Справа № 9101/164912/2011
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"18" червня 2013 р. справа №
2а/0470/5820/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
28.09.2011 р. у справі № 2а/0470/5820/11

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма "Клото"

до Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м.
Дніпропетровська,

третя особа - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Асоціація
Атомспорт",

про визнання протиправними дій та
зобов'язання утриматися від певних дій,
-

встановив:

У квітні 2011 року позивач звернувся до
суду першої інстанції з позовом, в
якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати неправомірними дії
відповідача щодо проведення перевірки
позивача за період з 01.12.2010 р. по 31.01.2011 р.
та складання акту від 06.04.2011р. №
219/233-19306799;

- зобов'язати відповідача утриматись
від дій, пов'язаних з направленням
результатів перевірки викладених в
акті невиїзної документальної
перевірки позивача на адресу державних
податкових інспекцій, або інших
державних органів, а також на адресу
суб'єктів господарювання, чи якимось
іншим чином розповсюджувати
інформацію.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
28.09.2011 року позов задоволено.

Постанова мотивована тим, що позивач
мав всі підстави для формування
податкового кредиту, оскільки товарний
характер господарських відносин з
контрагентами підтверджуються
відповідними первинними документами.
Наведені в акті перевірки порушення не
дають права податковому органу вчиняти
дії щодо визнання правочинів
нікчемними, а є лише підставою для
звернення до суду з вимогою про
визнання правочинів недійсними.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
та неправильне застосування норм
матеріального права, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
постановити нове рішення, яким
відмовити позивачу у задоволенні
позову.

Представник відповідача у судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав, просив скасувати постанову
суду першої інстанції та ухвалити нову
- про відмову у задоволенні позову

у повному обсязі.

Представники позивача та третьої
особи, судом належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду справи, у судове засідання не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи.

Заслухавши представника відповідача,
дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги дотримання судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
розгляду апеляційної скарги, що 06.04.2011р.
ДПІ у Ленінському районі м.
Дніпропетровська було проведено
позапланову документальну невиїзну
перевірку ТОВ фірми «Клото» за період з
01.12.2010 р. по 31.01.2011 р.,

В ході перевірки відповідачем
встановлено, що:

- первинні та інші документи відсутні,
місцезнаходження посадових осіб, які б
надали ці документи не відомо;

- підприємство за адресою (вказаною в
реєстраційних документах) не
знаходиться;

- позивачем порушено вимоги пп.7.4.5 п.7.4,
п.п.7.7.1 н.7.7 ст.7 Закону України "Про
податок на додану вартість"" №168/97-ВР
від 03.04.97р. та п. 198.6 ст. 198 Податкового
Кодексу України від 2 грудня 2010 року №
2755-VI, що призвело до завищення
податкових зобов'язань за грудень 2010
року на загальну суму 3096229 грн. та
податкового кредиту на суму 2963091 грн.;
за січень 2011 року на загальну суму 2330385
грн. та податкового кредиту на загальну
суму 2230178 грн.

За результатами перевірки складено акт
від 06.04.2011 року № 219/233-19306799 «Про
результати невиїзної документальної
позапланової перевірки ТОВ фірма
«Клото» () в частині
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства з податку на додану
вартість за період з 01.12.2010р. по
31.01.2011р.».

За висновком акту від 06.04.2011 року №
219/233-19306799 правочини здійснені ТОВ фірма
«Клото» з контрагентами, відповідно до
частини 1, 5 ст. 203. п. 1,2 ст. 215. ст. 228
Цивільного кодексу України, мають
ознаки нікчемності та не спрямовані на
реальне настання правових наслідків в
момент вчинення правочину.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
неправомірності дій відповідача щодо
проведення перевірки та зобов'язання
відповідача утриматись від певних дій
з наступних підстав.

Відповідно наказу № 349 від 29.03.2011 р. ДПІ
у Ленінському районі м.
Дніпропетровська «Про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ фірми «Клото» за період з
01.12.11р. по 31.01.11р.» перевірка була
призначена на підставі п.20.1.4 п.20.1 ст. 20,
п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78, п.79.1
ст.79 Податкового кодексу України - у
зв'язку з виявленням недостовірності
даних, що містяться у податкових
деклараціях з податку на додану
вартість за грудень 2010р., січень 2011р.,
поданих ТОВ фірма «Клото» та
ненаданням ТОВ фірма «Клото» пояснень
та їх документального підтвердження на
обов'язковий письмовий запит ДПІ у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
протягом 10 - робочих днів з дня
отримання запиту.

Підпункт 79.2 ст.79 Кодексу передбачає, що
документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами органу державної податкової
служби виключно на підставі рішення
керівника органу державної податкової
служби, оформленого наказом, та за
умови надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
перевірки.

Відповідачем не надано суду
документального підтвердження щодо
надіслання на адресу ТОВ фірма «Клото»
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
перевірки.

Судом першої інстанції встановлено, що
фахівці ВПМ ДПІ у Ленінському районі м.
Дніпропетровська від 04.04.2011р. за №
369/7/26-50 спілкувались з керівником ТОВ
фірма "Клото" Павловою С.В., проте ДПІ у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
не змогли встановити місцезнаходження
ТОВ фірма "Клото" та не вручено наказ та
повідомлення про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки з 01.12.2010 року по 31.01.2011 року.

Також, на 21 аркуші акту перевірки №
219/233-19306799 від 06.04.2011 року вказано, що ДПІ
у Ленінському районі м.
Дніпропетровська направлено запити до
ДПІ у яких на обліку перебувають
контрагенти для проведення зустрічних
звірок підприємств, відображених у
складі податкового кредиту ТОВ фірма
«Клото», та зазначено, що на момент
проведення перевірки відповідь не
отримано.

Оскільки позивача не було повідомлено
про призначення документальної
позапланової невиїзної перевірки в
частині дотримання вимог податкового
та іншого законодавства з податку на
додану вартість за період з 01.12.2010 р. по
31.01.2011 р., то відповідно позивача було
позбавлено можливості виконати п.85.2 ст.
85 Податкового кодексу України та
надати у повному обсязі всі документи,
що належать до предмета перевірки або
пов'язані з ним - документи, які
підтверджують правомірність
віднесення податку на додану вартість
у грудні 2010 р. до складу податкових
зобов'язань в сумі 3 096229 грн. та до
складу податкового кредиту в сумі 2963091
грн. та у січні 2011 р. до складу
податкових зобов'язань в сумі 2330385 грн.
та податкового кредиту в сумі 2230178 грн.
та документи, що стосуються укладання
правочинів з контрагентами.

Судом першої інстанції були
дослідженні належним чином оформлені
документи надані позивачем, а саме:
Договори оренди адміністративних
(офісних) приміщень; Договори
купівлі-продажу товару, довіреності,
документи, накладні
(товарно-транспортні накладні,
податкові накладні, реєстри отриманих
та виданих податкових накладних,
платіжні доручення), що засвідчують
транспортування, зберігання та рух
товарів; первинні документи, що
фіксують та підтверджують
господарські операції.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що ДПІ у Ленінському районі
м. Дніпропетровська передчасно
зроблено висновок щодо нікчемності
правочинів. Позивач мав всі підстави
для формування податкового кредиту за
операціями з контрагентами, оскільки
вони зареєстровані платниками ПДВ, а
тому мають право видавати податкові
накладні одержувачу товарів.

Як роз'яснив Верховний Суд України в
постанові Пленуму «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009р.
нікчемні правочини, як такі що
порушують суспільний порядок, -
правочини, що посягають на суспільні,
економічні та соціальні основи
держави, зокрема: правочини, спрямовані
на використання всупереч закону
комунальної, державної або приватної
власності; правочини, спрямовані на
незаконне відчуження або незаконне
володіння, користування, розпорядження
об'єктами права власності українського
народу землею як основним національним
багатством, що перебуває під особливою
охороною держави, її надрами, іншими
природними ресурсами (стаття 14
Конституції України); правочини щодо
відчуження викраденого майна;
правочини, що порушують правовий режим
вилучених з обігу або обмежених в обігу
об'єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на
порушення інших об'єктів права,
передбачені іншими

нормами публічного права, не є такими,
що порушують публічний порядок (п.18
Постанови Пленуму ВСУ).

Під час розгляду справи не знайшов
свого підтвердження висновок
податкового органу, зроблений в акті
перевірки від 06.04.2011 року № 219/233-19306799
про те, що господарські операції
позивача з його контрагентами, є
нікчемними, згідно статтям 215, 228 ЦК
України. Зокрема, відповідачем не було
обгрунтовано належним чином і доведено
у встановленому законом порядку, що
угоди порушують публічний порядок,
суперечать моральним засадам
суспільства та спрямовані на
заволодіння майном держави.

Угоди, які укладені між позивачем та
контрагентами, не визнані судом
недійсними і їх недійсність прямо не
встановлена законом, у зв'язку з чим
існує презумпція правомірності
вказаних правочинів, а також наявність
взаємних прав та обов'язків сторін за
такими угодами.

Відповідно до частини 3 статті 228 ЦК
України чи статті 207 Господарського
кодексу України доводити недійсність
правочинів (господарських зобов'язань)
органи державної податкової служби
зобов'язані виключно у судовому
порядку.

Крім того, відповідач не довів, що
правочини не були здійснені реально.

3 огляду на викладене, наведені в акті
перевірки порушення не дають право
податковому органу вчиняти дії щодо
визнання правочинів нікчемними, а є
лише підставою, при наявності
достатніх доказів, для звернення до
суду у встановленому законодавством
порядку з вимогою про визнання
правочинів недійсними (оспорюваний
правочин).

За таких обставин, колегія суддів
доходить висновку, що суд першої
інстанції об'єктивно, повно, всебічно
дослідив обставини, які мають суттєве
значення для вирішення справи, та
ухвалив судове рішення без порушення
норм матеріального і процесуального
права; доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому постанову слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
28.09.2011 р. у справі № 2а/0470/5820/11 залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун