Справа № П/811/1058/14
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------ПОСТАНОВА
Справа №П/811/1058/14
Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого - судді Момонт Г.М., суддів
Дегтярьової С.В., Нагібіної Г.П.,
розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Кіровограді
адміністративну справу
за позовом: Приватного акціонерного
товариства «Новомиргородський
до відповідача-1: Маловисківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
відповідача-2: Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
відповідача-3: Міністерства доходів і
про визнання протиправними і
скасування рішень та податкового
повідомлення-рішення.
Приватне акціонерне товариство
«Новомиргородський елеватор»
звернулося з позовом до
Маловисківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області, Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області та
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправними та
- податкового повідомлення-рішення
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість за
липень 2013 року у розмірі 10 233,00 грн.;
- рішення Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
про результати розгляду первинної
скарги від 06.02.2014 р. №1069/10/11-28-10-01-08;
- рішення Міністерства доходів і зборів
України про результати розгляду
повторної скарги від 02.04.2014 р.
№5870/6/99-99-10-01-15.
Ухвалою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 22.05.2014 р.
закрито провадження у справі №П/811/1058/14
в частині позовних вимог про визнання
протиправними і скасування рішення
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області про
результати розгляду первинної скарги
від 06.02.2014 р. №1069/10/11-28-10-01-08 та рішення
Міністерства доходів і зборів України
про результати розгляду повторної
скарги від 02.04.2014 р. №5870/6/99-99-10-01-15 (а.с.32,
В обґрунтування позовних вимог позивач
вказує, що ним у липні 2013 року
задекларовано від'ємне значення суми
податку на додану вартість, у тому
числі з огляду на віднесення до складу
податкового кредиту сум ПДВ за
господарськими операціями з ПП
«Олівде». Позивач зпзначає, що
реальність господарських операцій з ПП
«Олівде» підтверджується первинними
документами, а саме: договорами,
податковими накладними, банківськими
документами, а тому, на його думку,
позиція відповідачів щодо завищення
ПАТ «Новомиргородський елеватор»
від'ємного значення з податку на додану
вартість за липень 2013 року є
Відповідачем-1 до суду подано
заперечення на позовну заяву
відповідно до змісту якого, позов ним
не визнається у повному обсязі,
оскільки контрагент позивача ПП
«Олівде» здійснював діяльність
спрямовану на проведення операцій
пов'язаних з наданням податкової
вигоди третім особам.
Представниками позивача та
відповідача подано до суду клопотання
про розгляд справи у порядку
письмового провадження (а.с.41-45, Т.2).
У відповідності до ухвали від 26.05.2014 р.
розгляд справи проведено в порядку
письмового провадження (а.с.74, Т.2).
Дослідивши подані позивачем та
відповідачем документи і матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
адміністративний суд,
У період з 04.11.2013 р. по 08.11.2013 р. посадовою
особою Маловисківської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Кіровоградській області
на підставі наказу №160 від 29.10.2013 р.
(а.с.200, Т.1) проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
Приватного акціонерного товариства
«Новомиргородський елеватор» з питань
правильності нарахування від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту, та бюджетного відшкодування
ПДВ у зменшення податкових зобов'язань
з податку на додану вартість за серпень
2013 року з врахуванням матеріалів
перевірки отриманих з інших інспекцій
по ланцюгу постачання за
липень-серпень 2012 року, за результатами
якої складено акт №46/1502/0954685 від 15.11.2013
р., висновками якого, зокрема, є
порушення ПрАТ «Новомиргородський
елеватор», на думку відповідача:
- пп.198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу
України, у результаті чого завищено
від'ємне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту за липень 2013 року у
розмірі 10 233,00 грн.;
- п.200.4 ст.200 Податкового кодексу
України, у зв'язку з чим завищено суму,
яка зараховується у зменшення
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість наступних звітних
періодів за серпень 2013 року на 10 233,00
грн. (а.с.46-58, Т.1)
На підставі акта перевірки
Маловисківською об'єднаною державною
податковою об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській винесено податкове
р., яким ПрАТ «Новомиргородський
елеватор» зменшено суму бюджетного
відшкодування (у тому числі заявленого
в рахунок зменшення податкових
зобов'язань наступних періодів) з
податку на додану вартість за серпень
2013 року у розмірі 10 233,00 грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції (штрафи) у сумі 5 117,00 грн. (а.с.16,
Рішенням Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
№1069/10/11-28-10-01-08 від 06.02.2014 р. про
результати розгляду первинної скарги
скасовано податкове
повідомлення-рішення № від 05.12.2013
р. про зменшення суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у розмірі 10 233,00 грн. і 5 117,00 грн.
штрафної (фінансової) санкції, скаргу
ПрАТ «Новомиргородський елеватор»
задоволено частково та зобов'язано
Маловисківську ОДПІ прийняти нове
податкове повідомлення-рішення, згідно
чинного законодавства, на зменшення
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість за липень 2012
року у розмірі 10 233,00 грн. (а.с.22-25, Т.1).

Рішенням Міністерства доходів і зборів
України №5870/6/99-99-10-01-15 від 02.04.2014 р. про
результати розгляду повторної скарги
залишено без змін податкове
повідомлення-рішення Маловисківської
ОДПІ від 05.12.2013 р. № з урахуванням
рішення, прийнятого за розглядом
первинної скарги, а скаргу - без
задоволення (а.с.31-34, Т.1).

У відповідності до зазначених рішень
Маловисківською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області винесено
податкове повідомлення-рішення №
від 11.04.2014 р., яким позивачу зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість за липень 2013
року у розмірі 10 233,00 грн. (а.с.77, Т.1).

Як встановлено в судовому засіданні,
оскаржуваними податковими
повідомленнями-рішеннями податковим
органом позивачу зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у зв'язку з включенням
ПрАТ «Новомиргородський елеватор» до
складу податкового кредиту за липень
2013 року сум ПДВ за господарськими
операціями з ПП «Олівде», які на думку
Маловисківської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області не носять
реального характеру.

У відповідності до декларації з
податку на додану вартість за липень 2013
року судом встановлено, що ПрАТ
«Новомиргородський елеватор»
задекларовано податкове зобов'язання в
розмірі 162 128,00 грн. і податковий кредит
у розмірі 323 425,00 грн., у тому числі 10 232,60
грн. за господарськими операціями з ПП
«Олівде», у зв'язку з чим позитивне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного
(податкового) періоду (ряд.18) становило
161 297,00 грн. (а.с.96-105, Т.1).

У судовому засіданні встановлено, що
відповідно до договору №10/07 від 10.07.2013
р. (а.с.35, Т.1) ПП «Олівде» у липні 2013 року
провело для ПрАТ «Новомиргородський
елеватор» фумігацію зерна в кількості 1
100,00 т. на суму 7 590,00 грн., утому числі ПДВ
- 1 265,00 грн., що підтверджується
податковою накладною №45 від 10.07.2013 р. та
актом здачі-прийняття робіт (надання
послуг) №10/07-2 від 10.07.2013 р. (а.с.39, 43, Т.1).

Окрім того, згідно з договором №10/07 від
10.07.2013 р. (а.с.36, Т.1) ПП «Олівде» у липні 2013
року здійснило для ПрАТ
«Новомиргородський елеватор»
дезінфекційний обробіток приміщень із
загальним об'ємом 224 190 мі на суму 53 805,60
грн., утому числі ПДВ - 8 967,60 грн., що
підтверджується податковою накладною
№46 від 12.07.2013 р. та актом
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№12/07-2 від 12.07.2013 р. (а.с.38, 45, Т.1).

Оплату вартості послуг наданих ПП
«Олівде» здійснено позивачем у
безготівковому порядку, що
підтверджується платіжними
дорученнями №1207, №1208 від 25.07.2013 р. та
випискою по рахунку (а.с.40-42, Т.1).

Згідно з пунктом 198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Із аналізу зазначеної норми суд вбачає,
що визначальним фактором для
формування податкового кредиту
платником податку на додану вартість є
подальше використання таких товарів
(основних фондів) в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності такої особи - платника
податку.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України господарська
діяльність - діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Тобто обов'язковими ознаками
господарської діяльності є здійснення
її суб'єктами господарювання у сфері
суспільного виробництва; спрямування
її на виготовлення та реалізацію
продукції, виконання робіт чи надання
послуг. При цьому результати
зазначеної діяльності - продукція,
роботи чи послуги - мають вартісний
характер і цінове вираження.

Відповідно до статуту Приватного
акціонерного товариства
«Новомиргородський елеватор»
предметом діяльності позивача є,
зокрема, складське господарство
(а.с.138-162, Т.1).

У відповідності до витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності від
25.04.2014 р. у власності ПрАТ
«Новомиргородський елеватор»
знаходиться комплекс будівель за
адресою м. Новомиргород
Кіровоградської області, вул.
Залізнична, 45, призначений для
розміщення виробничої бази, до складу
якого входять, зокрема, зерносклади
(а.с.163-166, Т.1).

Матеріали справи містять копії
договорів складського зберігання
відповідно до яких ПрАТ
«Новомиргородський елеватор», як
зберігач, зобов'язується за плату
прийняти на зберігання
сільськогосподарську продукцію та у
випадку виявлення зараженості
продукції у процесі зберігання,
здійснювати комплекс заходів по
боротьбі зі шкідниками (підробіток,
активне вентилювання, фумігація) з
метою забезпечення якості продукції
(а.с.46-66, Т.2).

Також позивачем до суду надано
облікові форми 36 щодо залишків зерна,
яке перебувало на зберіганні станом на
10.07.2013 р. (а.с.167-169, Т.1), звіт за формою 37
зхс про рух зерна по власникам (а.с.170,
Т.1), копії карток аналізу зерна від
01.07.2013 р. (а.с.68-70, Т.2), копію доповідної
записки за результатами контролю
якості зерна від 01.07.2013 р. (а.с.71, Т.2),
копію наказу голови правління ПрАТ
«Новомиргородський елеватор» №40-з від
03.07.2013 р. «Про знезараження (фумігацію)
шкідників запасів зерна в силосах
елеватора та складах» (а.с.72, Т.3), а також
копію акта №10/07-4 від 20.07.2013 р. про
проведення дегазації та контролю
наявності фуміганту в повітрі (а.с.67,
Т.2).

Окрім того, на період здійснення
господарської діяльності з ПрАТ
«Новомиргородський елеватор», у ПП
«Олівде» крім директора та бухгалтера
працювали інші робітники, які
здійснювали фумігаційні та
дезінфекційні роботи (а.с.211, Т.1, а.с.72, 73,
Т.2).

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що витрати понесені
позивачем за вищевказаними
господарськими операціями з ПП
«Олівде» пов'язані з господарською
діяльністю ПрАТ «Новомиргородський
елеватор».

Пунктом 198.6 ст.198.6 Податкового кодексу
України встановлено, що не відносяться
до податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

При цьому в пункті 198.2 зазначеної
статті передбачено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
із банківського рахунку платника
податку в оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Аналіз наведених норм дає підстави
зробити висновок, що у Податковому
кодексі України передбачено єдину
підставу для формування податкового
кредиту, а саме наявність у платника
податку - покупця належно оформленої та
виданої податкової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач у липні 2013 року сформував
податковий кредит на підставі належно
оформлених податкових накладних,
виданих йому ПП «Олівде» за
господарськими операціями з
дезінфекції приміщень та фумігації
зерна за липень 2013 року. При цьому ПП
«Олівде» на час виписки податкових
накладних було зареєстроване
платником податку на додану вартість
(а.с.211, Т.1, а.с.75, Т.2), а тому, відповідно
до вимог п.201.8 та п. 201.10 ст. 201
Податкового кодексу України
зобов'язане нараховувати податок на
додану вартість та складати податкові
накладні.

Водночас суд зауважує, що податкове
законодавство не ставить в залежність
податковий облік платника податку від
ведення такого обліку іншими особами,
зокрема, від фактичної сплати його
контрагентами податків до бюджету, від
знаходження постачальника за
юридичною адресою, а також від його
господарських та виробничих
можливостей. При цьому питання
віднесення певних сум до податкового
кредиту не залежить від розрахунків з
бюджетом третіх осіб. Натомість у разі,
якщо такі особи не виконали свого
зобов'язання по сплаті податку до
бюджету, то це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме щодо таких
осіб.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на зміст зазначеної норми, при
розгляді судом спору щодо
правомірності рішення органу
державної податкової служби, яким
платнику податків визначені податкові
зобов'язання, презумується
добросовісність платника податків,
якщо зазначеним органом не доведено
інше.

Маловисківською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області не доведено
фактів відсутності реального
характеру господарських операцій
позивача з ПП «Олівде». Суду не були
надані докази про встановлення таких
фактів у рішеннях інших судів.

На підставі викладеного, враховуючи, що
відповідачем не надано суду доказів в
обґрунтування правомірності
прийнятого ним податкового
повідомлення-рішення № від 11.04.2014
р., суд дійшов висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Відтак, сплачений позивачем судовий
збір (10% від ставки судового збору для
позовних вимог майнового характеру) в
розмірі 182,70 грн. підлягає присудженню з
Державного бюджету України на користь
Приватного акціонерного товариства
«Новомиргородський елеватор».

Керуючись ст.ст.86, 94, 159 - 163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов
задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 11 квітня 2014 року, винесене
Маловисківською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області, яким
Приватному акціонерному товариству
«Новомиргородський елеватор» зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість за липень 2013
року у розмірі 10 233,00 грн.

Присудити Приватному акціонерному
товариству «Новомиргородський
елеватор», (26000, м.
Новомиргород Кіровоградської області,
вул. Залізнична, 45) з Державного бюджету
України судовий збір у розмірі 182,70 грн.
(сто вісімдесят дві грн. 70 коп.).

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя
Г.М. Момонт

Судді:
С.В.Дегтярьова

Г.П. Нагібіна