Справа № 9101/114568/2012
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2013-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2013 рокусправа № 2а/0470/2397/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Юхименка О.В.

суддів: Нагорної
Л.М. Мельника В.В.

секретар судового засідання:
Рязанов А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Дзержинської
об'єднаної державної податкової
інспекції

Дніпропетровської
області Державної податкової служби

на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду

від 17 квітня 2012 року

у справі № 2а/0470/2397/12

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2,

АДРЕСА_1;

до відповідача Дзержинської
об'єднаної державної податкової
інспекції

Дніпропетровської області Державної
податкової служби,

вул. Медична, 9, м.
Дніпродзержинськ, 51931;

про скасування
податкового повідомлення-рішення, -

встановив: Суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_2 подано позов до
Дзержинської об'єднаної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби по скасування
податкового повідомлення-рішення від 04
жовтня 2011 року № 1.

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд (суддя Єфанова
О.В.) своєю постановою від 17 квітня 2012
року позов задовольнив.

Постанова суду мотивована тим, що
матеріалами справи підтверджено
використання орендованого приміщення
позивачем безпосередньо в
господарській діяльності, що є
законною підставою для включення суми
орендної плати за зазначене приміщення
до складу валових витрат.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим актом, у поданій апеляційній
скарзі Дзержинська об'єднана державна
податкова інспекція Дніпропетровської
області Державної податкової служби,
Відповідач, вказує на порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
витрати на суму сплаченої орендної
плати за оренду виробничого приміщення
не пов'язані з отриманням доходу.

Просить постанову окружного
адміністративного суду скасувати та
ухвалити нове рішення. В позові
відмовити.

Процесуальним правом на участь
представника в судовому засіданні
Сторони не скористались. З огляду на
приписи статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Обставини справи: в серпні - вересні 2011
року уповноваженими фахівцями
держподаткінспекції проведена виїзна
планова документальна перевірка
фінансово-господарської діяльності
Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
з питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2008р. по 31.12.2008р.

За результатами перевірки складений
Акт № 4924/802/17-324/НОМЕР_1 від 19.09.2011р.

В Акті перевірки вчинено записи про
порушення статті 13 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про прибутковий
податок з громадян» від 26 грудня 1992
року N 13-92.

СПД ОСОБА_2 включив до складу валових
витрат суми орендної плати за оренду
приміщення, яке, за позицією фахівців
контролюючого органу, не задіяне в
господарській діяльності підприємця.

На підставі Акту перевірки, 04 жовтня 2011
року керівником контролюючого органу
прийнято податкове
повідомлення-рішення № .

Суб'єкту підприємницької діяльності
ОСОБА_2 збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем , податок
з доходів фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, у розмірі
16.920,00 грн.

Скасування податкового
повідомлення-рішення було предметом
судового позову.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при винесені оскарженого
рішення, виходить з наступного.

Відповідно до статті 13 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
прибутковий податок громадян»
оподатковуваним доходом вважається
сукупний чистий доход, тобто різниця
між валовим доходом (виручки у грошовій
та натуральній формі) i документально
підтвердженими витратами,
безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу.

Колегія суддів зазначає, що до складу
витрат, безпосередньо пов'язаних з
одержанням доходів фізичними
особами-суб'єктами підприємницької
діяльності без створення юридичної
особи, належать витрати, які
включаються до складу валових витрат
виробництва (обігу) згідно із Законом
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» від 28 грудня 1994 року N
334/94-ВР, в редакції Закону N 283/97-ВР від
22.05.97р. (334/94-ВР), з урахуванням
відповідних обмежень і особливостей
стосовно фізичних осіб-суб'єктів
підприємницької діяльності

Згідно з пунктом 1.32 статті 1 Закону
(334/94-ВР) господарська діяльність -
будь-яка діяльність особи, направлена
на отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, у разі коли безпосередня участь
такої особи в організації такої
діяльності є регулярною, постійною та
суттєвою.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 цього
Закону, валові витрати виробництва та
обігу (далі валові витрати) - сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності.

У відповідності з підпунктом 5.2.1 суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3.-5.7
цієї статті.

Як встановлено судом першої інстанції
основними видами діяльності є: КВЕД
28.12.0 «Виробництво металевих деталей
для столярних виробів і теслярських
виробів»; КВЕД 52.44.9 «Роздрібна торгівля
побутовими приладами та виробами, не
віднесеними до інших угруповань»; КЕД
51.70.0 «Інші види оптової торгівлі»; КВЕД
70.10.1 «Здавання під найм власної та
державної нерухомості
виробничо-технічного та культурного
призначення; КВЕД 36.63.0 «Виробництво
решти виробів, не віднесених до інших
угруповань».

Між підприємцем ОСОБА_2 та підприємцем
ОСОБА_3 у період з 2008 по 2010рр. укладено
договори оренди виробничого
приміщення за адресою: АДРЕСА_2.

Пунктом 1.2 зазначених договорів
встановлено: «Орендар використовує
орендоване приміщення для виробництва
комплектуючих деталей для жалюзі і не
має право використовувати його для
інших видів діяльності без письмового
дозволу Орендодавця.»

Підприємець використовував дане
приміщення за цільовим призначенням.

Позивачем укладено додаткову угоду № 5
до договору про постачання
електроенергії за адресою АДРЕСА_2 № 206
від 19.04.2002р.

Доводи апеляційної скарги щодо
відсутності у позивача права на
включення до складу валових витрат сум
сплаченої орендної плати за оренду
виробничого приміщення через
відсутність доказів пов'язаності з
одержанням доходів колегія суддів
вважає необґрунтованим з вище
наведених підстав.

В межах апеляційної скарги підстави
для скасування або зміни постанови
окружного адміністративного суду
відсутні.

Керуючись ст. ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу Дзержинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
Державної податкової служби залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 17
квітня 2012 року у справі № 2а/0470/2397/12 без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції у порядку та
у строки, визначені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
В.В. Мельник