Справа № 9101/100145/2012
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2013 рокусправа № 2а/0470/3506/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новоженін І.Є.

за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області

на постанову : Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
квітня 2012 року

у справі № 2а/0470/3506/12

за позовом: Управління Пенсійного
фонду України в Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області

до: Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Дніпродзержинську Дніпропетровської
області

про: зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а :

Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області звернулось до суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м.
Дніпродзержинську Дніпропетровської
області, в якому просило зобов'язати
відповідача вчинити певні дії щодо
включення до акту щомісячної звірки
витрат Управління Пенсійного фонду
України в Заводському районі м.
Дніпродзержинську по особовій справі
потерпілого ОСОБА_1, якому виплачено
пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві, за
період з 01.12.2011 по 01.03.2012 у загальній
сумі 2 444,00грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
квітня 2012 року у задоволені
адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що
чинним законодавством України не
передбачено відшкодування сум
державної адресної допомоги та витрат
на їх виплату і доставку з коштів Фонду
соціального страхування. Посилання
позивача на п.4 Постанови Кабінету
Міністрів України від 26.03.08 № 265 суд
першої інстанції вважає
необґрунтованим, оскільки його
положення з приводу здійснення виплат
за рахунок коштів, з яких виплачується
державна соціальна допомога,
стосуються п.2 зазначеної постанови про
виплату державної адресної допомоги
громадянам, що не мають право на пенсію.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу (а.с.46), в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову,
якою задовольнити адміністративний
позов.

Представники сторін у судове засідання
не з'явились. Про час і місце судового
засідання сторони повідомлені судом
належним чином.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи із наступного.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, сторонами не
спростовано, визначена позивачем сума
до відшкодування, яку він простить
зобов'язати відповідача включити до
акту щомісячної звірки, 2444,00 грн. - сума
виплат адресної допомоги гр. ОСОБА_1 за
період з 01 грудня 2011 року по 01 березня
2012 року з урахуванням понесених витрат
на її доставку.

При складені щомісячних актів звірки
відповідно до п. 5 Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
та Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України № 5-4/4
від 04.03.03 (надалі - Порядок), вказані
витрати відповідачем не прийняті.

Виходячи з норм чинного законодавства,
що регулює спірні правовідносини,
колегія суддів вважає такі дії
відповідача правомірними.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» громадяни
України мають право на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, в зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених цим Законом.

Відповідно до преамбули Закону України
«Про загальнообов`язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», який набрав чинності
з 01.04.01, цей закон визначає правову
основу, економічний механізм та
організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
призвели до втрати працездатності або
загибелі застрахованих на виробництві.

Страхування від нещасного випадку є
самостійним видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за допомогою
якого здійснюється соціальний захист,
охорона життя та здоров'я громадян у
процесі їх трудової діяльності.

Статтею 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» передбачено, що Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні, пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсію в зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Відповідно до п.2 ст.7 Закону України
«Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
сплачує страхові виплати та надає
соціальні послуги працівникам (членам
їх сімей), які потерпіли на виробництві
до 01 квітня 2001 року, з того часу, коли
відповідні підприємства передали в
установленому порядку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків документи, що підтверджують
право цих працівників (членів їх сімей)
на такі страхові виплати та соціальні
послуги, або коли таке право
встановлено в судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не передані
до Фонду соціального страхування від
нещасних випадків, продовжують
отримувати належні виплати та
соціальні послуги від свого
роботодавця, Пенсійного фонду України
та Фонду соціального страхування
України. При цьому кошти, виплачені
потерпілому страхувальником,
зараховуються Фондом соціального
страхування від нещасних випадків у
рахунок його страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків в подальшому відбуваються
відповідні розрахунки.

Таким чином, при понесенні органом
Пенсійного фонду України витрат у
зв'язку з виплатою означеної пенсії, ці
витрати підлягають відшкодуванню
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань.

Разом з тим постановою правління
Пенсійного фонду України та правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
04.03.03 № 5-44 затверджений Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Вказаний Порядок визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом, у тому
числі потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди заподіяної
працівникам в наслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.

Встановлений Порядком механізм
відшкодування передбачає, що органи
Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа
місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та списку померлих осіб і
осіб, знятих з обліку з інших причин,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення звірку
витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у якому визначають
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню (п.5 Порядку).

Відповідно до п.п.6, 7 вказаного Порядку
на підставі акта щомісячної звірки
Головні управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків узагальнюють і узгоджують
довідку про відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та до 20 числа місяця,
наступного за звітним, подають її
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків. Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
підставі довідки про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, на централізованому
рівні до 25 числа місяця, наступного за
звітним, перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду.

Виходячи з наведених правових норм,
вбачається, що вказаний Порядок не
врегульовує спірних відносин, оскільки
встановлене ним правило підписання
актів звірки розрахунків розраховано
на відсутність спору.

Відповідач у справі, не прийнявши до
заліку певні витрати, понесені
позивачем за вказаний ним період, діяв
у межах своїх прав, визначених чинним
законодавством.

Таким чином, вимоги про зобов'язання
відповідача включити в акт звірки
відповідні суми витрат є безпідставні,
оскільки обраний таким чином спосіб
захисту (відновлення) порушеного права
не відповідає змісту прав Управління
Пенсійного фонду України щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Крім того, стосовно відшкодування
витрат, пов'язаних з виплатою державної
адресної допомоги відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 26.03.08 №265, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 26.03.08 №265 «Про деякі питання
пенсійного забезпечення» запроваджена
державна адресна допомога, яка
сплачується у разі, якщо розмір пенсії
не досягає встановленого відсотка
прожиткового мінімуму.

Виходячи з того, що за правилами,
встановленим п.4 постанови Кабінету
Міністрів України від 26.03.08 №265, виплата
щомісячної державної адресної
допомоги, передбаченої цією
постановою, здійснюється за рахунок
коштів, з яких виплачується пенсія або
державна соціальна допомога, позивач
зазначає, що оскільки пенсії особам,
які отримують пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, виплачуються за рахунок
коштів Фонду соціального страхування,
понесені позивачем витрати повинні
бути відшкодовані відповідачем.

Колегія судів не приймає до уваги такі
доводи позивача, оскільки з положень
ст.21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» вбачається, що законом
не передбачено обов'язку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України відшкодовувати
Пенсійному фонду витрати, пов'язані з
виплатою державної адресної допомоги.

Відповідно до п.3 Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду витрат, пов'язаних з
виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року
№5-4/4, на який посилається позивач,
відшкодуванню підлягають пенсії,
призначені відповідно до пунктів "а",
"в", "г" статті 26, статей 37, 38, та пенсії,
виплачені відповідно до статей 91, 92
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" в разі настання
страхових випадків, визначених
Переліком обставин, за яких настає
страховий випадок державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 21 серпня 2001 року
№ 1094.

Пунктом 4 цього Порядку встановлено
перелік виплат, які відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду, серед яких відсутні
витрати, пов'язані з виплатою
державної адресної допомоги. Вказаний
перелік є вичерпним та розширеному
тлумаченню не підлягає.

Виходячи з наведених вище норм чинного
законодавства, приймаючи до уваги, що
серед видів пенсійного забезпечення,
що підлягають відшкодуванню
відповідними відділеннями Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, такий вид
пенсійного забезпечення як державна
адресна допомога не визначений,
колегія суддів вважає, що правових
підстав для відшкодування
відповідними відділеннями Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України понесених
Управленням Пенсійного фонду України
витрат на виплату державної адресної
допомоги та витрат на їх виплату та
доставку немає.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції під час розгляду даної
справи прийняв законне та обґрунтоване
рішення.

Визначені в ст.202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстави для скасування рішення суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
квітня 2012 року у справі № 2а/0470/3506/12 -
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили після її
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядку, встановленому ст.212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко