Справа № 2-а/0624/72/2012
Суддя: Васильчук С. Ф.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року Справа
№2-а/0624/72/2012

Черняхівський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого-судді:
Васильчука С.Ф.

при секретарі:
тишкевич К.Б.

з участю позивача:
ОСОБА_1

його представника:
ОСОБА_2

представників відповідача:
Воробйова В.М. Терлецького
М.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
фізичної особи - ідприємця ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Забрідської
сільської ради про

визнання протиправним та скасування
рішення виконавчого комітету
Забрідської сільської ради
Черняхівського району від 31.08.2012 року №
215

зобов'язання виконавчого комітету
Забрідської сільської ради
Черняхівського району Житомирської
області винести на розгляд сесії
Забрідської сільради питання про
присвоєння адреси нерухомому майну,
бані (Палянівський став), що в селі
Забріддя Черняхівського району,
належній позивачу згідно договору
купівлі-продажу №4 від 25.12.2005 року та
Рішення господарського суду від 09.04.2009
року

зобов'язання виконавчого комітету
Забрідської сільської ради
Черняхівського району Житомирської
області винести рішення, яким надати
дозвіл на виготовлення технічної
документації на вказані об'єкти
нерухомого майна ,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1
звернувся до суду із позовом, в якому
вказав, що 01.08.2012 року він звернувся до
Виконавчого комітету Забрідської
сільської ради із заявою про
присвоєння адреси бані (Палянівський
став), що розташована в с. Забріддя
Черняхівського району та про надання
дозволу на виготовлення
правовстановлюючих документів та
проведення реєстрації в КП
«Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації» на об'єкти,
адреса яким вже присвоєна а саме:

1. Млин, розташований за адресою
АДРЕСА_1;

2.Відгодівельник-АДРЕСА_2;

3.Відгодівельник-АДРЕСА_3;

4.Будівля ЦО (бомбосховище)-
АДРЕСА_3НОМЕР_1;

5.Кормокухня- АДРЕСА_3НОМЕР_2;

6.Кам»яна комора- АДРЕСА_4;

7. Гноєсховище- АДРЕСА_3НОМЕР_3;

8. Силосна яма (сад)- АДРЕСА_3НОМЕР_4;

9. Силосна яма (ферма)- АДРЕСА_3НОМЕР_5;

10. Курятник - АДРЕСА_3НОМЕР_6;

11. Зерносушильна піч- АДРЕСА_5;

12. Готель-їдальня- АДРЕСА_6;

Рішенням від 31.08.2012 року за № 215
Виконавчий комітет Забрідської
сільської ради, на його думку,
незаконно відмовив йому в присвоєнні
адреси даним об'єктам, мотивуючи
прийняте рішення тим, що вказавши, що
баня -це майно соціальної сфери, і
повинно бути передано на баланс
сільської ради; а інші об'єкти не
виділені в натурі, тому в наданні
дозволу на виготовлення
правовстановлюючих документів та
проведення реєстрації в КП
«Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації - відмовлено.

Вказане рішення вважав незаконним та
просив його скасувати, наводячи
відповідні доводи та посилаючись на
певні норми законодавства. Також
просив зобов'язати виконавчий комітет
винести рішення про присвоєння адреси
нерухомому майну, та зобов'язати
виконавчий комітет винести рішення,
яким надати дозвіл на виготовлення
правовстановлюючих документів з
проведенням подальшої реєстрації в КП
«Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації» на об»єкти,
адреса яким вже присвоєна.

Пізніше позивач уточнив свої вимоги, та
просив визнати незаконним та скасувати
рішення від 31.08.2012 року за № 215, та
зобов»язати відповідача вчинити певні
дії.

В судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали з
підстав, викладених в ньому.
Представники відповідача позов не
визнали, посилаючись на те що спірні
об'єкти не належать позивачу.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши письмові докази, наявні в
справі, суд приходить до висновку про
необхідність задоволення заявленого
позову.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб»єкта владних
повноважень обов»язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

01.08.2012 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про присвоєння
адреси нерухомому майну, та наданням
дозволу на виготовлення технічної
документації ( а.с.4).

Своїм рішенням Виконавчий комітет
відмовив, розглянувши заяву, відмовив
ФГ «Шегеда», мотивуючи тим,що об»єкти
не виділені в натурі.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно договору купівлі-продажу №4 від
25.12.2005 року та Рішення господарського
суду від 09.04.2009 року - суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична
особа підприємець ОСОБА_1 є власником
бані (Палянівський став), що
розташована в с. Забріддя
Черняхівського району, а також є
власником наступних об'єктів:

1. Млин, розташований за адресою
АДРЕСА_1;

2.Відгодівельник-АДРЕСА_2;

3.Відгодівельник-АДРЕСА_3;

4.Будівля ЦО (бомбосховище)-
АДРЕСА_3НОМЕР_1;

5.Кормокухня- АДРЕСА_3НОМЕР_2;

6.Кам»яна комора- АДРЕСА_4;

7. Гноєсховище- АДРЕСА_3НОМЕР_3;

8. Силосна яма (сад)- АДРЕСА_3НОМЕР_4;

9. Силосна яма (ферма)- АДРЕСА_3НОМЕР_5;

10. Курятник - АДРЕСА_3НОМЕР_6;

11. Зерносушильна піч- АДРЕСА_5;

12. Готель-їдальня- АДРЕСА_6;

Даний договір є дійсним, а рішення
вступило в законну силу.

За змістом ч.1 ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, в яких бере
участь особа, щодо якої встановлено ці
обставини. Виходячи з викладеного,
обставини придбання названих об'єктів
не є предметом розгляду даної справи.

01.08.2012 року позивач з заявою звернувся
до відповідача про присвоєння адреси
бані (Палянівський став), що
розташована в с. Забріддя
Черняхівського району та про надання
дозволу на виготовлення
правовстановлюючих документів та
проведення реєстрації в КП
«Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації» на об»єкти,
адреса яким вже присвоєна а саме:

1. Млин, розташований за адресою
АДРЕСА_1;

2.Відгодівельник-АДРЕСА_2;

3.Відгодівельник-АДРЕСА_3;

4.Будівля ЦО (бомбосховище)-
АДРЕСА_3НОМЕР_1;

5.Кормокухня- АДРЕСА_3НОМЕР_2;

6.Кам»яна комора- АДРЕСА_4;

7. Гноєсховище- АДРЕСА_3НОМЕР_3;

8. Силосна яма (сад)- АДРЕСА_3НОМЕР_4;

9. Силосна яма (ферма)- АДРЕСА_3НОМЕР_5;

10. Курятник - АДРЕСА_3НОМЕР_6;

11. Зерносушильна піч- АДРЕСА_5;

12. Готель-їдальня- АДРЕСА_6;

Рішенням від 31.08.2012 року за № 215
Виконавчий комітет Забрідської
сільської ради, позивачу відмовлено в
присвоєнні адреси даним об»єктам,
мотивуючи тим, що вказавши, що баня -це
майно соціальної сфери, і повинно бути
передано на баланс сільської ради; а
інші об»єкти не виділені в натурі, тому
в наданні дозволу на виготовлення
правовстановлюючих документів та
проведення реєстрації в КП
«Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації - відмовлено.(
а.с.4)

Рішення містить рекомендацію про
звернення до спілки пайовиків СВК
«Забріддя» про виділення майна в
натурі згідно майнового сертифікату».

Рішенням засідання виконавчого
комітету №21 від 24.03.2010 року, відповідно
до Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні , виконкомом
Забрідської сільської ради присвоєно
адреси вище зазначеним приміщенням і
спорудам.

Відповідно до положень ст. 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов»язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частина 2 ст. 6 Конституції України
встановлює, що органи законодавчої,
виконавчої та судової влади здійснюють
свої повноваження у встановлених цією
Конституцією межах і відповідно до
законів України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
відповідач в будь-якому випадку не мав
права відмовляти в задоволенні заяви з
цих мотивів, оскільки наявність спору
про право на даний об'єкт не заважала
відповідачу присвоїти йому відповідну
адресу.

Більше того, на час такого звернення до
суду - рішення Господарського суду
Житомирської області від 09.04.2009 року в
справі №1410-Д- про визнання договору
дійсним набрало законної сили. До
апеляційної інстанції відповідач не
звертався.( а.с. 6-7).

Згідно п. 41 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування» визначено, що
прийняття рішень адміністративно
-територіального устрою в межах і
порядку, визначеному цим законом
належить до виконавчої компетенції
сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
місцеве самоврядування» до відання
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належить власні
(самоврядні) повноваження щодо
вирішення питань адміністративно -
територіального устрою, як підготовка
і внесення на розгляд питань щодо
найменування (перейменування) вулиць
провулків, проспектів та інших споруд,
розташованих на території
відповідного населеного пункту.

Рішенням від 31.08.2012 року за № 215
Виконавчий комітет Забрідської
сільської ради, позивачу відмовлено в
присвоєнні адреси даному об»єкту,
мотивуючи тим, що вказавши, що баня -це
майно соціальної сфери, і повинно бути
передано на баланс сільської ради;

Однак, ні ст.30 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
якою має керуватися відповідач при
прийнятті рішень ні п.3абзац 2 Порядку
використання даних Реєстру прав
власності на нерухоме майно, Єдиного
реєстру заборон відчуження об»єктів
нерухомого майна, Державного реєстру
іпотек та Державного реєстру обтяжень
рухомого майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 14.12.2012
. №18445, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 18 грудня 2012 р. за
№210222414, який говорить про те, що
відомості з Реєстру прав власності на
нерухоме майно використовуються
державним реєстратором для
встановлення наявності ( відсутності)
записів про державну реєстрацію права
власності або іншого речового права на
нерухоме майно під час проведення
державної реєстрації прав під час
розгляду заяв про взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна, заяв /
запитів на отримання інформації з
Державного реєстру прав .

А тому не передбачено будь-яких
правових підстав для відмови у
задоволенні заяви позивача з піднятих
у ній питань.

Сама заява позивача стосувалася не
визнання права власності ,чи
проведення його реєстрації, а лише
питання присвоєння адреси, та питання
щодо надання дозволу на виготовлення
технічної документації.

За таких обставин оскаржуване рішення
прийнято без дотримання вимог ч.3 ст.2
КАС України, а тому суд визнає його
нечинним (протиправним) та скасовує,
оскільки такі вимоги можуть бути
заявлені згідно п.1 ч.3 ст.105 КАС України.

Вирішуючи питання про те, чи може суд
задовольнити позовну вимогу про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії, про що просить позивач, суд
виходить з наступного.

Відповідно до п.б ст.30 Закону до відання
виконавчих органів сільських, селищних
рад належать делеговані повноваження,
а саме: облік та реєстрація відповідно
до закону об'єктів нерухомого майна
незалежно від форм власності тощо
(підпункти 1-10).

Чинне законодавство України нерухомим
майном визнає жилий будинок або його
частину, квартиру, садовий будинок,
дачу, гараж, іншу постійно розташовану
будівлю, а також інший об'єкт, що
підпадає під визначення першої групи
основних фондів згідно із Законом
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» (стаття 8.2.2 цього закону -
будівлі, споруди, їх структурні
компоненти та передавальні пристрої, в
тому числі жилі будинки та їх частини
(квартири і місця загального
користування), вартість капітального
поліпшення землі).

Законодавством України не визначено
порядку здійснення обліку нерухомого
майна, ним лише визначається порядок
реєстрації права власності на нього,
який на думку суду може вважатися
різновидом такого обліку, але не
замінює облік, що має вести відповідач.

Разом з тим, загально відомим є той
факт, що загальна кількість нерухомого
майна є набагато більшою ніж, та, на яку
зареєстровано право власності, а за
змістом п.б ст.30 Закону виконавчі
комітети органів сільських, селищних
рад повинні вести облік всього майна,
як такого, на яке зареєстроване право
власності так і ні.

Тобто виконавчий комітет зобов'язаний
вести облік як збудованого згідно
встановлених норм, правил тощо
нерухомого майна, так і облік
самочинного будівництва та інших
об'єктів нерухомого майна.
Необхідність ведення такого обліку
зокрема щодо об'єктів нерухомого майна
- самочинного будівництва прямо
випливає зокрема з положень ст.376 ЦК
України та відповідних норм Земельного
Кодексу України, якими надано право
відповідному органу місцевого
самоврядування чи власнику земельної
ділянки звертатися до суду з позовом
про знесення об'єкту самочинного
будівництва. Це також випливає з
повноважень ведення обліку житлового
фонду та нежитлових приміщень,
виявлення їх власників для внесення
пропозицій на їх використання в
інтересах громади, а в разі не
виявлення власників - вжиття заходів до
прийому їх в експлуатацію чи
звільнення відповідної земельної
ділянки тощо з метою захисту інтересів
громади.

Законодавством не визначено
прямо, за якими критеріями має вестися
облік нерухомого майна відповідачем,
разом з тим орієнтовні критерії такого
обліку наведені у Законі України Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень В
редакції Закону N 1878-VI ( 1878-17 ) від 11.02.2010,
ВВР, 2010, N 18, ст.141 Із змінами , внесеними
згідно із Законами N 406-VII ( 406-18 ) станом
на 04.07.2013 , Порядку використання даних
Реєстру прав власності на нерухоме
майно, Єдиного реєстру заборон
відчуження об»єктів нерухомого майна,
Державного реєстру іпотек та
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 14.12.2012
. №18445, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 18 грудня 2012 р. за
№210222414,

Єдиним спільним критерієм для цих
нормативних актів, який дозволяє
ідентифікувати майно, є його - адреса.
Визначення поняття «адреса» чинне
законодавство не містить (воно оперує
лише поняттями адреса господарської
одиниці, поштова адреса тощо). Рішення
про присвоєння тнових адрес об'яктам
нерухомого майна не належить до
повноважень виконкому, а повинно
прийматися виключно на сесії
Забрідської сільради.

Разом з тим, це поняття на думку
суду є загальновідомим і вживаним, його
зміст слід тлумачити як більш вузьке
конкретне значення слова
«місцезнаходження», настільки вузьке,
що дозволяє ідентифікувати той чи
інший об'єкт в межах населеного пункту
(вулиця, провулок, номер будинку,
квартира) чи за його межами (кілометр
автодороги тощо).

В судовому засіданні представники
відповідача посилалися на те, об»єкти,
на які позивач просить присвоїти
адресу не належать позивачу, однак,
даних фактів не довели.

Також представники відповідача
посилались на те, що до компетенції
виконавчого комітету ради належить
лише питання щодо найменування вулиць,
провулків, та інше, розташованих на
території відповідного населеного
пункту, а оскільки придбані позивачем
об»єкти знаходяться за межами
населеного пункту, то задоволення його
вимог є неможливим. Статтею 37 Закону
України «Про місцеве в Україні» дійсно
передбачені такі повноваження.

Згідно відповіді відділу
Держземагенства у Черняхівському
районі Житомирської області від 28.02.2014р
зазначено, що господарські двори
розпайованого КСП «ім.. 40-річчя Жовтня»
Забрідської сільської ради
знаходяться за межами населених
пунктів ( с. Забріддя, с. Щеніїв) на межах
запасу ( а.с. 132).

Однак, виходячи із наведених мотивів,
виконавчий комітет вправі присвоїти
адресу придбаним позивачем об»єктам,
не вирішуючи питання про зміну меж
населеного пункту, оскільки це
компетенція обласних та районних рад (
ст.11 Закону України « Про основи
містобудування»), не вирішуючи питання
про найменування вулиць, провулків
тощо, а здійснивши свою функцію щодо
обліку об»єктів нерухомого майна.

Присвоєння адреси, в даному випадку,
можливе з використанням номеру
кілометра автодороги, тощо.

Крім того, на об»єкти, на які
необхідний згода відповідача на
виготовлення технічної документації
в КП «Житомирське обласне міжміське
бюро технічної інвентаризації» ,
адреса присвоєна відповідачем
відповідно до рішення засідання
виконавчого комітету №21 від 24.03.2010
року ( а.с. 136).

Разом з тим, виходячи із наведених вище
мотивів, виконавчий комітет вправі
присвоїти адресу придбаному позивачем
об»єкту нерухомості бані (Палянівський
став), що розташована в с. Забріддя
Черняхівського району, до Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» , Закону України «Про основи
містобудування»), оскільки, відповідно
до відповіді відділу Держземагенства у
Черняхівському районі Житомирської
області від 28.02.2014р, де конкретно
знаходиться баня (Палянівський став)
ні в відповіді, ні в будь-яких інших
документах не зазначено.

Відповідачем в судовому засіданні
надано рішення 27 сесії 6 скликання від
07.04.2014 року, яким скасовано рішення
виконавчого комітету сільської ради
від 24.03.2010 року №21 «Про присвоєння
адреси сільськогосподарським
приміщенням і спорудам»

Однак, Рішенням Конституційного суду у
справі №7-рп від 16 квітня 2009 року за
конституційним поданням Харківської
міської ради щодо офіційного
тлумачення положень частини 2 ст. 19, ст.
144 Конституції України, ст. 25. ч.14 ст. 46,
ч.1, 10, ст. 59 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» визначено,
що закріплені у статті 144 Конституції
України і статті 59 Закону норми про
акти органів місцевого самоврядування,
крім юридичної форми реалізації
завдань і функцій, визначають порядок
прийнятт і перевірки рішень органів
місцевого самоврядування. В Законі
встановлено, що ради правомочні
розглядати і вирішувати питання,
віднесені Конституцією України та
законами України до їх відання, і що
рішення відповідної ради може бути
внесене на повторний розгляд цієї ж
ради ( стаття 25, частина четверта статті
59). Конституційним Судом України було
також зазначено, що в Конституції
України закріплено принцип, за яким
права і свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави, яка відповідає
перед людиною за свою діяльність ( ст. 3).
Органи місцевого самоврядування є
відповідальними за свою діяльність
перед юридичними і фізичними особами (
ст. 74 Закону).

Таким чином, органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов»язані з реалізацією певних
суб»єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб»єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Це є «гарантією
стабільності суспільних відносин» між
органами місцевого самоврядування і
громадянами, породжуючи у громадян
впевненість у тому, що їхнє існуюче
становище не буде погіршене прийняттям
більш пізнього рішення, що
узгоджується з правовою позицією,
викладеною в абзаці 2 п.5 мотивувальної
частини Рішення Конституційного Суду
України від 13 .05.1997 року №1-зп у справі
щодо несумісності депутатського
мандата.

Ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання, тому
вони не можуть бути скасовані чи
змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання.

Виходячи з наведеного вище, суд
задовольняє вимогу позивача про
зобов'язання вчинити певні дії та
зобов'язує відповідача прийняти
рішення про присвоєння адреси
нерухомому майну бані (Палянівський
став), що розташована в с. Забріддя
Черняхівського району, та надати згоду
на виготовлення правовстановлюючих
документі на майно, адреса, якому вже
присвоєна.

Згідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч зазначеної норми закону,
відповідач будь яких обґрунтувань
своєї відмови у присвоєні адреси
вказаному майну, та відмови в наданні
згоди на виготовлення технічної
документації до суду не надав,
пославшись лише на наявність спору
щодо нерухомого майна, що в свою чергу
не є достатньою підставою для відмови.

Таким чином, суд вважає, що має бути
задоволено вимогу позивача про
винесення на розгляд сесії питання про
присвоєння адреси нерухомому майну, та
надання згоди на виготовлення
технічної документації.

Також суд вважає за необхідне
підкреслити, що будь-які питання
пов'язані з визнанням права власності
на спірні об'єкти, тощо суд в даній
постанові не вирішує.

В зв'язку із задоволенням позову суд
стягує судові витрати з відповідача.

Керуючись вищенаведеними нормами
законодавства та ст.ст.10-11, 172, 177 КАС
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Забрідської сільської ради
Черняхівського району від 31.08.2012 року №
215, яким відмовлено в присвоєнні адреси
бані (Палянівський став), та відмовлено
в наданні дозволу на виготовлення
технічної документації .

Зобов'язати виконавчий комітет
Забрідської сільської ради
Черняхівського району Житомирської
області винести на розгляд сесії
Забрідської сільської ради питання
про присвоєння адреси нерухомому
майну, бані (Палянівський став), що в
селі Забріддя Черняхівського району,
яка належить ФОП ОСОБА_1 згідно
договору купівлі-продажу №4 від 25.12.2005
року та Рішення господарського суду
Житомирської області від 09.04.2009 року

Зобов'язати виконавчий комітет
Забрідської сільської ради
Черняхівського району Житомирської
області винести рішення, яким надати
згоду на виготовлення технічної
документації в КП «Житомирське
обласне міжміське бюро технічної
інвентаризації» на об»єкти, адреса
яким вже присвоєна а саме:

1. Млин, розташований за адресою
АДРЕСА_1;

2.Відгодівельник-АДРЕСА_2;

3.Відгодівельник-АДРЕСА_3;

4.Будівля ЦО (бомбосховище)-
АДРЕСА_3НОМЕР_1;

5.Кормокухня- АДРЕСА_3НОМЕР_2;

6.Кам»яна комора- АДРЕСА_4;

7. Гноєсховище- АДРЕСА_3НОМЕР_3;

8. Силосна яма (сад)- АДРЕСА_3НОМЕР_4;

9. Силосна яма (ферма)- АДРЕСА_3НОМЕР_5;

10. Курятник - АДРЕСА_3НОМЕР_6;

11. Зерносушильна піч- АДРЕСА_5;

12. Готель-їдальня- АДРЕСА_6;

та Бані (Палянівський став) - адреса,
якому не присвоєна.

Стягнути з відповідача - виконавчого
комітету Забрідської сільської ради
33грн. 06 коп. судового збору в дохід
держави.

Постанова може бути оскаржена шляхом
подачі апеляційної скарги до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через Черняхівський
районний суд протягом десяти днів з дня
її проголошення.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Головуючий-суддя(підпис) С.Ф.
Васильчук

Копія:вірно

Суддя: