Справа № 361/2892/14-а
Суддя: Телепенько А. Д.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 361/2892/14-а
провадження № 2-а/361/182/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 травня 2014 року

м. Бровари

Броварський міськрайонний суд
Київської області у складі:

головуючого-судді Телепенька А.Д., при
секретаріБалабан І.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Броварського МВ (з
обслуговування міста Бровари та
Броварського району) ГУ МВС України в
Київській області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,

в с т а н о в и в:

15 квітня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із вищевказаним позовом,
обґрунтовуючи його тим, що він є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у 1986 році першої
категорії (ІІ група інвалідності) та
має право на пільги і компенсації
встановлені Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
потерпілих внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

У січні 2012 року набрала законної сили
постанова Кабінету Міністрів України

№ 1210 від 23 листопада 2011 року «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», якою
Кабінет Міністрів України зобов'язав
Пенсійний фонд України забезпечити
здійснення перерахунку пенсій,
призначених особам, які брали участь у
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у
1986-1990 роках і були визнані інвалідами.
Саме до цієї категорії громадян він і
відноситься.

Так як на час, коли відбулась аварія на
Чорнобильській АЕС він проходив службу
у складі Броварського МВ УВС Київської
області на посаді дільничного
інспектора міліції в званні лейтенанта
міліції та був відряджений за наказом
УВС у Київській області № 069 від 14
серпня 1986 року до зони відчуження, де
брав участь у ліквідації наслідків
зазначеної катастрофи з 26 по 29 квітня
1986 року включно і де, від впливу
іонізуючого випромінювання втратив
здоров'я, внаслідок чого став
інвалідом.

До Броварського МВ (з обслуговування
міста Бровари та Броварського району)
ГУ МВС України в Київській області
(далі - відповідач, Броварський МВ) він
звертався із проханням видати йому
довідку про розмір заробітної плати
під час перебування в зоні відчуження у
м. Прип'ять.

13 січня 2012 року на зазначені запити
відповідач надав йому довідку за № 11 у
якій зазначив, що заробітна плата йому
у Броварському МВ за період з 26 по 29
квітня 1986 року виплачена у розмірі 134
крб. 72 коп. з урахуванням коефіцієнта 4,
що стосується одноразової грошової
допомоги за час його перебування в зоні
відчуження за цей же період то вона у
цій довідці не зазначена і йому не
виплачувалась.

06 березня 2014 року Броварський МВ на
його заяву від 28 лютого 2014 року
направив йому лист № ІІІ-192 у якому
зазначив, що раніше йому була видана
довідка на підставі даних у
розрахунковому листі відповідно до
розпорядження Ради Міністрів СРСР «Про
виділення Міненерго СРСР додаткового
фонду заробітної плати» № 964 від

17 травня 1986 року та Постанови Ради
Міністрів УРСР та Української
республіканської ради професійних
спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року.

На підставі даних довідок і зазначених
в них суми заробітної плати, Управляння
ПФУ в м. Броварах та Броварському
районі Київської області було
здійснено перерахунок та осучаснення
пенсії.

Із зазначеним у довідках розміром
заробітної плати, а відповідно
перерахованою на їх підставі сумою
пенсії, він не погоджується, оскільки
при їх визначенні не були враховані ряд
обставин.

Під час виконання службових обов'язків
по ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС за період з 26 по 29
квітня 1986 року він отримав радіаційну
дозу опромінення в 34,35 бер, що
підтверджується карткою
дозиметричного контролю.

По своїй займаній посаді і
спеціальному званню лейтенант міліції
на той період він відповідно до
Положення служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ затвердженого
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29 липня 1991 року № 14 відносився до осіб
середнього начальницького складу
органів внутрішніх справ.

Відповідно до Розпорядження Ради
Міністрів СРСР «Про виділення
Міненерго СРСР додаткового фонду
заробітної плати» № 964 рс від 17 травня
1986 року - в тих випадках, коли працівник
отримав гранично допустиму дозу
радіації - йому виплачується
одноразова винагорода, якщо ця особа
відноситься, серед інших, до молодшого
начальницького складу органів
внутрішніх справ - в розмірі 600
карбованців. Основні дозові межі
радіоактивного опромінення
встановлені ст. 5 Закону України «Про
захист людини від впливу іонізуючого
випромінювання» від 1998 року. Згідно
цієї норми основна дозова межа
індивідуального опромінення населення
не повинна перевищувати

1 мілізіверта ефективної дози
опромінення за рік, при цьому
середньорічні ефективні дози
опромінення людини, віднесеної до
критичної групи, не повинні
перевищувати встановленого цією
статтею основних дозових меж
опромінення незалежно від умов та
шляхів формування цих доз.

Крім того, цим же Розпорядженням було
введено зони небезпечності в
залежності від рівня радіоактивного
забруднення території з відповідною
оплатою. А саме в 3-й зоні небезпечності
в п'ятикратному розмірі в порівнянні з
встановленими діючим законодавством
нормами, в 2-й зоні - в чотирикратному
розмірі і в 1-й зоні - троєкратному
розмірі.

Ці норми оплати роботи в зонах
небезпечності були поширені на осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ СРСР, які були
задіяні на роботах по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС у
відповідності до Розпорядження Ради
Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року №
1031-рс.

Оскільки він виконував свої службові
обов'язки в період з 26 по 29 квітня 1986
року саме в місті Прип'ять, тому і його
заробітна плата повинна обчислюватися
в п'ятикратному розмірі.

У частині 3 ст. 8 Закону України «Про
захист людини від іонізуючого
випромінювання» визначено, що якщо
протягом перших двох тижнів після
аварії ефективна доза опромінення може
досягти 50 мілізівертів - здійснюється
евакуація людей.

Відповідно примітки до частини 1 ст. 5
цього ж закону 1 мілізіверт дорівнює

0,1 бера.

Отже, отримана ним, ОСОБА_3 доза
радіоактивного опромінення за перші
дні після аварії склала 34,50
мілізіверта.

Згідно із розпорядженням Кабінету
Міністрів України від 25 листопада 1993
року № 1006-р з метою соціального захисту
колишніх співробітників апарату МВС
учасників ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС, віднесених до першої
категорії, а також тих, які отримали в
1986-1987 роках дозу опромінення в 25 бер і
більше органам внутрішніх справ
дозволено перераховувати їх грошове
утримання за періоди роботи в зоні
відчуження із розрахунку посадових
окладів і окладів за спеціальними
званнями, що діяли в період роботи в
зоні ЧАЕС у кратних розмірах
відповідно до зон небезпечності де
вони несли службу. Крім того, доручено
МВС та Мінсоцзахисту призначити і
перерахувати пенсії відповідно до норм
чинного законодавства із
перерахованого згідно з названим
розпорядженням грошового утримання.

Таким чином, розрахунок його грошового
утримання має бути здійснений з
урахуванням виплати коштів за отриману
підвищену дозу радіоактивного
ураження його організму в розмірі 600
крб., заробітної плати 134 крб. 72 коп. за
місяць з урахуванням коефіцієнта 5
(п'ять).

Враховуючи викладене та з урахуванням
уточнення позовних вимог, просив:

- визнати дії Броварського МВ (з
обслуговування міста Бровари та
Броварського району) ГУ МВС України в
Київській області щодо надання ОСОБА_3
довідки про заробітну плату за роботу у
третій зоні небезпечності (зоні
відчуження)

м. Прип'ять по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС за період

з 26 по 29 квітня 1986 року за № 11 від 13
січня 2012 року без включення
одноразової грошової допомоги в
розмірі 600 крб., заробітної плати в
розмірі 134 крб. 72 коп.

з урахуванням коефіцієнта 5 (п'ять)
протиправними.

- зобов'язати Броварський МВ (з
обслуговування міста Бровари та
Броварського району) ГУ МВС України в
Київській області включити у довідку
про заробітну плату ОСОБА_3 за період з
26 по 29 квітня 1986 року на підставі
розпорядження Ради Міністрів СРСР №
964-рс від 17 травня 1986 року, за роботу у
третій зоні небезпечності (зоні
відчуження) м. Прип'ять по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
одноразову грошову винагороду в
розмірі 600 крб., заробітну плату в
розмірі 134 крб.

72 коп. з урахуванням коефіцієнта 5
(п'ять) і надати довідку з урахуванням
зазначених виплат.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не
з'явився, надав суду заяву про те, що
позовні вимоги підтримує та просить
розглядати справу без його участі.

Представник відповідача, Броварського
МВ (з обслуговування міста Бровари та
Броварського району) ГУ МВС України в
Київській області, - Дорошенко М.М. у
суді заперечував проти задоволення
позову, та в обґрунтування зазначив, ст.
15 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що видача
довідок про період роботи по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, а також на
територіях радіоактивного
забруднення, про заробітну плату за цей
період здійснюється підприємствами,
установами.

На час виникнення спірних
правовідносин нарахування основного
грошового забезпечення працівникам
органів внутрішніх справ у 1986 році
здійснювалося згідно «Положення про
грошове забезпечення осіб рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ», затвердженого
наказом МВС СРСР від 19 березня 1984 року
№ 090.

Вважає, що грошове утримання позивача
за час несення служби в зоні
небезпечності (м. Прип'ять) за період з 26
по 29 квітня 1986 року виплачене згідно
законодавства, яке діяло на той період
та на підставі первинного документа
про нарахування заробітної плати
позивача, яким на момент його
перебування у зоні відчуження був
розрахунковий лист.

Крім того, вважає, що позивачем був
пропушений строк в межах якого можливе
звернення з адміністративним позовом
до суду.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено такі факти та відповідні
їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є
пенсіонером і перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного Фонду України в
м. Броварах та Броварському районі
Київської області та отримує пенсію як
особа, яка є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році першої категорії, також є
інвалідом ІІ групи із захворюванням,
пов'язаним з наслідками Чорнобильської
катастрофи, що відповідачем у судовому
засіданні не заперечується та
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1, виданим Київською
облдержадміністрацією 28 грудня 2001
року.

Із листа Броварського МВ ГУ МВС
України в Київській області № Ш-192 від

06 березня 2014 року, розрахункового
листа за 1986 рік на ім'я ОСОБА_3 та
довідки

№ 11 від 13 січня 2012 року вбачається, що
за роботу в населеному пункті Прип'ять
з 26 по 29 квітня 1986 року по
місцю роботи Броварський МВ позивачу
ОСОБА_3, з урахуванням коефіцієнта 5
(п'ять), виплачена заробітна плата в
сумі 134 крб. 72 коп.

Крім цього у даному листі Броварського
МВ (з обслуговування м. Бровари та
Броварського району) ГУ МВС України в
Київській області від 06 березня 2014 року
зазначено, що необхідна довідка про
заробітну плату позивачу ОСОБА_3 вже
видана та рекомендовано останньому за
більш детальною інформацією
звернутися до ГУ МВС України в
Київській області.

У маршрутному листі № 20/Ш - 156 від 04
квітня 2011 року виданому Головним
управлінням МВС України в Київській
області зазначено, що лейтенант
міліції

ОСОБА_3 приймав участь у заходах по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і
знаходився в зоні відчуження в м.
Прип'ять в період з 26 по 29 квітня 1986 року
на підставі наказу № 069-86 та отримав
радіаційну дозу опромінення в 34,35 бер.

Із картки обліку доз радіоактивного
опромінення вбачається, що ОСОБА_3 в
період з 26 по 29 квітня 1986 року та
отримав радіаційну дозу опромінення
34,35 бер.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_7 приймав участь у заходах по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
протягом часу з 26 по 29 квітня 1986 року і
знаходився в 30-ти кілометровій зоні
(зоні відчуження), що відноситься до 3-ї
зони небезпечності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноваж?ень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У ст. ст. 21, 22 Конституції України,
передбачено, що права і свободи людини
є невідчужуваними та непорушними, їх
зміст і обсяг при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законів не може бути звужений.

Статтею 15 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що видача
довідок про період роботи по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, а також на
територіях радіоактивного
забруднення, про заробітну плату за цей
період здійснюється підприємствами,
установами.

Відповідно до Розпорядження Ради
Міністрів СРСР «Про виділення
Міненерго СРСР додаткового фонду
заробітної плати» № 964 рс від 17 травня
1986 року - в тих випадках, коли працівник
отримав гранично допустиму дозу
радіації - позивачу виплачується
одноразова винагорода, якщо ця особа
відноситься, серед інших, до молодшого
начальницького складу органів
внутрішніх справ - в розмірі 500
карбованців.

Крім того, цим же Розпорядженням було
введено зони небезпечності в
залежності від рівня радіоактивного
забруднення території з відповідною
оплатою, а саме: в 3-й зоні небезпечності
в п'ятикратному розмірі в порівнянні з
встановленими діючим законодавством
нормами, в 2-й зоні - в чотирикратному
розмірі і в 1-й зоні - трьохкратному
розмірі.

Ці норми оплати роботи в зонах
небезпечності були поширені на осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ СРСР, які були
задіяні на роботах по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС у
відповідності до Розпорядження Ради
Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року №
1031-рс.

У ст. 5 Закону України «Про захист
людини від пливу іонізуючого
випромінювання» основна дозова межа
індивідуального опромінення населення
не повинна перевищувати 1 мілізіверта
ефективної дози опромінення за рік, при
цьому середньорічні ефективні дози
опромінення людини, віднесеної до
критичної групи, не повинні
перевищувати встановленого цією
статтею основних дозових меж
опромінення незалежно від умов та
шляхів формування цих доз. Якщо
протягом перших двох тижнів після
аварії ефективна доза опромінення може
досягати 50 мілізівертів здійснюється
евакуація людей. 1 мілізіверт дорівнює
0,1 бера.

Згідно із розпорядженням Кабінету
Міністрів України від 25 листопада 1993
року № 1006-р «Про оплату праці
військовослужбовців - учасників
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» з
метою соціального захисту колишніх
співробітників апарату МВС учасників
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
віднесених до першої категорії, а також
тих, які отримали в 1986-1987 роках дозу
опромінення в 25 бер і більше органам
внутрішніх справ дозволено
перераховувати їх грошове утримання за
періоди роботи в зоні відчуження із
розрахунку посадових окладів і окладів
за спеціальними званнями, що діяли в
період роботи в зоні ЧАЕС у кратних
розмірах відповідно до зон
небезпечності де вони несли службу.
Крім того, доручено МВС та
Мінсоцзахисту призначити і
перерахувати пенсії відповідно до норм
чинного законодавства із
перерахованого згідно з названим
розпорядженням грошового утримання.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР
«Про оплату праці
військовослужбовців-учасників
ліквідації аварії на ЧАЕС» від 23 травня
1986 року № 1031 рс передбачено поширити, в
тому числі і на військовослужбовців
керівного і рядового складу органів
внутрішніх справ, зайнятих на роботах
по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
порядок і розміри підвищення оплати
праці, передбачені розпорядженням Ради
Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року №
964-рс. При цьому грошове утримання у
збільшених розмірах виплачувати
виходячи із посадових окладів, а особам
офіцерського і начальницького складу,
прапорщикам і мічманам також із
окладів по військовому і спеціальному
званню.

Постановою ЦК КПРС Президіума
Верховної Ради СРСР Ради Міністрів
СРСР і Всесоюзного ЦК Професійних
Союзів № 524-156 від 07 травня 1986 року «Про
умови оплати праці і матеріального
забезпечення працівників підприємств
і організацій зони Чорнобильської
атомної електростанції» надано право
керівникам підприємств і організацій
проводити оплату праці працівників,
безпосередньо зайнятих на роботах по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, по підвищеним до 100%
розмірів підвищення ставок і посадовим
окладам.

Статтею 1 Закону України «Про оплату
праці» визначено, що заробітна плата -
це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором роботодавець виплачує
працівникові за виконану ним роботу.
Розмір заробітної плати залежить від
складності та умов виконуваної роботи,
професійно-ділових якостей працівника,
результатів його праці та
господарської діяльності
підприємства.

У ст. 2 цього ж Закону передбачено, що
основна заробітна плата це - винагорода
за виконану роботу відповідно до
встановлених норм праці (норми часу,
виробітку, обслуговування, посадові
обов'язки). Вона встановлюється у
вигляді тарифних ставок (окладів) і
відрядних розцінок для робітників та
посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це -
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні
виплати. До них належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Згідно із ст. 5 Закону України «Про
захист людини від впливу іонізуючого
випромінювання» основна дозова межа
індивідуального опромінення населення
не повинна перевищувати 1 мілізіверта
ефективної дози опромінення за рік, при
цьому середньорічні ефективні дози
опромінення людини, віднесеної до
критичної групи, не повинні
перевищувати встановлених цією
статтею основних дозових меж
опромінення незалежно від умов та
шляхів формування цих доз.

Дозові межі індивідуального
опромінення населення та критерії
щільності забруднення ґрунтів на
території, що зазнала радіоактивного
забруднення внаслідок Чорнобильської
катастрофи, визначаються законами
України та іншими нормативно-правовими
актами.

Відповідно до примітки ч. 1 ст. 5 цього ж
Закону 1 мілізіверт дорівнює 0,1 бера.

У ч. 3 ст. 8 цього ж Закону передбачено, що
тимчасова евакуація людей
здійснюється у разі, якщо протягом
перших двох тижнів після аварії
ефективна доза опромінення може
досягти рівня 50 мілізівертів.

Згідно із ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі
порушення законодавства про оплату
праці працівник має право звернутися
до суду з позовом про стягнення
належної йому заробітної плати без
обмеження будь-яким строком.

Статтею 258 КЗпП України передбачено, що
пенсії працівникам і членам їх сімей
призначаються відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення» та
інших законодавчих актів.

Саме не внесення у довідку про
заробітну плату за роботу у третій зоні
небезпечності (зоні відчуження) м.
Прип'ять по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС за період
з 26 по 29 квітня 1986 року одноразової
грошової допомоги в розмірі 600 крб.,
заробітної плати в розмірі 134 крб. 72
коп., з урахуванням коефіцієнта 5 (п'ять),
на думку позивача, перешкоджає йому
здійснити перерахунок пенсії, тому суд
вважає, що у даному конкретному випадку
Броварське МВ діяло стосовно ОСОБА_3
упереджено всупереч вимогам ст. 19
Конституції України.

За змістом ч. 1, 2 ст. 162 КАС України при
вирішенні по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково.

У разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти іншу
постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

Оцінивши дослідженні у судовому
засіданні докази в їх сукупності, з
метою захисту прав та інтересів
позивача ОСОБА_3 від порушень з боку
Броварського МВ щодо не включення у
довідку про заробітну плату
компенсаційних виплат за роботу у
третій зоні небезпечності (зоні
відчуження) м. Прип'ять по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
суд дійшов висновку, що Броварське МВ
безпідставно не включило у довідку про
заробітну плату позивача на роботах у
третій зоні небезпечності (зоні
відчуження) м. Прип'ять в розмірі 134 крб.
72 коп. з урахуванням коефіцієнта 5
(п'ять) та одноразову грошову
винагороду в розмірі 600 крб.

Згідно із ч. 1 ст. 6 КАС України кожна
особа має право в порядку,
встановленому

цим Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст. 104, ч. 1 ст. 105 КАС
України позов пред'являється шляхом
подання позовної заяви до
адміністративного суду першої
інстанції у формі письмової позовної
заяви, яка за формою і змістом має
відповідати вимогам, встановленим ст.
106 КАС України.

У п. 5 ч. 1 ст. 107 КАС України встановлено,
що суддя після одержання позовної
заяви з'ясовує, чи подано
адміністративний позов у строк,
установлений законом (якщо подано
заяву про поновлення цього строку, то
чи є підстави для її задоволення).

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим або іншими законами. Для звернення
до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Приймаючи до уваги те, що позивач
ОСОБА_3 про порушення своїх прав, свобод
та інтересів достовірно дізнався лише
після отримання відповіді із
Броварського МВ (з обслуговування
міста Бровари та Броварського району)
ГУ МВС України в Київській області від
06 березня 2014 року про відмову йому у
наданні спірної довідки про заробітну
плату за роботу у третій зоні
небезпечності (зоні відчуження) м.
Прип'ять по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС за період
з 26 по 29 квітня 1986 року, суд вважає, що
строк звернення до суду з даним позовом
позивачем не пропущений і необхідності
в його поновленні немає.

На підставі вище викладеного,
керуючись ст. ст. 94, 159 - 163, 254 КАС України,
суд,

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати дії Броварського МВ (з
обслуговування міста Бровари та
Броварського району) ГУ МВС України в
Київській області щодо надання ОСОБА_3
довідки про заробітну плату за роботу у
третій зоні небезпечності (зоні
відчуження)

м. Прип'ять по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС за період

з 26 по 29 квітня 1986 року за № 11 від 13
січня 2012 року без включення
одноразової грошової допомоги в
розмірі 600 крб., заробітної плати в
розмірі 134 крб. 72 коп.

з урахуванням коефіцієнта 5 (п'ять)
протиправними.

Зобов'язати Броварський МВ (з
обслуговування міста Бровари та
Броварського району) ГУ МВС України в
Київській області включити у довідку
про заробітну плату ОСОБА_3 за період з
26 по 29 квітня 1986 року на підставі
розпорядження Ради Міністрів СРСР №
964-рс від 17 травня 1986 року, за роботу у
третій зоні небезпечності (зоні
відчуження) м. Прип'ять по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
одноразову грошову винагороду в
розмірі 600 крб., заробітну плату в
розмірі 134 крб. 72 коп. з урахуванням
коефіцієнта 5 (п'ять) і надати довідку з
урахуванням зазначених виплат.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову може
бути подана до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Броварський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя
Телепенько А. Д.