене судове рішення
з дотриманням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
підстави для скасування судового
рішення відсутні.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197, ст.198 ч. 1 п. 1,
ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч. 5
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 31 березня
2014 року у справі № 805/3014/14 - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 31 березня
2014 року у справі № 805/3014/14 за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Жовтневої об'єднаної державної
податкової інспекції м.Маріуполя
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення
№ від 31.01.2014 року та рішення про
застосування фінансових санкцій №
від 31.01.2014 року - залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня її складення в
повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 30
травня 2014 року

Головуючий суддя
А.А. Блохін

Судді
Г.М. Міронова

І.В. Юрко