Справа № 820/7750/14
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 р.
№ 820/7750/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

при секретарі судового засідання -
Пшеничному В.О.,

за участю представника позивача -
Лещенко Н.О.

представника відповідача - Бадаєва О.М.
за довіреностями,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом Харківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до комунального
підприємства
"Міськелектротранссервіс" про
стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Харківське обласне відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
звернулося до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просить суд стягнути з
відповідача (юридична адреса: 61001, м.
Харків, вул. Актюбінська, 24, , МФО 300852, рр 599 у ВАТ
"Комерційний банк "Актив-банк") на
користь позивача (61022, м. Харків,
Держпром, 1 під., 1 пов., к. 16, , одержувач: рр
0003, МФО 851011, код одержувача: 37999654,
УДКСУ у Дзержинському районі м.
Харкова) адміністративно-господарські
санкції за незайняті робочі місця,
призначені для працевлаштування
інвалідів, в сумі 283906,77 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідно до статті 20
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" (далі
-Закон) підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Згідно звіту відповідача за
2013 рік середньооблікова кількість
штатних працівників у 2013 році
становила 518 осіб, з них
середньооблікова чисельність фактично
працюючих інвалідів - 14 осіб, а
кількість інвалідів - штатних
працівників, які повинні працювати на
робочих місцях, створених відповідно
до вимог статті 19 Закону - 21 особа.
Відповідач за не зайняті робочі місця
інвалідами повинен сплатити
адміністративно господарські санкції
у розмірі 283906,77 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував, та
надав письмові заперечення, у яких
зазначив, що КП
"Міськелектротранссервіс" надіслало до
Харківського міського центру
зайнятості 24 звіти про наявність
вакансій, 8 листів з проханням
направляти інвалідів 3 групи на
підприємство для працевлаштування.
Крім того, співробітники підприємства 3
рази приймали участь у ярмарках
вакансій, що проводилися Харківським
обласним центром зайнятості, та 2 рази
приймали участь у семінарах, які
проводились Харківським міським
центром зайнятості. Просив у
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок наявних у справі
доказів у їх сукупності, суд прийшов до
висновку про задоволення позовних
вимог, виходячи з наступного.

Спеціальним законом, який визначає
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні і гарантує їм рівні
з усіма іншими громадянами можливості
для участі в економічній, політичній і
соціальній сферах життя суспільства,
створення необхідних умов, які дають
можливість інвалідам ефективно
реалізувати права та свободи людини і
громадянина та вести повноцінний
спосіб життя згідно з індивідуальними
можливостями, здібностями і інтересами
є Закон України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" № 875-XII
від 21.03.1991 року (далі -Закон).

Статтею 19 Закону встановлено, що для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Згідно статті 20 Закону, підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

Частиною 3 статті 20 Закону визначено, що
сплату адміністративно-господарських
санкцій і пені підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю,
проводять відповідно до закону за
рахунок прибутку, який залишається в їх
розпорядженні після сплати всіх
податків і зборів (обов'язкових
платежів).

Згідно статті 18 Закону, забезпечення
прав інвалідів на працевлаштування та
оплачувану роботу, в тому числі з
умовою про виконання роботи вдома,
здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.

Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 19.12.2005
№ 420 "Про затвердження форм звітності
та інструкцій щодо їх заповнення"
встановлена форма звітності
роботодавців про наявність вакантних
місць, в тому числі призначених для
працевлаштування інвалідів № 3-ПН "Звіт
про наявність вакансій", яка відповідно
до пункту 4 статті 20 Закону України "Про
зайнятість населення" (в редакції від
20.11.2012 року Закону №5492-VI) подається
роботодавцями до державної служби
зайнятості щомісячно.

Згідно звіту про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2013 рік,
що надавався відповідачем до
Харківського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів,
середньооблікова чисельність штатних
працівників облікового складу
підприємства у 2013 році становила 518
осіб, з них середньооблікова
чисельність фактично працюючих
інвалідів - 14 осіб, а кількість
інвалідів - штатних працівників, які
повинні працювати на робочих місцях,
створених, відповідно до вимог статті 19
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" - 21
особа.

Як вбачається з матеріалів справи, КП
"Міськелектротранссервіс" протягом 2013
року до Харківського міського центру
зайнятості надавало звіти форми 3-ПН
про наявність вільних робочих місць
для інвалідів, а саме звіти від: 09.01.2013
року, 04.02.2013 року, 21.05.2013
року, 29.05.2013 року, 03.06.2013 року, 11.06.2013 року,
14.06.2013 року, 05.07.2013 року, 22.07.2013 року,
23.07.2013 року, 04.08.2013 року, 05.08.2013 року,
03.09.2013 року, 05.09.2013 року, 13.09.2013 року,
20.09.2013 року, 23.09.2013 року, 02.10.2013 року,
02.10.2013 року, 25.10.2013 року, 05.11.2013 року,
20.11.2013 року, 03.12.2013 року, 13.12.2013 року,
30.12.2013 року.

Також, листами від 21.05.2013 року за вих. №
501, від 03.06.2013 року за вих. № 543, від 05.07.2013
року за вих. № 641, від 01.08.2013 року за вих.
№ 742, від 03.09.2013 року за вих. № 847,
від 01.10.2013 року за вих. № 937, від 04.11.2013
року за вих. № 1054, від 29.11.2013 року за вих.
№ 1165 відповідач звертався до
Харківського міського центру
зайнятості з проханням направляти
інвалідів з групи для працевлаштування
на підприємстві за наявними вакансіями
згідно звітів 3-ПН.

Крім того, судом встановлено, що
представник відповідача приймав
участь у трьох ярмарках вакансій, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи листами Харківського міського
центру зайнятості від 06.08.2013 року за
вих. № ХМЦЗ-03-1414422/13, від 06.08.2013 року
за вих. № ХМЦЗ-03-1414522/13, від 22.01.2014 року за
вих. № ХМЦЗ-03-103822/14, та у двох семінарах,
що підтверджується листами від 13.11.2013
року за вих. № ХМЦЗ-03-19339-22/13,
від 22.11.2013 року за вих. № ХМЦЗ-03-19854-22/13.

Зазначені вище факти підтверджуються
листом Харківського міського центру
зайнятості від 14.05.2014 року за вих. №
ХМЦЗ-03-13361. Також, відповідно до даного
листа, протягом 2013 року КП
"Міськелектротранссервіс" за сприянням
служби зайнятості не працевлаштовано
жодної особи з обмеженими фізичними
можливостями, відмовлено у
працевлаштуванні 1 особі з обмеженими
фізичними можливостями за
результатами направлень центру
зайнятості.

Крім того, представником відповідача у
судовому засіданні надані пояснення
щодо неподання звітності, та зазначено,
що у березні та квітні 2013 року
підприємством не надавалися звіти про
наявність вакансій форми 3-ПН, у зв'язку
із скороченням штату працівників, у
тому числі трьох місць, зайнятих
інвалідами, які відмовились від
запропонованих посад.

Таким чином, враховуючи наведене вище,
суд приходить до висновку, що всупереч
вимогам законодавства, відповідач не
виконав обов'язок щодо своєчасного
щомісячного інформування державної
служби зайнятості про наявність
вільних робочих місць для інвалідів, а
саме не подав до центру зайнятості
звіти про наявність вакансій форми 3-ПН
за березень та квітень 2013 року.

Згідно з частиною 1 статті 217
Господарського кодексу України,
господарськими санкціями визнаються
заходи впливу на правопорушника у
сфері господарювання, в результаті
застосування яких для нього настають
несприятливі економічні та/або правові
наслідки.

Відповідно до частини 1 статті 218
Господарського кодексу України,
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Враховуючи те, що кожна особа повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, суд вважає, що відповідач
не надав до суду доказів, які
спростовують вимоги адміністративного
позову.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку про обґрунтованість
позовних вимог позивача та вважає їх
такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 160-163, 164, 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити в
повному обсязі.

Стягнути з комунального підприємства
"Міськелектротранссервіс" (юридична
адреса: 61001, м. Харків, вул. Актюбінська,
24, , МФО 300852,
рр 599 у ВАТ "Комерційний банк
"Актив-банк") на користь Харківського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів (61022, м.
Харків, майдан Свободи, Держпром, 1 під.,
1 пов., к. 16, , одержувач:
рр 0003, МФО 851011, код одержувача:
37999654, УДКСУ у Дзержинському районі м.
Харкова) адміністративно-господарські
санкції за незайняті робочі місця,
призначені для працевлаштування
інвалідів в сумі 283906 (двісті вісімдесят
три тисячі дев'ятсот шість) грн. 77
коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 30
травня 2014 року.

Суддя
А.С. Мороко