Справа № 816/1187/14
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2014 р.Справа № 816/1187/14Колегія суддів
Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.

представників сторін : прокурора -
Лимар А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Прокурора Карлівського району
на ухвалу Полтавського окружного
адміністративного суду від 14.04.2014р. по
справі № 816/1187/14

за позовом Прокурора Карлівського
району

до Карлівської районної ради ,
Карлівської районної державної
адміністрації Полтавської області

про визнання розпорядження незаконним
та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

28 березня 2014 року прокурор
Карлівського району звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Карлівської районної
державної адміністрації Полтавської
області (далі по тексту - перший
відповідач), Карлівської районної ради
(далі по тексту - другий відповідач) про
визнання абзацу 3 пункту 1 частини 1
спільного розпорядження голови
Карлівської районної державної
адміністрації та голови Карлівської
районної ради №262/70-р від 5 вересня 2013
року "Про затвердження мережі шкіл та
контингентів учнів загальноосвітніх
навчальних закладів Карлівського
району на 2013-2014 навчальний рік" в
частині формування одного 3 класу в
Карлівській ЗОШ I-III ступенів №3 таким,
що не відповідає вимогам закону та
зобов'язати посадових осіб Карлівської
районної державної адміністрації
вчинити дії спрямовані на забезпечення
безпечних та нешкідливих умов навчання
та роз'єднання третього класу на два
третіх класи.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 31 березня
2014 року позовну заяву залишено без руху
у зв'язку із незазначенням в позовній
заяві процесуального статусу сторін,
обгрунтування порушення інтересів
держави та необхідності їх захисту та
зазначення наявності чи відсутності
органу, уповноваженого державою
здійснювати відповідні функції у
спірних правовідносинах, а також
відсутністю документу, що підтверджує
повноваження особи, яка підписала
позовну заяву.

На виконання ухвали про залишення
позовної заяви без руху 10 квітня 2014
року до Полтавського окружного
адміністративного суду надійшли
матеріали від прокурора Карлівського
району на усунення недоліків позовної
заяви.

В поданих доповненнях до
адміністративного позову від 08 квітня
2014 року №88-1594 прокурор обґрунтовує
свою позицію посиланням на статтю 121
Конституції України, статті 19 та 20
Закону України "Про прокуратуру",
предметом нагляду за додержанням і
застосуванням законів є, зокрема,
відповідність актів, які видаються
всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами, вимогам
Конституції України та чинним законам,
зазначив, що прокурор наділений
повноваженнями здійснювати нагляд за
додержанням прав і свобод людини і
громадянина, додержання законів з цих
питань органами виконавчої влади,
органами місцевого самоврядування, їх
посадовими і службовими особами, та
представництво інтересів громадянина
або держави в суді. Відповідно до
статті 361 Закону України "Про
прокуратуру" представництво
прокуратурою інтересів громадянина
або держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом.

А тому позивач зазначає, що органи
прокуратури діють виключно від імені
держави та в її інтересах.

Суд першої інстанції, не вважаючи таке
обґрунтування усуненням недоліків
позовної заяви в цій частині, своєю
ухвалою від 14.04.2014 року повернув
позивачеві позовну заяву.

Позивач, не погодившись із зазначеною
ухвалою суду першої інстанції від
14.04.2014 року, подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив суд
апеляційної інстанції скасувати
ухвалу Полтавського окружного
адміністративного суду від 14.04.2014р. по
справі № 816/1187/14, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направити справу для розгляду. Вважає,
що у суду першої інстанції були
відсутні підстави для повернення
позовної заяви, оскільки позивачем
було виконано в повному обсязі вимоги
ухвали від 31.03.2014 року про залишення
позовної заяви без руху.

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав з підстав, викладених в
останній, просив суд апеляційної
інстанції скасувати ухвалу
Полтавського окружного
адміністративного суду від 14.04.2014р. по
справі № 816/1187/14, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направити справу для розгляду до суду
першої інстанції.

Представники першого та другого
відповідачів в судове засідання не
прибув, відповідачі про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, в
надісланих до суду письмових
клопотаннях просили розглянути справу
без участі своїх представників.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

З огляду на наведену норму, враховуючи,
що відповідачі по справі належним
чином повідомлені про дату, час та
місце судового розгляду, подали
клопотання про розгляд справи без
участі свого представника, колегія
суддів вважає за можливе розглянути
адміністративну справу без участі
представників відповідачів.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника позивача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про повернення
позовної заяви позивачеві, суд першої
інстанції виходив з того, що зі змісту
наданих до суду доповнень до позовної
заяви все так же не встановлено жодних
порушень відповідачем саме державного
інтересу. Крім того, зі змісту позовної
заяви та доповнень до неї неможливо
встановити відсутності прав, підстав
та достатнього обсягу правоздатності
для звернення до суду осіб (їх законних
представників), чиї права та інтереси
порушенні розпорядженням від 05 вересня
2013 року №252/70-р. Карлівської районної
державної адміністрації та
Карлівської районної ради.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
наступних підстав.

Згідно з п. 2 ст. 121 Конституції України,
частин 1, 3, 5, 6 ст. 361 Закону від 5
листопада 1991 р. N 1789-XII "Про прокуратуру"
прокуратура України становить єдину
систему, на яку покладається:
представництво інтересів громадянина
або держави в суді у випадках,
визначених законом. Представництво
прокуратурою інтересів громадянина
або держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом. Підставою
представництва в суді інтересів
держави є наявність порушень або
загрози порушень інтересів держави.
Прокурор самостійно визначає підстави
для представництва в судах, форму його
здійснення і може здійснювати
представництво на будь-якій стадії
судочинства в порядку, передбаченому
процесуальним законом. Обираючи форму
представництва, передбачену частиною
п'ятою ст. 361 Закону України "Про
прокуратуру", прокурор визначає, в чому
полягає порушення або загроза
порушення інтересів держави чи
громадянина, обґрунтовує необхідність
їх захисту.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 60 КАС з
метою представництва інтересів
громадянина або держави в
адміністративному суді прокурор в
межах повноважень, визначених законом,
звертається до суду з адміністративним
позовом (поданням), бере участь у
розгляді справ за його позовами, а
також може вступити за своєю
ініціативою у справу, провадження в
якій відкрито за адміністративним
позовом інших осіб, на будь-якій стадії
її розгляду, подає апеляційну,
касаційну скаргу, заяву про перегляд
судового рішення Верховним Судом
України, про перегляд судового рішення
за нововиявленими обставинами для
представництва інтересів громадянина
або держави. При цьому прокурор повинен
надати адміністративному суду докази,
які підтверджують неможливість
громадянина самостійно здійснювати
представництво своїх інтересів.

Прокурор, який звертається до
адміністративного суду в інтересах
держави, в позовній заяві (поданні)
самостійно визначає, в чому полягає
порушення інтересів держави, та
обґрунтовує необхідність їх захисту, а
також зазначає орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних правовідносинах. У
разі відсутності такого органу або
відсутності у нього повноважень щодо
звернення до адміністративного суду
прокурор зазначає про це в позовній
заяві і в такому разі прокурор набуває
статусу позивача.

Інтереси держави закріплюються як
нормами Основного Закону, так і нормами
інших правових актів. Інтереси держави
відрізняються від інтересів інших
учасників суспільних відносин. В
основу перших покладено потребу в
здійсненні загальнодержавних
(політичних, економічних, соціальних та
інших) дій, програм, спрямованих на
захист суверенітету, територіальної
цілісності, державного кордону
України, гарантування її державної,
економічної, інформаційної,
екологічної безпеки, охорону землі як
національного багатства, захист прав
усіх суб'єктів права власності та
господарювання тощо.

Своїм рішенням від 08 квітня 1999 року у
справі № 3-рп/99 Конституційний суд
України роз'яснив, що поняття "інтереси
держави" є оціночним поняттям, прокурор
чи його заступник у кожному
конкретному випадку самостійно
визначає з посиланням на
законодавство, на підставі якого
подається позов, в чому саме відбулося
чи може відбутися порушення
матеріальних або інших інтересів
держави, обґрунтовує у позовній заяві
необхідність їх захисту та зазначає
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах.

Як вбачається зі змісту
адміністративного позову та поданих до
нього доповнень, проведеною
прокуратурою Карлівського району
перевіркою за зверненням ОСОБА_1 щодо
бездіяльності посадовців відділу
освіти Карлівської районної державної
адміністрації засвідчені суттєві
порушення чинного законодавства
України, регулюючого забезпечення
санітарного та епідемічного
благополуччя дітей, захисту їх життя та
здоров'я в частині затвердження мережі
шкіл та контингентів учнів
загальноосвітніх навчальних закладів
Карлівського району. Позивач вказує, що
інтерес держави в даній справі полягає
у необхідності визнання абзацу 3 пункту
1 частини 1 спільного розпорядження
голови Карлівської районної державної
адміністрації та голови Карлівської
районної ради №262/70-р від 5 вересня 2013
року "Про затвердження мережі шкіл та
контингентів учнів загальноосвітніх
навчальних закладів Карлівського
району на 2013-2014 навчальний рік" в
частині формування одного 3 класу в
Карлівській ЗОШ I-III ступенів №3 таким,
що не відповідає вимогам закону.

При цьому, прокурором викладені
обставини та мотиви, з яких прокурор
виходив, дійшовши висновку про
незаконність спільного розпорядження
голови районної державної
адміністрації та голови Карлівської
районної ради №262/70-р від 05.09.2013 року
«Про затвердження мережі шкіл та
контингентів учнів загальноосвітніх
навчальних закладів Карлівського
району на 2013-2014 навчальний рік»; з
посиланням на ст. 5, абз. 5 ч. 2 ст. 14 Закону
України «Про освіту» зазначено
державний орган, який здійснює
державний нагляд (контроль) у сфері
освіти на території району, зокрема
щодо її змісту, рівня та обсягу (відділ
освіти Карлівської районної державної
адміністрації), який не має повноважень
на звернення до суду про визнання
незаконними (недійсними) рішень
органів державної влади та місцевого
самоврядування у сфері освіти.

Зважаючи на викладене прокурором
пред'явлено цей позов в інтересах
держави в якості позивача.

Вищенаведене спростовує висновки суду
першої інстанції щодо ненаведення
прокурором в адміністративному позові
обґрунтувань порушення інтересів
держави та необхідності їх захисту,
зазначення наявності чи відсутності
органу, уповноваженого державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
надання правової оцінки щодо
встановлених прокуратурою порушень
відповідачем державного інтересу
можливе лише за наслідками розгляду
справи та прийняття відповідного
рішення про наявність або відсутність
підстав для скасування спірного
розпорядження, а не під час вирішення
питання про відкриття провадження у
справі, як було зроблено судом першої
інстанції.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про необґрунтоване
застосування судом першої інстанції до
позовної заяви прокурора Карлівського
району Полтавської області положень
частини 1 статті 108 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

У відповідності до пункту 1 частини 3
статті 108 КАС України позовна заява
повертається позивачеві, зокрема, якщо
позивач не усунув недоліки позовної
заяви, яку залишено без руху.

Колегією суддів встановлено, що
доповнення до адміністративного
позову, якими усунено недоліки
позовної заяви, надані прокурором у
строк, встановлений судом для усунення
недоліків позовної заяви, а тому у суду
були відсутні підстави для повернення
адміністративного позову.

Оскільки судом першої інстанції при
прийнятті ухвали від 14.04.2014р. про
повернення позовної заяви останньої
неповно з`ясовано обставини, що мають
значення для справи, порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання про повернення позовної заяви,
колегія суддів дійшла висновку про
скасування ухвали Полтавського
окружного адміністративного суду від
14.04.2014р. по справі № 816/1187/14.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 204 КАС України
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення питання, є
підставою для скасування ухвали суду,
яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції зі стадії
вирішення питання про відкриття
провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199, п.6
ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Прокурора
Карлівського району задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного
адміністративного суду від 14.04.2014р. по
справі № 816/1187/14 скасувати.

Справу № 816/1187/14 за позовом Прокурора
Карлівського району до
Карлівської районної ради ,
Карлівської районної державної
адміністрації Полтавської області
про визнання розпорядження
незаконним та зобов'язання вчинити
певні дії направити до Полтавського
окружного адміністративного суду для
продовження розгляду справи зі стадіє
вирішення питання про відкриття
провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, є остаточною та
відповідно до ч.2 ст.211 Кодексу
адміністративного судочинства України
оскарженню не підлягає..

Головуючий суддя ОСОБА_2Судді
Дюкарєва С.В. Жигилій С.П. Повний
текст ухвали виготовлений та
підписаний 23.05.2014 р.