Справа № 805/5383/14
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2014 р.
Справа № 805/5383/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Череповський
Є.В., розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Державної податкової
інспекції у м. Краматорську Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області до Відділу державної
виконавчої служби Краматорського
міського управління юстиції про
визнання дій протиправними, скасування
постанови від 21.02.2014 року № 42197760 та
зобов'язання прийняти до виконання
виконавчий лист Донецького окружного
адміністративного суду від 02.12.2013 року
по справі № 805/15884/13-а,-

В С Т А Н
О В И В:

Державна податкова інспекція у м.
Краматорську Головного управління
Міндоходів у Донецькій області (надалі
ДПІ у м. Краматорську ГУ Міндоходів у
Донецький області) звернулась до суду з
позовною заявою до Відділу державної
виконавчої служби Краматорського
міського управління юстиції (надалі
ВДВС Краматорського МУЮ) про визнання
дій протиправними, скасування
постанови від 21.02.2014 року № 42197760 та
зобов'язання прийняти до виконання
виконавчий лист Донецького окружного
адміністративного суду від 02.12.2013 року
по справі № 805/15884/13-а.

В обґрунтування позовних вимог вказав,
що постановою ВДВС Краматорського МУЮ
винесено постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження (
відмова у прийняті до провадження
виконавчого документа) по виконавчому
листу Донецького окружного
адміністративного суду № 805/15884/13-а від
02.12.2013 року про стягнення суми
податкового боргу у розмірі 367,04 грн.
Відмовляючи в відкритті виконавчого
провадження державний виконавець
посилається на норми ст. 95.3 Податкового
кодексу України, а саме стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органом, у розмірі суми
податкового боргу або його частини,
отже Податковим кодексом встановлений
особливий порядок виконання судових
рішень про стягнення коштів з платника
податків у рахунок погашення
податкового боргу. Посилається на те,
що чинним законодавством передбачений
окремий порядок примусового виконання
судових рішень про стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу.
При цьому органи державної виконавчої
служби для цієї процедури не
залучається.

Позивач не згоден з висновками
виконавчої служби, оскільки вимоги
статті 95.3 регулюють процес стягнення
податкового боргу лише з юридичних
осіб.

Відповідно до п.87.11 статті 87
Податкового кодексу України, орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Відповідно до статті 11 Закону України
"Про виконавче провадження" ( далі -
Закон № 606), державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом;
надає сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження; розглядає
заяви сторін та інших учасників
виконавчого провадження і їхні
клопотання; заявляє в установленому
порядку про самовідвід за наявності
обставин, передбачених цим Законом;
роз'яснює сторонам їхні права і
обов'язки.

За приписами ч.1 статті 17 Закону № 606,
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Таким чином, в порушення
вищезазначених норм законодавства
відповідач відмовив в відкритті
виконавчого провадження по
виконавчому листу від 04.12.2013 № 805/15852/13-а
неправомірно.

21 травня 2014 року через відділ
діловодства та документообігу
Донецького окружного
адміністративного суду представник
позивача надав заяву про розгляд
справи в порядку письмового
провадження.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце судового розгляду повідомлений
належним чином. 21 травня 2014 року через
відділ діловодства та документообігу
Донецького окружного
адміністративного суду надав заяву про
відкладання розгляду справи.

З урахуванням наведеного та на
підставі положень ч.ч.4, 6 ст.128, ч.5 ст.181
КАС України розгляд справи здійснено в
письмовому провадженні на підставі
наявних у справі доказів.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та якими доказами вони
підтверджуються, чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження,
яку правову норму належить застосувати
до цих правовідносин, суд встановив
наступне.

Відповідно до статті 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, передбачено, що позовну заяву
може бути подано до суду у десятиденний
строк з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
її прав, свобод чи інтересів.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
регулюється Законом України "Про
виконавче провадження" ( далі - Закон №
606).

Відповідно до ч.2 статті 17 Закону № 606,
підлягають виконанню державною
виконавчою службою такі виконавчі
документи: виконавчі листи, що
видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду та
рішень Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті; ухвали,
постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних
справах, кримінальних провадженнях та
справах про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом; судові накази;
виконавчі написи нотаріусів;
посвідчення комісій по трудових
спорах, що видаються на підставі
відповідних рішень таких комісій;
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом;
постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій і
накладенням штрафу; рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу; рішення
Європейського суду з прав людини з
урахуванням особливостей,
передбачених Законом України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини".

Відповідно до статті 11 Закону України
"Про виконавче провадження" ( далі -
Закон № 606), державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом;
надає сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження; розглядає
заяви сторін та інших учасників
виконавчого провадження і їхні
клопотання; заявляє в установленому
порядку про самовідвід за наявності
обставин, передбачених цим Законом;
роз'яснює сторонам їхні права і
обов'язки.

На підставі ст. 19 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17
вказаного Закону за заявою стягувача
або його представника про примусове
виконання рішення; за заявою
прокурора у випадках представництва
інтересів громадянина або держави в
суді; у разі якщо виконавчий лист
надійшов від суду на підставі ухвали
про надання дозволу на примусове
виконання рішення іноземного суду
в порядку, встановленому законом; в
інших передбачених законом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 26 вищевказаного Закону
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі: пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до
виконання; неподання виконавчого
документа, зазначеного у статті 17
цього Закону, та неподання заяви
про відкриття виконавчого
провадження у випадках, передбачених
цим Законом; якщо рішення, на підставі
якого видано виконавчий документ, не
набрало законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання; пред'явлення виконавчого
документа до органу органу
державної виконавчої служби не за
місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення; якщо не закінчилася
відстрочка виконання рішення,
надана судом, яким постановлене
рішення; невідповідність виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону; якщо виконавчий
документ повернуто стягувану за його
заявою, крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів; наявності інших
передбачених законом обставин, що
виключають здійснення виконавчого
провадження.

Судом встановлено, що постановою
Донецького окружного
адміністративного суду від 02.12.2013 року
по адміністративній справі № 805/15884/13-а
задоволений позов ДПІ у м.
Краматорську ГУ Міндоходів у Донецькій
області до ФОП ОСОБА_1 про стягнення
суми податкового боргу у розмірі 367,04
грн.

21.01.2014 року Донецьким окружним
адміністративним суд по вказаній
справі видано виконавчий лист.

17.02.2014 року ДПІ у м. Краматорську ГУ
Міндоходів у Донецькій області на
адресу ВДВС Краматорського МУЮ було
надіслано заяву про відкриття
виконавчого провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа, виданий 02.12.2013 року по
адміністративній справі № 805/15884/13-а,
для відкриття виконавчого провадження
по стягненню з ФОП ОСОБА_1 перед
бюджетом по сплаті єдиного податку з
фізичних осіб у сумі 367,04 грн.

Вищевказана заява, згідно з штемпелем
ВДВС Краматорського МУЮ, отримана
відповідачем 17.02.2014 року.

21.02.2014 року за результатами розгляду
заяви про примусове виконання
державний виконавець ВДВС
Краматорського МУЮ виніс постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову у прийнятті до
провадження виконавчого документа) по
виконавчому листу Донецького
окружного адміністративного суду №
805/15884/13-а від 02.12.2013 року про стягнення з
ФОП ОСОБА_1 суми податкового боргу у
розмірі 367,04 грн.

Відмовляючи в відкритті виконавчого
провадження державний виконавець
посилається на норми ст. 95.3 Податкового
кодексу України, а саме стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органом, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Механізм виконання судових рішень про
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу передбачений главою
12 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої постановою
Правління Національного банку України
від 21.01.2004 № 22.

Цей механізм передбачає оформлення
інкасового доручення для примусового
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу. При цьому судове
рішення, на підставі якого з платника
податків стягуються кошти, відповідно
до пункту 12.4 зазначеної Інструкції, до
банку не подається. Натомість
реквізити відповідного судового
рішення зазначаються в самому
інкасовому дорученні.

Якщо ж достатні для погашення
податкового боргу кошти відсутні,
контролюючий орган відповідно до
абзацу другого пункту 95.3 статті 95
Податкового кодексу України
звертається до суду з позовом про
надання дозволу на погашення всієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника податків, що перебуває у
податковій заставі. Таке погашення
здійснюється на підставі зазначеного
рішення суду та прийнятого на його
підставі рішення органу доходів і
зборів шляхом продажу майна платника
податків на публічних торгах та/або
торгівельними організаціями в порядку,
визначеному пунктами 95.7 - 95.21 статті 95
Податкового кодексу України.

Отже, чинним законодавством
встановлений особливий порядок
виконання судових рішень про стягнення
коштів з платника податків у рахунок
погашення податкового боргу. При цьому
органи державної виконавчої служби для
цієї процедури не залучається.

Суд зазначає, що фактично державний
виконавець відмовив в відкритті
виконавчого провадження посилаючись
на те, що виконувати постанову суду
повинен податковий орган самостійно,
шляхом виставлення інкасових доручень
до установ банку, обслуговуючих такого
платника податків.

Відповідно до статті 15 Податкового
кодексу України, платниками податків
визнаються фізичні особи (резиденти і
нерезиденти України), юридичні особи
(резиденти і нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Стягнення суми податкового боргу з
юридичних осіб регулюються приписами
статті 95 Податкового кодексу України,
якою передбачено стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Суд звертає увагу на те, що стягнення
суми податкового боргу з фізичних осіб
регулюються приписами п.87.11 статті 87
Податкового кодексу України,
відповідно до якого, орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - фізичної особи.
Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Таким чином, державний виконавець,
відмовляючи в відкритті виконавчого
провадження, помилково посилався на
норми статті 95.3 Податкового кодексу
України, оскільки в даному випадку,
підлягає застосовувати норми статті 87
Податкового кодексу України, яка
передбачає, що стягнення податкового
боргу з фізичних осіб за рішенням суду
здійснює державна виконавча служба
відповідно до Закону України "Про
виконавче провадження".

З приводу позовних вимог ДПІ у м.
Краматорську ГУ Міндоходів у Донецькій
області про визнання протиправними дій
державного виконавця ВДВС
Краматорського МУЮ щодо відмови у
відкритті виконавчого провадження суд
відзначає наступне.

Самостійних правових наслідків для
позивача у вигляді впливу на його права
чи обов'язки оспорюванні дії не мали, а
тому, з огляду на завдання
адміністративного судочинства,
окремої правової оцінки судом вони не
потребують. Правові наслідки для
позивача мала постанова про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову у прийнятті до провадження
виконавчого документа), яка підлягає
визнанню протиправною та скасуванню.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази, які є у справі, беручи до уваги,
що ніякі докази не мають для суду
наперед встановленої сили, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
достатність і взаємний зв'язок доказів
у їх сукупності, суд дійшов висновку
про часткове задоволення позовних
вимог.

Відповідно до ст.94 КАС України та
Закону України "Про судовий збір"
судові витрати присудженню не
підлягають.

Керуючись Конституцією України,
ст.ст.2-15, 17-20, 23, 26, 69-72, 94, 98, 159-163, 167, 181,
185-186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у м. Краматорську
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області до Відділу державної
виконавчої служби Краматорського
міського управління юстиції про
визнання дій протиправними, скасування
постанови від 21.02.2014 року № 42197760 та
зобов'язання прийняти до виконання
виконавчий лист Донецького окружного
адміністративного суду від 02.12.2013 року
по справі № 805/15884/13-а - задовольнити
частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Краматорського міського управління
юстиції про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову у
прийнятті до виконання виконавчого
документа) від 21 лютого 2014 року ВП №
42197760.

Зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Краматорського
міського управління юстиції вирішити
питання про прийняття до виконання
виконавчого листа Донецького
окружного адміністративного суду від
02.12.2013 року по справі № 805/15884/13-а та
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання цього
виконавчого документа у відповідності
до вимог Закону України "Про виконавче
провадження" з урахуванням
встановлених судом обставин.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня її проголошення
апеляційної скарги. У разі
застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У випадку подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя
Череповський Є.В.