Справа № 805/2629/14
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чучко В.М.
Суддя-доповідач - Гімон М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
справа №805/2629/14

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: судді-доповідача Гімона М.М.,
суддів Василенко Л.А., Яковенко М.М.,
розглянув у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Торезької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управляння Міндоходів у Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 18
квітня 2014 року у справі № 805/2629/14 за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Торезької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управляння Міндоходів у
Донецькій області про визнання
протиправною та скасування вимоги про
сплату недоїмки,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 18 квітня 2014
року позов Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Торезької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управляння Міндоходів у
Донецькій області про визнання
протиправною та скасування вимоги про
сплату недоїмки задоволено. Скасовано
вимогу Торезької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Донецькій
області №Ф-137-17 від 18.02.2014 року про
сплату боргу (недоїмки) в розмірі 11071, 41
грн.

Не погодившись з таким рішенням,
відповідачем подано апеляційну скаргу,
в якій він зазначив, що постанова судом
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволені позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
судом першої інстанції не було
враховано, що позивач отримує пенсію по
втраті годувальника, що не дає права на
пільги щодо сплати єдиного внеску,
оскільки ч. 4 ст. 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску за
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» звільняє від сплати
єдиного внеску лише пенсіонерів за
віком.

Сторони у судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явились, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. За
приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України
розгляд справи колегією суддів
здійснюється в письмовому
провадженні.

Вивчивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів,
здійснюючи апеляційний перегляд
справи в межах апеляційної скарги,
дійшла висновку, що останню необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач є фізичною
особою-підприємцем, 05 червня 2004 року
досягла віку 55 років, з 2011 року
перебуває на спрощеній системі
оподаткування.

На підставі рішення Сніжнянського
міського суду Донецької області від
04.02.2014 року у зв'язку із розірванням
шлюбу позивач змінила прізвище із
«ОСОБА_2» на «ОСОБА_2».

З 2004 року позивач отримувала пенсію за
віком, а з 2010 року перейшла на пенсію по
втраті годувальника.

18.02.2014 року відповідачем винесена
вимога про сплату недоїмки № Ф-137-17,
якою від позивача вимагалося сплатити
недоїмку по єдиному внеску у сумі 11071,41
грн.

Вказана заборгованість зі сплати
єдиного внеску у позивача склалася за
серпень-грудень 2011 року, 2012-2013 роки.

Вказані обставини знайшли своє
підтвердження в суді апеляційної
інстанції та не є спірними.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки позивач є пенсіонером, який
досяг встановленого законом
пенсійного віку, обрав спрощену
систему оподаткування та сплачує
єдиний податок, тому він не
зобов'язаний сплачувати єдиний внесок
за себе.

Колегія суддів вважає, що висновки суду
першої інстанції про задоволення
позову зроблені на підставі всебічно
досліджених доказів, обставинам справи
дана правильна правова оцінка, а при
прийнятті рішення вірно застосовані
норми матеріального та процесуального
права.

Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010
року (далі Закон №2464) визначено, що
платниками єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Згідно ч.4 ст.4 Закону №2464 особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Статтею 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року
(далі Закон №1058) визначене поняття
«пенсія» - як щомісячна пенсійна
виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом та
поняття «пенсіонер - особа, які
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію, або члени її
сім'ї, які отримують пенсію в разі
смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом.

Згідно ч.1 ст. 9 Закону №1058 за рахунок
коштів Пенсійного фонду в солідарній
системі призначаються такі пенсійні
виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (у тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 1058
особі, яка має одночасно право на різні
види пенсії (за віком, по інвалідності,
у зв'язку з втратою годувальника),
призначається один із цих видів пенсії
за її вибором.

Враховуючи те, що позивач досяг
пенсійного віку і отримував пенсію за
віком, але в 2010 році перейшов на пенсію
по втраті годувальника, це не позбавляє
його статусу пенсіонера за віком.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованих висновків про те,
що позивач є пенсіонером за віком у
розумінні Закону №1058 і відповідно до
ч.4 ст.4 Закону № 2464, яка не містить
застережень щодо її незастосування до
осіб, які перейшли з пенсії за віком на
пенсію по втраті годувальника,
підлягає звільненню від слати за себе
єдиного внеску, а тому спірна вимога
відповідача про сплату недоїмки зі
сплати єдиного внеску не ґрунтується
на вимогах закону.

З огляду на викладене, колегія суддів
прийшла до висновку, що доводи
апеляційної скарги апелянта не
спростовують правильність висновків
суду першої інстанції, спір за суттю
вирішений вірно, підстави для
скасування судового рішення відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 24, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Торезької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управляння Міндоходів у
Донецькій області залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 18 квітня 2014
року у справі № 805/2629/14 за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Торезької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управляння Міндоходів у Донецькій
області про визнання протиправною та
скасування вимоги про сплату недоїмки
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення їх копій особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили.

Колегія суддів
М.М. Гімон

Л.А. Василенко

М.М. Яковенко