Справа № 9101/142334/2011
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2012-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"09" жовтня 2012 р. справа № 2а-4274/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Мамалат І.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 05 липня 2011 року по
справі № 2а-4274/11

за позовом ОСОБА_1

до відповідач-1: Ленінської районної у
місті Дніпропетровську ради,
відповідач-2: Комунального виробничого
житлового ремонтно-експлуатаційного
підприємства Ленінського району міста
Дніпропетровська

треті особи - Комунальне підприємство
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації»
Дніпропетровської обласної ради,
ОСОБА_2, ОСОБА_3

про визнання недійсними рішення
виконавчого комітету Ленінської
районної у місті Дніпропетровську
ради, -

в с т а н о в и в :

У червня 2011 року позивач
звернувся до суду із позовом, в якому
просив поновити строк звернення до
суду, як пропущений з поважних причин;
визнати незаконними та скасувати
рішення виконавчого комітету
Ленінської районної у місті
Дніпропетровську ради № 102/9 від 13.03.1992
року; № 238 від 15.05.1974 року в частині, що
стосується переводу особового рахунку
на житлову площу 20,76 м/кв по АДРЕСА_1 на
ОСОБА_3; № 122 від 25.02.2009 року в частині, що
стосується змін умов договору найму
житлової площі.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 05 липня 2011 року на
підставі ч. 2 ст. 99, ст. 100 КАС України
позовну заяву залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом першої інстанції
норм процесуального права.

В обґрунтування своєї апеляційної
скарги апелянт, посилається на те, що
постановляючи ухвалу, суд першої
інстанції не в повній мірі з'ясував
обставини справи, що мають значення,
зробив висновки, які не відповідають
обставинам справи.

Апелянт просить скасувати ухвалу
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 05 липня 2011 року та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_4, підтримала доводи
апеляційної скарги, представник
третьої особи - ОСОБА_5 та третя особа -
ОСОБА_3, заперечували проти задоволення
апеляційної скарги.

Дослідивши обставини справи,
перевіривши дотримання судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Суд першої інстанції, залишаючи
позовну заяву без розгляду посилався
на те, що позивачем пропущено строк
звернення до суду, передбачений ст. 99
КАС України, оскільки позивач не навів
належних обґрунтувань щодо пропуску
строку, які б вказували на поважну
причину його пропуску.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що після набуття позивачем права
власності у 1996 році, останній мав
можливість безперешкодно дізнатись
про оскаржувані рішення від 15.05.1974 р. та
від 13.03.1992 р., які безпосередньо
стосуються реалізації позивачем права
власності на вказану частину
нерухомого майна.

Судом першої інстанції встановлено, що
в провадженні Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська перебуває
цивільна справа № 2-2122/2011. З матеріалів
вказаної справи вбачається, що ще 08.04.2009
р. позивач звернувся до суду з позовом,
де однією з вимог є скасування рішень
виконавчого комітету Ленінської
районної у місті Дніпропетровську ради
№ 102/9 від 13.03.1992 р.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 24.05.2011 р.
провадження у вказаній цивільній
справі в частині позовних вимог щодо
визнання недійсним рішення
виконавчого комітету Ленінської
районної у м. Дніпропетровську ради №
102/9 від 13.03.1992 р. було закрито, у зв'язку з
тим, що вказані вимоги не підлягають
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Як вбачається зі змісту
адміністративного позову оскаржувані
рішення виконавчого комітету
Ленінської районної у місті
Дніпропетровську ради № 238 від, № 102/9, №
122 прийняті 15.05.1974 року, 13.03.1992 року,
25.02.2009 року, що вказує на можливість
дізнатись чи отримати інформацію
стосовно оскаржуваних рішень
своєчасно, оскільки вони стосуються
безпосередньо реалізації права
власності позивача на частину
нерухомого майна.

Посилання позивача на юридичну
необізнаність у визначені предметної
підсудності судочинства не може бути
належною підставою для висновку про
наявність підстав для поновлення
строку звернення з позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 68 Конституції
України незнання законів не звільняє
від юридичної відповідальності.

Закони, інші нормативно-правові акти,
судові рішення є загальнодоступними
для ознайомлення всіма громадянами.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про пропуск
строку звернення до суду.

Згідно ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Зважаючи на те, що позивач звернувся до
суду за захистом порушених прав 24.06.2011
року, тобто з пропуском шестимісячного
строку звернення до суду,
передбаченого ч. 2 ст. 99 КАС України, та
не навів переконливих доказів щодо
поважності причин пропуску цього
строку, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку щодо залишення
адміністративного позову без розгляду.

Отже, суд першої інстанції об'єктивно,
повно, всебічно дослідив обставини, які
мають суттєве значення для вирішення
справи, та ухвалив судове рішення без
порушення норм процесуального права,
тому ухвалу суду у даній
адміністративній справі необхідно
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.199, ст.200, ст.205, ст.206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 05 липня 2011 року по
справі 2а-4274/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України в
порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
Чередниченко В.Є.

Суддя:
А.О. Коршун