Справа № 826/4697/14
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1Вн. № 27/98
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 травня 2014 року № 826/4697/14

за позовом ОСОБА_1 до Кабінету
Міністрів України 3-я особа Управління
Пенсійного фонду України у
Богуславському районі Київської
області провизнання протиправною
бездіяльність, зобов'язання вчинити
дії Судова колегія у складі:

Головуючий суддя О.В.Головань,

судді О.В.Кротюк, А.В.Літвінова

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про

визнання протиправною
бездіяльності Кабінету Міністрів
України, який всупереч вимогам ст. 13
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
при розробці порядку компенсації
завданої шкоди за втрату
працездатності при виконанні трудових
обов'язків при ліквідації
Чорнобильської катастрофи не
застосував норми обов'язкових для
застосування конвенцій МОП №115 "Про
захист працівників від іонізуючої
радіації" та "Про захист заробітної
плати";

зобов'язання Кабінету Міністрів
України внести зміни до Порядку
обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, які б враховували вимоги
обов'язкових для застосування
конвенцій МОП №115 "Про захист
працівників від іонізуючої радіації"
та "Про захист заробітної плати";

на час до внесення відповідних
змін до Порядку обчислення пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи
зобов'язання Кабінету Міністрів
України прийняти у відношенні позивача
розпорядження, аналогічне
розпорядженню №301-р від 09.06.97 р. "Про
порядок обчислення пенсії
військовослужбовцям із числа
особового складу МВС, які брали участь
у гасінні пожежі та охороні
Чорнобильської АЕС 26 квітня 1986 року".

В судовому засіданні 19.05.14 р.
оголошено ухвалу про перехід до
розгляду справи в порядку письмового
провадження згідно ч. 6 ст. 128 КАС
України, оскільки до судового
засідання не з'явилися представники
позивача та 3-ї особи (заявлене
клопотання про розгляд справи за
відсутності уповноваженого
представника); судом заслухано
пояснення представника відповідача;
необхідності заслуховувати пояснення
свідка чи експерта немає.

Ознайомившись з матеріалами
справи, заслухавши представника
відповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.02.91 р. Верховною радою України
прийнято Закон "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
згідно якого, зокрема -

Держава бере на себе
відповідальність за завдану шкоду
громадянам та зобов'язується
відшкодувати її за: 1) пошкодження
здоров'я або втрату працездатності
громадянами та їх дітьми, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи; 2) втрату годувальника, якщо
його смерть пов'язана з Чорнобильською
катастрофою; 3) матеріальні втрати, що
їх зазнали громадяни та їх сім'ї у
зв'язку з Чорнобильською катастрофою,
відповідно до цього Закону та інших
актів законодавства України (ст. 13);

Пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи можуть
призначатися за бажанням громадянина
із заробітку, одержаного за роботу в
зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі
відшкодування фактичних збитків, який
визначається згідно з законодавством.

Порядок обчислення пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України (ст. 54).

Порядок обчислення
середньомісячного заробітку для
призначення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
призначеної відповідно до статті 54
цього Закону, визначається Кабінетом
Міністрів України (ст. 57).

На виконання вказаних положень
Закону Кабінетом Міністрів України
приймалися -

постанова від 26.07.96 р. № 836 "Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи";

постанова від 30.05.97 р. №523 "Про
затвердження нового Порядку
обчислення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи";

постанова від 25.07.01 р. №861 "Про
підвищення розмірів пенсій,
призначених відповідно до Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи";

постанова від 28.03.02 р. №374 "Про
підвищення розмірів пенсій,
призначених відповідно до статті 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а також пенсій, призначених відповідно
до інших законів України, які раніше не
підвищувались";

постанова від 13.07.04 р. №894 "Про
підвищення розмірів пенсій,
призначених відповідно до частини
четвертої статті 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи";

постанова від 27.12.05 р. №1293 "Про
збільшення розмірів пенсії деяким
категоріям громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Також Кабінетом Міністрів
України прийнято розпорядження №301-р
від 09.06.97 р. "Про порядок обчислення
пенсії військовослужбовцям із числа
особового складу МВС, які брали участь
у гасінні пожежі та охороні
Чорнобильської АЕС 26 квітня 1986 року",
згідно якого з метою посилення
соціального захисту
військовослужбовців із числа
особового складу МВС, які брали
безпосередню участь у гасінні пожежі
на Чорнобильській АЕС та її охороні 26
квітня 1986 р. і через значне
радіоактивне опромінення захворіли на
променеву хворобу, внаслідок чого
стали інвалідами (список додається),
дозволити для призначення
(перерахунку) пенсії відповідно до
статті 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" виходити із заробітку за
роботу у зоні відчуження за фактично
відпрацьований час, тобто за 26 квітня
1986 року.

Мінсоцзахисту перерахувати
розмір пенсій цим військовослужбовцям
із зазначеного заробітку, обчисленого
в такому порядку: грошове утримання з
розрахунку посадових окладів і окладів
за спеціальними званнями у кратних
розмірах за 26 квітня 1986 р. збільшується
на розмір премії, що була виплачена за
гасіння пожежі на Чорнобильській АЕС 26
квітня 1986 року. Отримана сума множиться
на 30 календарних днів. До одержаного
умовного місячного заробітку
додається надбавка за вислугу років.

23.11.11 р. Кабінетом Міністрів
України прийнято постанову №1210 "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", якою
затверджено Порядок обчислення пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, яким
визначено механізм обчислення пенсій
по інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
відповідно до статей 54 і 57 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". Пенсії за
бажанням осіб можуть призначатися
виходячи із заробітної плати,
одержаної за роботу в зоні відчуження в
1986-1990 роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків.

Позивач - ОСОБА_1 - вважає
протиправною бездіяльність Кабінету
Міністрів України під час прийняття
вказаного Порядку з таких підстав.

Позивач у 1986 р. працював
будівельником на Богуславському
побутовому комбінаті; 08.12.86р. був
направлений в розпорядження Урядової
комісії з ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС терміном на 33 дні; з
9 грудня 1986 р. по 10 січня 1987 р. знаходився
цілодобово в 2-й зоні небезпеки, де
виконував спеціальні завдання уряду,
після чого був відправлений додому.

Позивачу надано статус
постраждалого внаслідок
Чорнобильської катастрофи (категорія
І), що підтверджується посвідченням
серії НОМЕР_1 від 19.06.08 р.

З трибуни Верховної Ради СРСР
25.04.90 р. позивач дізналися, що в місцях,
де він працював, мало місце перевищення
допустимих норм рівня радіації в сотні
раз. Держава визнала всю
відповідальність за допущення у
відношенні позивачів порушення і взяла
на себе зобов'язання щодо
відшкодування завданої шкоди
прийняттям Закону Української РСР від
28.02.91 р. "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Але станом, на час звернення
позивача до суду ним не отримано навіть
частину компенсації за втрату
працездатності під час виконання
трудових обов'язків, передбачену
постановою Ради Міністрів Української
РСР №168-5 від 08.05.1986 "Об условиях оплаты
труда и материального обеспечения
работников предприятий и организаций
зоны Чернобыльськой атомной
электростанции".

Кабінет Міністрів України
відверто нехтує прийнятим державною на
себе зобов'язанням відшкодувати
позивачам всю шкоду, завдану трудовим
каліцтвом, втратою працездатності при
виконанні службових обов'язків при
роботі в полях іонізуючого
опромінення.

Прийнятий Кабінетом Міністрів
України Порядок обчислення пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 23.11.11 р. №1210, не
враховує обов'язкові для виконання
всіма державними органами вимоги
конвенцій МОП, ратифікованих
Українською РСР ще в 60-ті роки XX
століття. Вказаний Порядок не враховує
ні характеру виконуваних позивачами
робіт, ні відповідних правових норм,
діючих станом на квітень 1986 року, що є
протиправним, так як суттєво обмежує
конституційне право позивачів на
отримання відшкодування за рахунок
держави матеріальної шкоди, завданої
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю органів державної влади,
їх посадових і службових осіб при
здійсненні ними своїх повноважень.

Позивач зазначає, що відповідно
до Конвенції МОП "Про захист заробітної
плати" за виконану ним роботу в 1986 р. в
30-кілометровій зоні аварії рятівні
роботи, держава зобов'язана нарахувати
позивачу заробітну плату як рятівнику.

Станом на час прийняття Закону
існували законодавчі акти відносно
оплати праці рятівників при ліквідації
аварії на Чорнобильській АЕС, які і
мали враховуватися при виплаті
позивачу компенсації втрати
працездатності.

Про те, що вказані кошти мають
бути враховані позивачу при
нарахуванні належної позивачу пенсії
свідчить розпорядження Кабінету
Міністрів України №301-р від 09.06.97 р. "Про
порядок обчислення пенсії
військовослужбовцям із числа
особового складу МВС, які брали участь
у гасінні пожежі та охороні
Чорнобильської АЕС 26 квітня 1986 року".

Про порушення свого права позивач
дізнався після початку застосування до
нього постанови №1210 від 23.11.11 р. "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", та з
листування з органами державної влади.
Зокрема, 09.04.14 р., 22.04.14 р. були звернення
до уповноважених осіб Кабінету
Міністрів України з приводу внесення
відповідних змін у нормативно-правові
акти, в т. ч. і в Порядок задля
підвищення виплат особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, проте на час розгляду
справи по суті відповідних дій вчинено
не було.

Відповідач - Кабінет Міністрів
України - проти задоволення позовних
вимог заперечив з таких підстав.

Відповідач зазначив, що позивач
помилково ототожнює механізм
обчислення пенсій, визначений Порядком
обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 23.11.11 р.
№1210 "Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
з їх розміром.

Відповідач зазначає, що конвенції
МОП №115 "Про захист працівників від
іонізуючої радіації" та "Про захист
заробітної плати" та постанова
Кабінету Міністрів України від 23.11.11 р.
№1210 регулюють різні правовідносини, і
підстав для застосування положень
конвенцій під час прийняття Порядку не
було.

Крім того, в національному
законодавстві існує
нормативно-правовий акт, що регулює
суспільні відносини щодо захисту
людини від впливу іонізуючого
випромінювання - Закон України "Про
захист людини від впливу іонізуючого
випромінювання".

Щодо розпорядження Кабінету
Міністрів України №301-р від 09.06.97 р. "Про
порядок обчислення пенсії
військовослужбовцям із числа
особового складу МВС, які брали участь
у гасінні пожежі та охороні
Чорнобильської АЕС 26 квітня 1986 року", то
підстави для прийняття щодо позивача
аналогічного розпорядження відсутні,
оскільки розпорядження №301-р
розповсюджується лише на
військовослужбовців із числа
особового складу МВС, які брали участь
у гасінні пожежі на Чорнобильській АЕС
26.04.86 р. та її охороні, захворіли на
променеву хворобу, внаслідок чого
стали інвалідами.

Позивач до вказаної категорії не
входить, не брав участь у гасінні
пожежі та її охороні, не входив до
складу військовослужбовців МВС.

3-я особа - Управління Пенсійного
фонду України у Богуславському районі
Київської області - надала суду
пояснення, згідно яких ОСОБА_1 з 05.07.02 р.
отримує пенсію по інвалідності,
захворювання пов'язане з роботами по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
призначену згідно ст. 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". Для
виплати державної пенсії по
інвалідності в іншому розмірі, ніж
передбачено законом та постановою
Кабінету Міністрів України від 23.11.11 р.
№1210, підстави відсутні.

Проаналізувавши матеріали справи
та пояснення представника відповідача,
суд дійшов висновку про те, що позовні
вимоги є необґрунтованими та не
підлягають до задоволення з таких
підстав.

Згідно ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 113 Конституції України
Кабінет Міністрів України є вищим
органом у системі органів виконавчої
влади. Кабінет Міністрів України
відповідальний перед Президентом
України та підконтрольний і підзвітний
Верховній Раді України у межах,
передбачених у ст. 85, 87 Конституції
України. Кабінет Міністрів України у
своїй діяльності керується
Конституцією і законами України,
актами Президента України.

Згідно ст. 118 Конституції України
Кабінет Міністрів України, зокрема,
забезпечує проведення фінансової,
цінової, інвестиційної та податкової
політики; політики у сферах праці й
зайнятості населення, соціального
захисту, освіти, науки і культури,
охорони природи, екологічної безпеки і
природокористування (пункт 3);
спрямовує і координує роботу
міністерств, інших органів виконавчої
влади (пункт 9); виконує інші функції,
визначені Конституцією та законами
України, актами Президента України
(пункт 10).

На час видання постанови Кабінету
Міністрів України від 23.11.11 р. №1210 "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", якою
затверджено Порядок обчислення пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
повноваження Кабінету Міністрів
України були врегульовані Законом
України "Про Кабінет Міністрів України"
від 07.10.10 р.

Аналогічні положення закріплені
Законом України "Про Кабінет Міністрів
України" від 27.02.14 р.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
Кабінет Міністрів України" Кабінет
Міністрів України (Уряд України) є
вищим органом у системі органів
виконавчої влади. Кабінет Міністрів
України здійснює виконавчу владу
безпосередньо та через міністерства,
інші центральні органи виконавчої
влади, Раду міністрів Автономної
Республіки Крим та місцеві державні
адміністрації, спрямовує та координує
роботу цих органів.

Відповідно до ст. 3 Закону Кабінет
Міністрів України здійснює виконавчу
владу на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Аналіз змісту вказаних актів
законодавства, а також положень
конвенцій Міжнародної організації
праці №№95, 115 не дає підстав для
висновків про допущення Кабінетом
Міністрів України протиправної
бездіяльності під час виконання
покладених на нього повноважень, а
саме.

Згідно змісту конвенції
Міжнародної організації праці №115 "Про
захист працівників від іонізуючої
радіації" від 22.06.60 р. (ратифікована
Україною 19.06.68 р.) Конвенція поширюється
на всі види діяльності, що спричиняють
вплив іонізуючої радіації на
працівників у процесі їхньої роботи
(ст. 2) і регулює правовідносини під час
виконання трудових обов'язків.

Конвенція не регулює питання,
пов'язані з визначенням розміру
відшкодування (компенсації)
працівнику, внаслідок шкоди, завданої
йому іонізуючим випромінюванням, а
також особливості пенсійного
забезпечення таких працівників.

В той же час, Порядок обчислення
пенсій особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 23.11.11 р. №1210,
визначає механізм обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
відповідно до статей 54 і 57 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідно, положення Конвенції
не стосуються питань, врегульованих
Порядком обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23.11.11 р.
№1210, і не мали ним враховуватися під
час розробки та ухвалення постанови.

Згідно змісту Конвенції
Міжнародної організації праці №95 "Про
захист заробітної плати" від 01.07.49 р.
(ратифікована Україною 04.08.61 р.)
Конвенція застосовується до всіх осіб,
яким виплачується або повинна
виплачуватись заробітна плата (ст. 2)

Конвенція не регулює питання,
пов'язані з визначенням розміру
відшкодування (компенсації)
працівнику, внаслідок шкоди, завданої
йому іонізуючим випромінюванням, а
також особливості пенсійного
забезпечення таких працівників.

Відповідно, положення Конвенції
не стосуються питань, врегульованих
Порядком обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23.11.11 р.
№1210, і не мали ним враховуватися під
час розробки та ухвалення постанови.

Суд звертає увагу на те, що під час
вирішення питання про призначення
особі пенсії береться до уваги
фактично отримуваний працівником
дохід, а не той, який він хотів би
отримати.

Якщо позивач вважає
протиправними дії роботодавця чи
держави щодо оплати його праці під час
перебування у травні 1986 р. у зоні
Чорнобильської катастрофи, це може
бути предметом оскарження, проте, не
може бути предметом розгляду у даній
справі щодо прийняття Кабінетом
Міністрів України
нормативно-правового акту, що не
спрямований на регулювання відносин
оплати праці взагалі.

Підстави та порядок призначення
всіх видів пенсій та інших виплат
особам, які постраждали внаслідок
аварії на Чорнобильській АЕС,
визначено Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", на виконання якого і
прийнято Порядок обчислення пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 23.11.11 р. №1210.

Вказаний Порядок врегульовує
конкретні питання - механізм
обчислення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи відповідно
до статей 54 і 57 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", і не може
за своїм змістом передбачати будь-які
інші виплати та компенсації, ніж
визначені у ст. 54 і 57 Закону.

Позивач, звертаючись до суду,
обґрунтовував свої вимоги, окрім
іншого, не врахуванням Кабінетом
Міністрів України при виданні Порядку
та не застосуванням норми, які б
компенсували втрату працездатності
особам при виконанні трудових
обов'язків при ліквідації
Чорнобильської катастрофи.

Якщо позивач вважає, що Кабінет
Міністрів України на виконання Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" врегулював
на рівні постанов або розпоряджень не
всі питання, що мали бути врегульовані,
зокрема, щодо встановлення порядку
виплати компенсацій та відшкодувань,
передбачених Законом, це може бути
предметом окремого судового
оскарження, проте, не стосується
протиправних дій під час прийняття
постанови Кабінету Міністрів України
від 23.11.11р. №1210.

Щодо розпорядження Кабінету
Міністрів України №301-р від 09.06.97 р. "Про
порядок обчислення пенсії
військовослужбовцям із числа
особового складу МВС, які брали участь
у гасінні пожежі та охороні
Чорнобильської АЕС 26 квітня 1986 року", то
позивачем не наведено підстав, з яких
він вважає необхідним видачу щодо
нього аналогічного розпорядження.

Розпорядження №301-р
розповсюджується на конкретну
категорію осіб - військовослужбовців
із числа особового складу МВС, які
брали участь у гасінні пожежі на
Чорнобильській АЕС 26.04.86 р. та її
охороні, захворіли на променеву
хворобу, внаслідок чого стали
інвалідами, і містить їх конкретний
список.

Позивач до вказаної категорії
осіб не відноситься, тому підстави для
видачі щодо нього аналогічного
розпорядження відсутні.

З врахуванням викладеного у суду
відсутні підстави для висновку про
наявність в даному випадку
протиправної бездіяльності Кабінету
Міністрів України та відсутність
підстави для задоволення позовних
вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони:1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо;7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів і цілями,
на досягнення яких спрямоване це
рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

При цьому, адміністративні суди
не втручаються у дискрецію (вільний
розсуд) суб'єкта владних повноважень
поза межами перевірки за визначеними ч.
3 ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України критеріями.

За своєю правовою природою
підготовка проектів актів Кабінету
Міністрів України та в подальшому їх
прийняття Кабінетом Міністрів України
у формі постанови чи розпорядження є
дискреційними повноваженнями та
виключною компетенцією уповноваженого
органу, в даному випадку: щодо
розроблення проекту акта - суб'єкта
внесення, компетенція якого у
відповідній сфері правового
регулювання є домінуючою, а щодо
прийняття акта у формі постанови чи
розпорядження - колегіального органу
Кабінету Міністрів України.

На підставі вищевикладеного, ст.
160-163, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позовних вимог
відмовити.

2. Постанова може бути оскаржена в
порядку ст. 186 КАС України.

Головуючий Суддя
О.В. Головань

Судді
О.В. Кротюк

А.В. Літвінова

Повний текст постанови

виготовлено і підписано 26.05.14 р.