Справа № 161/6992/14-а
Суддя: Крупінська С. С.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/6992/14-а
Провадження № 2-а/161/305/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2014 року суддя Луцького
міськрайонного суду Крупінська С.С.,
розглянувши адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до управління
пенсійного фонду України в місті
Луцьку Волинської області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити дії,-

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з
адміністративним позовом до
управління пенсійного фонду України в
місті Луцьку Волинської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з
09.09.2003 року вона перебуває на обліку у
відповідача як одержувач пенсії,
призначену відповідно до ст.37 Закону
України «Про державну службу».

01.02.2008 року відповідно до довідки про
складові заробітної плати, до якої
входить посадовий оклад, надбавка за
ранг або спеціальні звання, надбавка за
вислугу років державного службовця, за
посадою старшого секретаря суду їй
було проведено перерахунок пенсії.
Проте, при визначенні розміру
заробітної плати державного службовця,
з якої обраховувався розмір пенсії
управлінням Пенсійного фонду України в
місті Луцьку не були враховані
складові заробітної плати:
матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових питань. У зв'язку з
чим вона звернулася до відповідача з
заявою про перерахунок та виплату
пенсії з врахуванням вказаних видів
виплат. Однак, в проведенні перерахунку
їй було відмовлено.

Просить суд, визнати дії відповідача
неправомірними та зобов'язати
управління пенсійного фонду України у
місті Луцьку провести перерахунок та
виплату пенсії із заробітної плати із
врахуванням розміру матеріальної
допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань з 27.03.2014
року з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до ухвали Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 12.05.2014 року судовий розгляд
даної адміністративної справи
здійснюється в порядку скороченого
провадження.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач з 09.09.2003
року перебуває на обліку в управлінні
пенсійного фонду України в місті
Луцьку Волинської області як одержувач
пенсії, призначеної відповідно до ст. 37
Закону України «Про державну службу».

З 01.02.2008 року позивачу проведено
перерахунок пенсії згідно довідки про
складові заробітної плати державного
службовця за аналогічною посадою
(посадовий оклад, надбавка за ранг або
спеціальні звання, надбавка за вислугу
років).

На всі виплати, включені в довідках,
нараховувалися страхові внески.

Однак, матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових питань
не враховані до заробітної плати, з
якої обчислений розмір пенсії
позивачу, оскільки, на думку управління
пенсійного фонду України в місті
Луцьку, не належать до інших надбавок,
визначених Законом України «Про
державну службу».

Разом з тим згідно ч.2 ст. 37 Закону
України «Про державну службу» , пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі від сум їх заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до ч.2 ст. 33 Закону України
«Про державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
держаній службі та інших надбавок.

Згідно ч. 7 ст.33 цього Закону державним
службовцям можуть установлюватися
надбавки за високі досягнення у праці і
виконання особливо важливої роботи,
доплати за виконання обов'язків
тимчасово відсутніх працівників та
інші надбавки і доплати, а також
надаватися матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань,
умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів.

Частиною другою ст. 2 Закону України
«Про оплату праці» визначено, що в
структуру заробітної плати входить
також додаткова заробітна плата, яка
визначена як винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантії і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством,
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться і в
п.п.2.2.2. п.2 Інструкції по статистиці
заробітної плати, затвердженої наказом
Державного комітету статистики
України від 13.01.2004 року №5.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
оплату праці» структура заробітної
плати складається з основної,
додаткової та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми. Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року не містить
визначення заробітної плати, на
підставі якої здійснюється розрахунок
пенсії.

Із змісту ст. 40 вказаного Закону
вбачається, що з середньої заробітної
плати повинні бути сплачені страхові
внески.

Отже, чинне законодавство як загальне,
так і спеціальне відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.
При цьому слід врахувати, що надбавки,
запроваджені нормативно-правовими
актами, матеріальна допомога належать
до додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Формою довідки про складові заробітної
плати, яка подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу» № 5-1 передбачено,
що матеріальна допомога на
оздоровлення і допомога на вирішення
соціально-побутових питань є
складовими заробітної плати. При цьому
чітко передбачено, що з усіх виплат, які
вказані в цій довідці нараховуються і
сплачуються страхові внески, а з 01.01.2011
року - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст.66 цього Закону до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплат праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір» на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподаткованого доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержаного заробітку
(виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Зокрема, до такого
доходу (заробітної плати враховуються
суми виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактичні нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло
раніше,нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм, отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески, або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11). За
приписами ч. 2 ст.244-2 КАС України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України.

На основі викладеного суд вважає, що
відповідно до вказаних нормативних
актів пенсія позивача повинна
обчислюватися із заробітної плати, яку
вона фактично отримувала на день
звільнення, в тому числі з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, на яку
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

На підставі Закону України «Про
державну службу», Закону України «Про
оплату праці», Закону України «Про
пенсійне забезпечення», Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», керуючись ст.ст.
2,11,159-163 КАС України, суд,-

П О СТ А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати дії управління пенсійного
фонду України в місті Луцьку
Волинської області щодо невключення
до складових заробітної плати
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань
неправомірними.

Зобов'язати управління пенсійного
фонду України в місті Луцьку
Волинської області здійснити ОСОБА_1
перерахунок та виплату пенсії згідно
ст. 37 Закону України «Про державну
службу» із заробітної плати з
урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань, з якої сплачено страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування з 27 березня 2014
року з урахуванням виплачених сум.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів
з дня її проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги через Луцький
міськрайонний суд. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови
у письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови

Постанова суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
С.С.
Крупінська