Справа № 1570/13662/09
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 р. Справа № 1570/13662/09

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Бжассо Н. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В. судді -
Потапчук В.О. судді - Коваль М.П.при
секретаріПолянській А.М.

за участю сторін: КП «Теплопостачання
міста Одеси»Чуприна Л.С.
(довіреність)СДПІСокол Д.В.
(довіреність)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Одеського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою комунального підприємства
«Теплопостачання міста Одеси» на
Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 30 серпня 2013
року по справі за позовом комунального
підприємства «Теплопостачання міста
Одеси» до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Одесі
Міжрегіонального головного управління
Мінходів, третя особа на стороні
позивача без самостійних вимог на
предмет спору Товариство з обмеженою
відповідальністю «Західметалпостач»
про скасування податкового
повідомлення - рішення, -

встановиЛА:

Позивач, звернувся до суду з
позовом до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Одесі
Міжрегіонального головного управління
Мінходів, третя особа на стороні
позивача без самостійних вимог на
предмет спору Товариство з обмеженою
відповідальністю «Західметалпостач»
про скасування податкового
повідомлення - рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Одесі від 08.12.2009 року № /0.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 30 серпня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду та прийняти нову
постанову, якою задовольнити його
позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
в період з 07.12.2009 року по 08.12.2009 року,
СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі ДПА
України була проведена документальна
невиїзна перевірка нарахування та
сплати податку на додану вартість КП
«Теплопостачання міста Одеси» за
період діяльності травень, червень,
липень, серпень, вересень, жовтень 2009
року.

За результатами проведеної перевірки,
встановлені порушення КП
«Теплопостачання міста Одеси» вимог
п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість», що
призвело до заниження суми ПДВ яка
підлягає нарахуванню до сплати в
бюджет відповідно декларації з податку
на додану вартість за травень - жовтень
2009 року на сум 1583035,11 грн., про що було
складено акт перевірки від 08.12.2009 року
№ 786/15-1/34674102/56.

На підставі акту перевірки, СДПІ по
роботі з ВПП у м. Одесі було прийнято
податкове повідомлення - рішення №
/0 від 08.12.2009 року про збільшення
суми грошового зобов'язання з податку
на додану вартість на суму 1 583 035,11 грн. -
за основним платежем, 791 517,56 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями.

Проведеною перевіркою було
встановлено, що КП "Теплопостачання
міста Одеси" занижено податок на додану
вартість, який підлягає сплаті до
бюджету, внаслідок включення до складу
податкового кредиту накладних,
отриманих при здійсненні операцій з
контрагентом ТОВ "Західметалпостач".

В ході перевірки було встановлено, що
співробітниками ДПІ у м. Рівне та СДПІ
по роботі з ВПП у м. Одесі було складено
акт про незнайдення за місцем
знаходженням платника податків
контрагента позивача - ТОВ
"Західметалпостач'" від 07.12.2009 року.
Кількість працюючих ТОВ
"Західметалпостач" складає 1 особа. З
урахуванням чого, відповідач прийшов
до висновку про фактичну неможливість
реального здійснення ТОВ
"Західметалпостач" своїх обов'язків по
укладеному договору з КП
"Теплопостачання міста Одеси" з
урахуванням часу, місцезнаходження
товару та місцезнаходження
банківської установи (ВАТ "ЕРДЕ БАНК"м.
Київ МФ'О 380667, АТ "РОДОВІД БАНК" МФО 321712,
Рівненська філія АКБ "Форум"м. Рівне), у
яких були відкрито розрахункові
рахунки ТОВ "Західметалпостач", що
свідчило про те, що у даного
підприємства відсутні трудові ресурси,
виробниче та транспортне обладнання, а
також інші матеріали, необхідні для
здійснення основного виду діяльності,
у тому числі і здійснення взятих на
себе обов'язків згідно з договором,
укладеним з КП "Теплопостачання міста
Одеси". У зв'язку з чим, податковий орган
дійшов висновку, що угода носить
безпредметний (безтоварний) характер, у
зв'язку з відсутністю головної
складової частини - майна (товару), яке є
предметом договору, а саме поставки
товару.

Відповідно до пп.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» (в редакції чинній на час
виникнення правовідносин), податковий
кредит звітного періоду складається
із сум податків, сплачених
(нарахованих) платником податку у
звітному періоді у зв'язку придбанням
товарів (робіт, послуг), вартість яких
відноситься до складу валових витрат
виробництва (обігу) та основних фондів
чи нематеріальних активів, що
підлягають амортизації.

Відповідно до положень п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість», не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Згідно п.п. 7.2.3 п. 7.2 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість»,
податкова накладна виписується на
кожну повну або часткову поставку
товарів (робіт, послуг).

Судом першої інстанції також
встановлено, що позивач під час
перевірки підтвердив суми заявленого
податкового кредиту податковими
накладними. Наявність яких, та
належність оформлення яких не
заперечується представником
відповідача.

Разом з цим, належним чином оформлені
документи, передбачені податковим
законодавством, є підставою для
одержання податкової вигоди, якщо
податковий орган не доведе, що
відомості, які містяться в цих
документах, неповні, недостовірні та
(або) суперечливі, є наслідком
укладення нікчемних правочинів або
коли відомості ґрунтуються на інших
документах, недійсність даних в яких
установлена судом.

За змістом положень п.п. 7.2.3. п. 7.2 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість», поставка товару є
необхідною передумовою правомірності
формування податкового кредиту.

З урахуванням чого, для встановлення
товарності проведених господарських
операцій, суд має встановити певні
обставини, серед яких: можливість
реального здійснення платником
податків зазначених господарських
операцій з урахуванням часу, місця
знаходження майна, обсягу матеріальних
ресурсів, необхідних для здійснення
господарської діяльності, наявність
необхідних умов для досягнення
результатів відповідної господарської
(економічної) діяльності, здійснення
операцій з товаром, що вироблявся або
міг бути виробленим в обсязі,
зазначеному платником податків у
документах обліку.

Відповідно до положень ст. 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

18 травня 2009 року між позивачем та ТОВ
«Західметалпостач» було укладено
договір поставки № ТГО-407/09, за умовами
якого ТОВ «Західметалпостач» виступає
продавцем та зобов'язаний передати у
власність покупця товар згідно з
специфікаціями до даного договору.

Податковий кредит позивача був
сформований на підставі податкових
накладних, що були видані товариством
контрагентом (продавцем) та складався з
сум ПДВ, що був сплачений позивачем
(покупцем) за придбаний на умовах
договору та специфікацій товар.

Позивач наполягав, що одним з основних
доводів, що викладений в акті перевірки
було те, що ТОВ "Західметалпостач" не
знаходиться за юридичною адресою,
проте в матеріалах справи знаходиться
лист, яким ТОВ "Західметалпостач"
повідомляє ДПІ у Рівненському районі
Рівненської області про своє фактичне
місце знаходження за адресою: м. Київ,
вул. Лютеранська, буд. 16 офіс 30.

Крім того, позивач зазначає, що за
наявності ознак нікчемності правочину,
податкові органи мають право лише
звертатись до судів з позовами про
стягнення в доход держави коштів,
отриманих по правочинах, з метою, що
свідомо суперечить інтересам держави і
суспільства, посилаючись на їх
нікчемність, визнання правочинів
нікчемними, само по собі в компетенцію
податкових органів не входить.

Представник відповідача доводи щодо
безтоварності укладеного позивачем
правочину обґрунтовував тим, що згідно
з п. 4.2. договору укладеним між
позивачем та ТОВ «Західметалпостач»,
постачання здійснюється на умовах ЕХW,
що означає, що продавець вважається
таким, що виконав свої зобов'язання
щодо поставки в момент коли він передав
товар у розпорядження покупця на
площах свого підприємства чи в іншому
названому місці (наприклад, на заводі,
фабриці, складі, і т. ін.), без здійснення
митного оформлення товару для експорту
та завантаження його на будь-який
приймаючий - транспортний засіб.

Як вбачається з матеріалів справи,
представник ТОВ «Західметалпостач» в
якості третьої особи надавав
пояснення, що за місцем державної
реєстрації, не має складських
приміщень, заводів, площ підприємства
та ніяких інших місць, де повинні були б
зберігатися товари.

Для повного та всебічного розгляду
справи, судом першої інстанції було
запропоновано позивачу надати
додаткові пояснення та докази на
підтвердження факту поставки
товарно-матеріальних цінностей
придбаних у ТОВ «Західметалпостач».

За результатом дослідження додаткових
пояснень позивача по справі, суд першої
інстанції цілком правомірно дійшов до
висновку, що наявність належно
оформлених документів, необхідних
відповідно до Закону України «Про
податок на додану вартість» для
внесення певних сум до податкового
кредиту, є недостатньою умовою для
встановлення правомірності його
формування, оскільки спростування
факту відсутності у ТОВ
"Західметалпостач" трудових ресурсів,
виробничого та транспортного
обладнання, а також інших матеріалів,
необхідних для здійснення взятих на
себе обов'язків згідно з договором,
позивачем надані не були, у зв'язку з
чим факт поставки за результатом
розгляду справи підтверджений не був.

Згідно ст. 19 Конституції України -
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Отже, при прийнятті оскаржуваного
податкового повідомлення - рішення
відповідач діяв на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
діючим законодавством, у зв'язку з чим,
заявлені позовні вимоги КП
«Теплопостачання м. Одеси», є такими, що
задоволенню не підлягають. Доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу комунального
підприємства «Теплопостачання міста
Одеси», - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 30 серпня 2013
року по справі № 1570/13662/09, - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Ухвалу складено у повному обсязі - 21
травня 2014 року.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк суддя В.О.
Потапчук суддя М.П. Коваль