Справа № 2004/1534/12
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 р.Справа № 2004/1534/12Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Старостіна В.В. , Філатова Ю.М.

за участю секретаря судового засідання
Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Богодухівського районного суду
Харківської області від 31.03.2014р. по
справі № 2004/1534/12

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління праці та
соціального захисту населення
Харківської обласної державної
адміністрації , Управління праці
та соціального захисту населення
Богодухівської районної державної
адміністрації Харківської області

про визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з
позовом до Головного управління праці
та соціального захисту населення
Харківської обласної державної
адміністрації, Управління праці та
соціального захисту населення
Богодухівської районної державної
адміністрації Харківської області, в
якому, згідно уточнень до позову,
просив суд:

- визнати неправомірними дії Головного
управління праці та соціального
захисту населення Харківської
облдержадміністрації щодо відмови
ОСОБА_1 у наданні дозволу на
переоформлення автомобіля ЗАЗ-11-0206-41,
2006 р.в., у свою власність з виплатою
залишкової вартості автомобіля;

- зобов'язати Головне управління праці
та соціального захисту населення
Харківської облдержадміністрації
надати дозвіл ОСОБА_1 на переоформлення
автомобіля ЗАЗ-11-0206-41, 2006 р.в. на своє
ім'я, та надати йому номер рахунку,
відкритий в органах казначейства, для
здійснення оплати залишкової вартості
автомобіля.

Постановою Богодухівського районного
суду Харківської області від 31.03.2014р. по
справі № 2004/1534/12 в задоволенні позову
ОСОБА_1 відмовлено.

Позивач, ОСОБА_1, не погодився з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з
постановою суду мотивує тим, що судом
першої інстанції порушені норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, колегія
суддів апеляційної інстанції,
переглядаючи судове рішення у даній
справі в межах доводів апеляційної
скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС
України, дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції було
встановлено та підтверджено судом
апеляційної інстанції, що 12.01.2007 року
ОСОБА_2, як інвалід війни другої групи,
була забезпечена Головним управлінням
автомобілем Таврія - на пільгових
умовах за 7% вартості, що
підтверджується довідкою №04-22/64-1.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

Позивач ОСОБА_1 є членом родини
інваліда, який проживав та був
зареєстрований разом з ОСОБА_2 на
момент її смерті.

Відповідно до п.16 Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями, затвердженого
постановою Кабинету міністрів України
«Про затвердження Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями»
від 19.07.2006 року № 999 члену сім'ї
померлого інваліда, який проживає та
зареєстрований за місцем проживання і
реєстрації інваліда, автомобіль, строк
експлуатації якого менше ніж 10 років,
залишається у разі сплати ним до
спеціального фонду державного бюджету
на рахунки, відкриті в органах
Державного казначейства, а членом сім'ї
померлого інваліда внаслідок
трудового каліцтва - на рахунки
відповідних управлінь виконавчої
дирекції вартості одержаного
автомобіля з урахуванням ступеня його
зношення та суми, сплаченої за нього
інвалідом.

Після смерті ОСОБА_2 в листопаді 2009 року
позивач звернувся до Головного
управління праці та соціального
захисту населення Харківської
обласної державної адміністрації про
викуп автомобіля у відповідності до п.
16 Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями.

23.11.2009 року Головним управлінням праці
та соціального захисту Харківської
обласної державної адміністрації за
заявою ОСОБА_1 буда видана
довідка-рахунок із зазначенням
залишкової вартості автомобіля Таврія
для сплати.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що у
розумний строк, тобто у достатній для
вчинення певних дій, позивач не провів
оплату залишкової вартості автомобіля
Таврія, який залишився йому після
смерті ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції на
підставі наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, на
виконання п. 16 Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями, затвердженого
постановою Кабинету міністрів України
«Про затвердження Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями»
від 19.07.2006 № 999 (зі змінами від 17.04.2008 р.)
Головним управлінням праці та
соціального захисту населення
Харківської облдержадміністрації
листом від 25.11.2009 року № 8723/11-43 до
Управління соціального захисту
населення Богодухівської
райдержадміністрації була направлена
довідка-рахунок від 23.11.2009 р. № 8648/02-22
для викупу автомобіля ЗАЗ-1140206-41, 2006
року випуску, який залишився після
смерті інваліда війни ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Довідка-рахунок
була передана ОСОБА_1 у листопаді 2009
року для проведення оплати, що
сторонами не заперечується.

За період з листопада 2009 року оплата
вартості автомобіля з урахуванням
ступеня зношеності в сумі 14533,07 грн. від
ОСОБА_1 не надійшла.

Після направлення Головним
управлінням праці та соціального
захисту населення Харківської
облдержадміністрації листа від 19.01.2011
р. № 409/11-22 на адресу позивача про
повернення автомобіля, громадянин
ОСОБА_1 звернувся із заявою від 08.02.2011 р.
до начальника управління праці та
соціального захисту населення
Богодухівської райдержадміністрації
щодо клопотання перед Головним
управлінням праці та соціального
захисту населення Харківської
облдержадміністрації про дозвіл на
викуп автомобіля, однак йому було
повідомлено, що він пропустив
шестимісячний строк, встановлений п. 16
Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями.

Постановою Кабінету міністрів України
від 08.09.2010 року № 826 «Про внесення змін
до постанови Кабінету міністрів
України від 19.07.2006 року № 999», змінено
порядок викупу автомобіля після смерті
інвалідів.

Відповідно до п. 16 Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями (в редакції від
08.09.2010 року) член сім'ї померлого
інваліда, який проживає та
зареєстрований за місцем постійного
проживання і реєстрації інваліда,
автомобіль строк експлуатації якого
менше ніж 10 років, залишається у разі
сплати ним протягом шести місяців з дня
смерті інваліда до Державного бюджету
на рахунки, відкриті в органах
Державного казначейства, вартості
автомобіля з урахуванням
розрахункової суми для викупу
автомобіля та суми, сплаченої за нього
інвалідом. Враховуючи вимоги Порядку
ОСОБА_1 було відмовлено та повідомлено,
якщо з дня смерті інваліда пройшло
більше ніж шість місяців, і автомобіль
підлягає поверненню Головному
управлінню праці та соціального
захисту населення
облдержадміністрації у повному
комплекті.

Доводом апеляційної скарги є те, що
відповідно до ст. 58 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.
Заявник апеляційної скарги вважає, що
до даних правовідносин підлягає
застосуванню та редакція п.16 Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями,
яка діяла на момент смерті ОСОБА_2, якою
не був встановлений шестимісячний
строк сплати вартості автомобіля.
Колегія суддів не приймає такий довід
на підставі наступного.

23.11.2009 року Головним управління праці
та соціального захисту населення
Харківської обласної державної
адміністрації за заявою ОСОБА_1 буда
видана довідка-рахунок із зазначенням
залишкової вартості автомобіля Таврія
для сплати, але на теперішній час
позивачем не було зроблено сплати
залишкової вартості автомобіля.

Також колегія суддів зазначає, що
позивач стверджує, що він звертався 2010
р., 2011 р., 2012 р. з заявами про надання
згоди та рахунок на викуп автомобіля,
але відповіді на його звернення
позивач не отримав. В матеріалах справи
містяться копії звернень за 08.02.2011 р. та
за 17.01.2012 р., але без відмітки отримання
органами Управління праці (а.с. 7, 8).
Заяви про звернення позивача у 2010 році
в матеріалах справи відсутня. Доказів
оскарження дій відповідачів щодо
ненадання позивачу рахунків для сплати
залишкової вартості автомобіля
позивачем до суду не надано.

Частиною 1 статті 11 КАС України
встановлено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Колегія суддів зазначає, що позивачем
не надано належних доказів звернення
позивача до відповідачів з заявами про
надання дозволу на викуп автомобіля, а
також не надано доказів оскарження дій
відповідачів щодо ненадання позивачу
рахунків для сплати залишкової
вартості автомобіля.

Таким чином колегія суддів зазначає, що
доказів звернення позивача до
відповідачів в період до 17.01.2012 року,
доказів відмови йому в наданні
відомостей щодо банківських
реквізитів, позивачем не надано, дії
відповідачів ОСОБА_1 не оскаржував,
тому суд першої інстанції правомірно
дійшов висновку про відмову в
задоволенні позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті
постанови Богодухівського районного
суду Харківської області від 31.03.2014р. по
справі № 2004/1534/12 суд дійшов вірних
висновків щодо встановлення обставин
справи і правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Богодухівського районного
суду Харківської області від 31.03.2014р.
по справі № 2004/1534/12 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва
О.М.Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В.
Філатов Ю.М. Повний текст ухвали
виготовлений 26.05.2014 р.