Справа № 815/2192/14
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2192/14
УХВАЛА

26 травня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Соколенко О.М.,

при секретарі - Гаврилюк І.С.

за участю: представника відповідача -
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області - Гортолум В.С. (за
довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області,
начальника Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області,
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради про
встановлення судового контролю
виконання рішення суду, визнання
протиправними дій, скасування
постанови та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного
адміністративного суду знаходиться
справа за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області,
начальника Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області,
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради, в якому
позивач просив суд:

- взяти на судовий контроль виконання
судового рішення в адміністративній
справі Одеського окружного
адміністративного суду №2-а-10902/08/1570,
яке набуло законної сили 23.12.2011 року;

- визнати протиправною діяльність
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області щодо прийняття
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 31.01.2014
року;

- скасувати постанову Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області від 31.01.2014 року (ВП
№41812904);

- зобов'язати Відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
прийняти постанову про відкриття
виконавчого провадження;

- визнати протиправною діяльність
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради щодо
виконання постанови Одеського
окружного адміністративного суду у
справі №2а-10902/08/1570, яке набуло законної
сили;

- зобов'язати Департамент праці та
соціальної політики Одеської міської
ради надати до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
відомості та документи щодо виконання
рішення по справі №2-а-10902/08/1570, яке
набуло законної сили 23.12.2011 року;

- зобов'язати начальника Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області провести виконавчі
дії по виконанню рішення суду за
виконавчим листом №2-а-10902/08,1570, виданим
Одеським окружним адміністративним
судом, у відповідності до ч.3 ст.4 Закону
України від 5 червня 2012 року
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень" зі змінами станом 19
вересня 2013 року.

У судовому засіданні 06.05.2014 року, на
якому був присутній позивач, судом
відкладено розгляд справи на 13.05.2014
року на 10 год. 00 хв. для належного
сповіщення про розгляд справи
відповідача - начальника Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області.

У судове засідання, призначене на 13.05.2014
року позивач не з'явився про дату, час
та місце судового розгляду
повідомлений належним чином, що
підтверджується його підписом від
06.05.2014 року у розписці про ознайомлення
із датою судового засідання. Водночас,
у вказаній розписці позивач зазначив:
«В судове засідання з'явитись не в
змозі, про що повідомив суддю особисто
в судовому засіданні. Прошу справу не
розглядати без моєї участі».

При цьому, суд зазначає, що при
відкладенні розгляду справи, позивач
посилався на те, що він буде
знаходитись на лікуванні у санаторії,
на що судом було роз'яснено позивачу
його право надати відповідне
клопотання із повідомленням причин
неприбуття у судове засідання або
надання заяви про розгляд справи за
відсутності позивача.

Водночас, слід зазначити, що
відповідного клопотання у розумінні
положень ст.40, ст.133 КАС України
із зазначенням причин неможливості
прибуття до суду разом із наданням
підтверджуючих документів з боку
позивача станом на 13.05.2014 року до суду
надано не було.

Враховуючи викладене, за відсутності
надання з боку позивача доказів, які б
підтверджували поважність причин
неприбуття у судове засідання 13.05.2014
року, суд визнав неявку позивача у
судове засідання 13.05.2014 року неповажною
та з урахуванням того, що це перша
неявка позивача, відповідно до ст. 128
КАС України розгляд справи відкладено
та наступне судове засідання по справі
призначено на 26.05.2014 року о 15
год. 00 хв.

Про дату наступного судового
засідання, призначеного на 26.05.2014 року о
15 год. 00 хв. та про визнання
судом причини неявки позивача до суду
13.05.2014 року неповажними, позивача
повідомлено 13.05.2014 року о 16:29 год. за
вказаним позивачем у позовній заяві
телефонним номером, про що секретарем
судового засідання Одеського
окружного адміністративного суду
складено відповідну телефонограму, яка
знаходиться в матеріалах справи.

Водночас, згідно вказаної
телефонограми позивачу було
повідомлено про те, що у разі
повторного неприбуття позивача,
належним чином повідомленого про дату,
час та місце судового розгляду, без
поважних причин, якщо від нього не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності, суд, на підставі ст. 155
КАС України, може залишити позовну
заяву без розгляду.

Частиною 3 ст. 33 КАС України
передбачено, що судовий виклик або
судове повідомлення осіб, які беруть
участь у справі, свідків, експертів,
спеціалістів, перекладачів
здійснюється рекомендованою
кореспонденцією (листом, телеграмою),
кур'єром із зворотною розпискою за
адресами, вказаними цими особами, або
шляхом надсилання тексту повістки,
складеного відповідно до статті 34
цього Кодексу факсимільним
повідомленням (факсом, телефаксом),
електронною поштою, телефонограмою,
опублікування у друкованому засобі
масової інформації.

Отже позивач про дату, час та місце
судового засідання, яке призначене на
26.05.2014 року повідомлений належним
чином та своєчасно.

При цьому, у судове засідання,
призначене на 26.05.2014 року позивач
повторно не з'явився, жодних
повідомлень про причини неприбуття у
судове засідання на вказану дату з
боку позивача до суду надано не було, як
і не було надано жодних доказів на
підтвердження наявності поважних
причин неприбуття у судове засідання
13.05.2014 року.

Представник відповідача - Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області у судовому засіданні
26.05.2014 року вважала не можливим
розглядати справу за відсутністю
позивача та, у зв'язку із повторним
неприбуттям у судове засідання
останнього, просила суд залишити
адміністративний позов без розгляду.

Представник Департаменту праці та
соціальної політики Одеської міської
ради та начальник Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
у судове засідання не з'явились, судом
належним чином повідомлялись про
розгляд справи. При цьому, з боку
Департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради до суду
надходило клопотання про розгляд
справи за відсутності його
представника.

Суд, заслухавши думку представника
відповідача, зважаючи на положення
приписів КАС України вважає, що позовна
заява ОСОБА_2 підлягає залишенню без
розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до положень, передбачених ч.
1, 2 ст. 49 КАС України особи, які беруть
участь у справі, мають рівні
процесуальні права і обов'язки та
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами і неухильно
виконувати процесуальні обов'язки.

При цьому, якщо особи які беруть участь
у справі, не можуть з поважних причин
прибути до суду, то відповідно до ч.2
ст.40 КАС України вони зобов'язанні
завчасно повідомити суд про
неможливість прибуття та її причини.
"Завчасно" означає необхідність
повідомити у такі строки, щоб у суду
була інформація про це не пізніше
початку судового засідання. Спосіб
повідомлення може бути різним (закон їх
не обмежує) - телефоном, поштою, тощо.

Згідно п.3 ч.3 ст. 49 КАС України особи, які
беруть участь у справі, мають право
заявляти клопотання.

Так, особи, які беруть участь у справі,
можуть звернутися до суду з
клопотанням про відкладення розгляду
справи, посилаючись на обставини, що їм
перешкоджають взяти участь у судовому
засіданні, як то, відрядження,
несвоєчасне вручення повістки,
захворювання, що перешкоджає з'явитись
до суду, тощо. Остаточно поважність
причин неприбуття, що перешкоджають
взяти участь особи у судовому
засіданні оцінюватиме суд у кожному
конкретному випадку, з метою
визначення правових наслідків такого
неприбуття.

При цьому, причини неприбуття слід
визнавати неповажними, якщо за таких
причин особа мала реальну можливість
прибути до судового засідання або
надіслати свого представника. Разом з
цим, суд вважає за необхідне зазначити,
що на осіб, які беруть участь у справі,
покладається загальний обов'язок -
добросовісно здійснювати процесуальні
права і неухильно виконувати
процесуальні обов'язки. Водночас, під
добросовісністю необхідно розуміти
таку реалізацію прав і виконання
обов'язків, що передбачають
користування правами за призначенням,
здійснення обов'язків в межах,
визначених законом, недопустимість
посягання на права інших учасників
адміністративного процесу, заборону
зловживати наданими правами.
Недобросовісним користуванням
процесуальними правами вважається,
зокрема, нез'явлення учасників
судового процесу у судові засідання
без поважних причин, подання
необґрунтованих клопотань про
вчинення судом процесуальних дій.

Як вже зазначено судом, неявку
позивача у судове засідання 13.05.2014 року
визнано судом неповажною. Так,
зазначаючи у розписці від 06.05.2014 року
про неможливість прибуття до суду
13.05.2014 року, позивач обмежився
загальним посиланням на неможливість
прибуття до суду на вказану дату. При
цьому, згідно бази даних "Діловодство
спеціалізованого суду" (ДСС), станом на
вказану дату з боку позивача до суду
жодних клопотань про причини
неприбуття разом із підтверджуючими
доказами не надавалось.

Отже, позивачем до суду не було надано
жодного належного та допустимого
доказу на підтвердження зазначеної
обставини щодо неможливості прибуття
до суду 13.05.2014 року.

Тобто, за правовими наслідками
неприбуття позивача до судового
засідання в цьому випадку
прирівнюється до неприбуття у судове
засідання без поважних причин.

Також, судом визнано причини
неприбуття позивача у судове засідання
26.05.2014 року неповажними,
оскільки жодних повідомлень з боку
позивача про причини неприбуття у
вказане судове засідання до суду
надано не було. При цьому, згідно
складеної секретарем судового
засідання Одеського окружного
адміністративного суду телефонограми
від 26.05.2014 о 15 год. 01 хв., за наслідками
здійсненого телефонного дзвінка
позивачу із метою дізнання щодо явки
позивача у вказане судове засідання,
позивачем зазначено, що він не буде
присутнім у судовому засіданні 26.05.2014
року.

Водночас, з боку позивача не було
надано клопотання про розгляд справи
за його відсутності.

Таким чином, неприбуття 26.05.2014 року у
судове засідання позивача, належним
чином повідомленого про розгляд
справи, який будь-яких доказів
поважності його неявки до суду не
надав, із клопотанням про розгляд
справи за його відсутності до суду не
звертався, свідчить про недоведеність
поважності причин повторної неявки
позивача у судове засідання.

Суд вважає за необхідне також
зазначити, що ч.1 ст.122 КАС України
встановлено, що адміністративна справа
має бути розглянута і вирішена
протягом розумного строку, але не
більше місяця з дня відкриття
провадження у справі, якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

При цьому, суд зазначає, що
необґрунтоване затягування розгляду
справи суперечить також вимогам ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
учасником якої є Україна, стосовно
права кожного на розгляд його справи
судом упродовж розумного строку.

Вжиття заходів для прискорення
процедури розгляду справ є обов'язком
не тільки держави, а й осіб, які беруть
участь у справі. Так, Європейський суд з
прав людини в рішенні від 7 липня 1989
року у справі "Юніон Аліментаріа
Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що
заявник зобов'язаний демонструвати
готовність брати участь на всіх етапах
розгляду, що стосуються безпосередньо
його, утримуватися від використання
прийомів, які пов'язані із зволіканням
у розгляді справи, а також максимально
використовувати всі засоби
внутрішнього законодавства для
прискорення процедури слухання.

Суд зазначає, що неприбуття у судове
засідання позивача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, є повторним, коли ні
позивач, ні його представник вдруге не
прибули на розгляд справи і в суду є
належні докази про те, що обидва рази
позивача було належним чином
повідомлено про розгляд справи.

Згідно з ч.3 ст. 128 КАС України у разі
повторного неприбуття позивача,
належним чином повідомленого про дату,
час та місце судового розгляду, без
поважних причин, якщо від нього не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності, суд залишає позовну
заяву без розгляду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 155 КАС України
суд своєю ухвалою залишає позовну
заяву без розгляду, якщо позивач
повторно не прибув у судове засідання
без поважних причин, якщо від нього не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності.

Поряд з цим, суд зазначає, що залишення
адміністративного позову без розгляду
- це форма закінчення розгляду
адміністративної справи без ухвалення
постанови, у зв'язку з виникненням
обставин, які перешкоджають розгляду
справи, але можуть бути усунуті в
майбутньому.

Таким чином, враховуючи те, що позивач
про розгляд справи був повідомлений
належним чином та своєчасно, проте,
повторно не з'явився до судового
засідання без поважних причин, не
надавши при цьому заяви про розгляд
справи за його відсутності, суд вважає,
що адміністративний позов ОСОБА_2 до
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області, начальника Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області, Департаменту праці
та соціальної політики Одеської
міської ради про встановлення судового
контролю виконання рішення суду,
визнання протиправними дій, скасування
постанови та зобов'язання вчинити
певні дії підлягає залишенню без
розгляду.

Керуючись ст.ст. 33, 35, 40, 49, 128, 155, 160, 165,167
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області, начальника Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області, Департаменту праці
та соціальної політики Одеської
міської ради про встановлення судового
контролю виконання рішення суду,
визнання протиправними дій, скасування
постанови та зобов'язання вчинити
певні дії - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги до Одеського
окружного адміністративного суду
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України.

Повний текст ухвали суду складений та
підписаний суддею 30.05.2014 року.

Суддя
О.М. Соколенко