Справа № 750/11203/13-а
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Литвиненко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

30 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Бабенка К.А.,
суддів: Кучми А. Ю., Мацедонської В. Е.,
розглянувши адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
на Постанову Деснянського районного
суду м. Чернігова від 27 листопада 2013
року за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Чернігові про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

В зв'язку з поданням апеляційної скарги
на рішення суду першої інстанції, яке
відповідно до п. 2 частини першої ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України прийнято у порядку скороченого
провадження, згідно з абз. 4 частини 8 ст.
183-2, п. 3 частини першої ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 27 листопада 2013
року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, Відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове судове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити в повному обсязі.

Позивач є працюючим суддею
Апеляційного суду Чернігівської
області, що підтверджується трудовою
книжкою серії НОМЕР_1, копія якої наявна
в матеріалах справи (а.с. 13-20), перебуває
на обліку в Управлінні Пенсійного
фонду України у в м.Чернігові і отримує
пенсію за віком на загальних підставах,
згідно Закону України «Про державну
службу».

02 квітня 2013 року Позивач досяг
пенсійного віку, встановленого ст. 37
Закону України «Про державну службу»
для призначення пенсії державного
службовця, має більше 36 років
загального трудового стажу та понад 30
років стажу державної служби, в зв'язку
з чим, звернувся до Відповідача із
Заявою про призначення йому пенсії за
віком, як державному службовцю.

Листом від 14 травня 2013 року (вих. № 7684/05),
копія якого також наявна в матеріалах
справи (а.с. 5), повідомлено Позивача що
Відповідачем протоколом №650140 від
24.04.2013 прийнято рішення про відмову
йому в призначенні пенсії відповідно
до Закону України «Про державну
службу» у зв'язку з тим, що Позивач є
працюючим суддею, а обов'язковою умовою
для призначення такої пенсії є вихід
судді у відставку.

Відповідно до частини першої ст. 37
Закону України «Про державну службу»
від 16.12.1993 року № 3723-XII, на одержання
пенсії державних службовців мають
право особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років, та
які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення
стажу державної служби, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 3 травня 1994 року № 283, до стажу
державної служби зараховується робота
(служба), зокрема, на посадах державних
службовців у державних органах,
передбачених у статті 25 Закону України
«Про державну службу», а також на
посадах, віднесених Кабінетом
Міністрів України до відповідної
категорії посад державних службовців;
на посадах суддів, слідчих, прокурорів,
інших службових осіб, яким присвоєно
персональні звання.

В зв'язку з тим, що Закон України «Про
статус суддів» не містить положень, які
б регулювали порядок пенсійного
забезпечення працюючого судді, а стаж
роботи (служби) на посадах суддів
зараховується до стажу державної
служби нарівні з роботою (службою) на
посадах державних службовців у
державних органах, передбачених у
статті 25 Закону України «Про державну
службу», то пенсійне забезпечення
працюючих суддів має регулюватись
положеннями статті 37 Закону України
«Про державну службу». При цьому,
відповідно до положень частини
четвертої статті 37 цього Закону пенсія
державного службовця виплачується
незалежно від його заробітку
(прибутку), одержуваного після виходу
на пенсію, у тому числі і на посадах
державного службовця, за винятком
пенсії по інвалідності, яка
призначається за умови припинення
державної служби (частина 6 статті 37
Закону), що збігається з позицією
Вищого адміністративного суду України,
викладеною, зокрема, у його Ухвалі від 12
червня 2013 року у справі № 2а-3016/11
(К/800/15632/13).

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що Постанова
суду першої інстанції ґрунтується на
вірно встановлених фактичних
обставинах справи, яким дана належна
юридична оцінка, правильно застосовано
норми матеріального права, що
регулюють спірні правовідносини,
доводи викладені в апеляційній скарзі
не спростовують висновків суду, тому
підстави для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Згідно із частиною другою ст. 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини другої ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, вимоги якої
Відповідачем не виконано.

Згідно із ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
за таких підстав, апеляційна скарга
залишається без задоволення, а
Постанова суду першої інстанції - без
змін.

Відповідно до частини десятої ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі оскарження постанови,
прийнятої у скороченому провадженні,
судове рішення апеляційної інстанції
по такій справі є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 183-2, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
залишити без задоволення, а Постанову
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 27 листопада 2013 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її постановлення, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Бабенко
К.А.

Судді:
Кучма А. Ю.

Мацедонська
В. Е.

.

Головуючий суддя
Бабенко К.А

Судді:
Кучма А.Ю.

Мацедонська В.Е.