Справа № 2а-5762/10/2170
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2014-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2014 року
м. Київ К/800/55497/13

Вищий адміністративний суд України у
складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І.
(суддя-доповідач), Моторного О.А.,
Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області

на постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 19.01.2011 року

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11.10.2013 року

у справі № 2-а-5762/10/2170

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма «Висота»

до Державної податкової інспекції у м.
Херсоні

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю фірма «Висота»
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у м.Херсоні про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 19.01.2011 року
у справі № 2-а-5762/10/2170, залишеною без
змін ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11.10.2013 року,
позовні вимоги задоволено. Визнано
неправомірними дії Державної
податкової інспекції у м. Херсоні по
неприйняттю від Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма «Висота»
податкової декларації з податку на
додану вартість за липень 2010 року.
Зобов'язано Державну податкову
інспекцію у м. Херсоні прийняти як
податкову звітність податкову
декларацію Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма «Висота» з
податку на додану вартість за липень 2010
року.

Не погоджуючись із рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
відповідач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
рішення судів попередніх інстанцій
скасувати, прийняти нове рішення, яким
у задоволенні позову відмовити,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 18.08.2010 року позивачем
було подано до податкового органу
декларацію з податку на додану
вартість за липень 2010 року.

Листом Державної податкової інспекції
у м. Херсоні від 27.08.2010 року позивача
повідомлено про невизнання податкової
декларації з податку на додану
вартість як податкової звітності на
підставі відсутності підписів
відповідними посадовими особами.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що дії відповідача
щодо невизнання податкової декларації
з податку на додану вартість позивача
за липень 2010 року податковою звітністю
є протиправними.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, враховуючи наступне.

Відповідно до пп.4.1.1 п.4.1 ст. 4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» платник податків самостійно
обчислює суму податкового
зобов'язання, яку зазначає у податковій
декларації, крім випадків,
передбачених підпунктом «г» підпункту
4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї
статті.

Згідно п. 1.11 ст. 1 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
податкова декларація, розрахунок -
документ, що подається платником
податків до контролюючого органу у
строки, встановлені законодавством, на
підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податку,
збору (обов'язкового платежу).

Відповідно до пп. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» прийняття податкової
декларації є обов'язком контролюючого
органу. Податкова декларація
приймається без попередньої перевірки
зазначених у ній показників через
канцелярію, чий статус визначається
відповідним нормативно-правовим актом.
Відмова службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою, що тягне за собою її
дисциплінарну та матеріальну
відповідальність у порядку,
визначеному законом.

Податкова звітність, отримана
контролюючим органом від платника
податків як податкова декларація, що
заповнена ним всупереч правилам,
зазначеним у затвердженому порядку її
заповнення, може бути не визнана таким
контролюючим органом як податкова
декларація, якщо в ній не зазначено
обов'язкових реквізитів, її не
підписано відповідними посадовими
особами, не скріплено печаткою
платника податків. В такому випадку,
якщо контролюючий орган звертається до
платника податків з письмовою
пропозицією надати нову податкову
декларацію з виправленими показниками
(із зазначенням підстав неприйняття
попередньої), такий платник податків
має право надати таку нову декларацію
разом зі сплатою відповідного штрафу,
оскаржити рішення податкового органу в
порядку апеляційного узгодження.

Такі ж вимоги наведені і в п. 4.3 Порядку
заповнення податкової декларації з
податку на додану вартість.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що подана
позивачем податкова декларація з
податку на додану вартість за липень 2010
року містить всі обов'язкові реквізити,
підписана керівником позивача та
скріплена відповідною печаткою.

За таких обставин, суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку щодо
протиправності дій відповідача щодо
неприйняття податкової декларації з
податку на прибуток за липень 2010 року.

За таких обставин підстави для
задоволення касаційної скарги
відсутні.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують висновків судів
попередніх інстанцій та встановлених
обставин справи.

З урахуванням викладеного судами
першої та апеляційної інстанцій
ухвалено законні і обґрунтовані
рішення, що постановлені з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права та підстав для їх скасування не
вбачається.

Стаття 220 Кодексу адміністративного
судочинства України визначає межі
перегляду судом касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 221-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області відхилити.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 19.01.2011 року
та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11.10.2013 року
у справі № 2-а-5762/10/2170 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у
порядку та строки, передбачені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, та на неї може
бути подана заява про перегляд судових
рішень Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Ю.І.Цвіркун

Судді
О.А.Моторний

А.О.Рибченко