Справа № 814/5185/13-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

13 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/5185/13-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Зіньковський О. А.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою до Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва на постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 09
січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду в
Центральному районі м. Миколаєва про
визнання протиправними дії, скасування
вимоги,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду (далі УПФ) України в
Центральному районі м. Миколаєва про
визнання неправомірними дій щодо
нарахування та стягнення з позивача
боргу зі сплати єдиного соціального
внеску у розмірі 5 766,45 грн., скасування
вимоги №Ф-1647 від 05 червня 2013 року щодо
стягнення з позивача боргу зі сплати
єдиного соціального внеску у розмірі 5
766,45 грн.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 09 січня 2014
року позов задоволено. Визнано
неправомірними дії УПФ України в
Центральному районі м. Миколаєва щодо
нарахування та стягнення з ОСОБА_2
боргу зі сплати єдиного соціального
внеску у розмірі 5 766,45 грн. Скасовано
вимогу УПФ України в Центральному
районі м. Миколаєва №Ф-1647 від 05 червня
2013 року щодо стягнення з ОСОБА_2 боргу
зі сплати єдиного соціального внеску у
розмірі 5 766,45 грн. Присуджено з
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_2 сплачений судовий збір в
розмірі 173 грн.

В апеляційній скарзі УПФ України в
Центральному районі м. Миколаєва
ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції, може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд за їх участю, а
також у разі неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги УПФ України в
Центральному районі м. Миколаєва,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проходив службу в
органах внутрішніх справ в період з 01
травня 1984 року по 01 січня 1995 року.

Після закінчення строку служби позивач
звільнився із у запас збройних сил та
йому була призначена пенсія за
вислугою років, що підтверджується
посвідченням пенсіонера МВС України
НОМЕР_1, виданим 01 січня 1995 року.

18 лютого 2002 року позивач
зареєструвався у якості фізичної
особи-підприємця та з 01 червня 2012 року є
платником єдиного податку, що
підтверджується копіями відповідних
документів. Позивач зареєстрований
платником єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у відповідача.

05 червня 2013 року відповідачем була
прийнята вимога про сплату позивачем
недоїмки у розмірі 5 766,45 грн. №Ф-1647.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що спірна вимога №Ф-1647
від 05 червня 2013 року є протиправною та
підлягає скасуванню, оскільки позивач
звільнений від сплати за себе єдиного
внеску відповідно до ч.4 ст. 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам Кодексу
адміністративного судочинства
України, Закону України «Про пенсійне
забезпечення», Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб», Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

В апеляційній скарзі УПФ України
в Центральному районі м. Миколаєва
вказується, що рішення суду першої
інстанції є неправильним, підлягає
скасуванню з відмовою у задоволенні
позовних вимог, оскільки згідно ст. 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від
сплати єдиного внеску звільняються
особи, яким призначено пенсію за віком,
так як позивачеві призначено пенсію за
вислугу років, то він повинен
сплачувати єдиний внесок.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» військовослужбовцям, особам, які
мають право на пенсію за цим Законом,
які одночасно мають право на різні
державні пенсії, призначається одна
пенсія за їх вибором. У разі якщо особа
має право на отримання пенсії
відповідно до цього Закону та Закону
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», призначається
одна пенсія за її вибором. При цьому
різниця між розміром пенсії, на який
особа має право відповідно до Закону
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб», і розміром пенсії
із солідарної системи відповідно до
Закону «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», яка
визначається в порядку, встановленому
КМУ, фінансується за рахунок коштів
державного бюджету.

Згідно п4 ч.1 ст. 4 Закону «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платниками
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності.

Особи, зазначені у п.4 ч.1 цієї статті,
які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
за себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачу призначено пенсію за вислугою
років відповідно до Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби та
деяких інших осіб».

Статтями 1 та 12 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» визначені види пенсійного
забезпечення. Це, зокрема, довічна
пенсія за вислугу років, пенсія по
інвалідності, пенсія в разі втрати
годувальника та умови призначення
пенсії за вислугу років. Окрім інших
умов, даний вид пенсії призначається
військовослужбовцям у разі досягнення
ними на день звільнення зі служби
45-річного віку.

За Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсіонер - це особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію, або члени її
сім'ї, які отримують пенсію в разі
смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що 09
серпня 2008 року позивач згідно ст. 12
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» досяг пенсійного віку (60
років) та має право виходу на пенсію за
віком.

Відповідно до положень ст.ст. 6, 12 Закону
«Про пенсійне забезпечення» особам,
які мають одночасно право на різні
державні пенсії, призначається одна
пенсія за їх вибором. Право на пенсію за
віком мають чоловіки - після досягнення
60 років.

З аналізу вищевказаних правових норм
вбачається, що надання пільг щодо
звільнення від сплати єдиного внеску
не залежить від виду отримуваної
пенсіонером пенсії, визначальним
критерієм надання вказаних пільг є
досягнення фізичною
особою-підприємцем пенсійного віку.
Тому, фізична особа-підприємець, яка
досягла пенсійного віку, незалежно від
виду пенсії, яку отримує, має право на
пільги, встановлені ч.4 ст. 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування»

Дана правова позиція узгоджується із
висновками Вищого адміністративного
суду України, викладеними в
аналогічних справах.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо скасування спірної
вимоги УПФ України в Центральному
районі м. Миколаєва №Ф-1647 від 05 червня
2013 року, оскільки позивач звільнений
від сплати єдиного внеску відповідно
до ч.4 ст. 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва
залишити без задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 09 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв