Справа № 812/3015/14
Суддя: Н.В. Кравцова
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 травня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/3015/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

судді:
Кравцової Н.В.,

при секретарі: Олейнік
О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сєвєродонецьку Луганської області
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області про
стягнення витрат на виплату та
доставку пенсії по інвалідності та
втраті годувальника на загальну суму
472,05 грн., -

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сєвєродонецьку Луганської області
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області про
стягнення витрат на виплату та
доставку пенсії по інвалідності та
втраті годувальника на загальну суму
472,05 грн.

Позивач зазначив, що у період з 01.02.2014 по
31.03.2014 Управління Пенсійного фонду
України в м. Сєвєродонецьку Луганської
області здійснювало виплату пенсії (в
т.ч. витрати на її доставку) по
інвалідності та по втраті годувальника
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання громадянам: ОСОБА_1, що
підтверджується актом про нещасний
випадок на виробництві №2 від 10.03.1993 та
довідкою МСЕК за №0010911 за період з
01.02.2014 по 31.03.214 на загальну суму 185,74грн.;
ОСОБА_2, що підтверджується актом про
нещасний випадок на виробництві за №
б/н від 17.11.1992 та довідкою МСЕК за №0010911
за період з 01.02.2014 по 31.03.214 на загальну
суму 282,66 грн.

Представник позивача у судове
засідання не прибув, до суду надав
клопотання про розгляд справи без його
участі, згідно якого заявлені позовні
вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, про дату,, місце та
час розгляд справи був повідомлений
належним чином.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд
виходить з наступного.

Позивачем у період з 01.02.2014 по 31.03.2014
здійснено виплату пенсії (в тому числі
витрати на її доставку) по інвалідності
та по втраті годувальника внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання в загальній
сумі 472,05 грн. громадянам ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.

Позивач направив на адресу відповідача
акти щомісячної звірки витрат по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за лютий 2014 року та
березень 2014 року, які підписано
уповноваженою особою відповідача (арк.
справи 13-18).

Суму коштів, зазначену в актах
щомісячної звірки, відповідач
відмовився прийняти до відшкодування,
оскільки акти про нещасний випадок на
виробництві стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
на думку відповідача, складені з грубим
порушенням норм законодавства.

Частиною 4 статті 26 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
передбачено, що якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Згідно з п. 3 та п. 4 Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України, правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04 березня 2003
року № 5-4/4, відшкодуванню підлягають
пенсії, призначені відповідно до
пунктів «а», «в», «г» статті 26, статей 37,
38, та пенсії, виплачені відповідно до
статей 91, 92 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» в разі настання
страхових випадків, визначених
Переліком обставин, за яких настає
страховий випадок державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання,
затвердженим обставин,постановою
Кабінету Міністрів України від 21
серпня 2001 року №1094.

Пенсійне забезпечення громадян
України відповідно до ст. 10 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
здійснюється органами Пенсійного
фонду України.

Стаття 81 вказаного Закону передбачає,
що призначення та виплата пенсій, в
тому числі пенсій по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва або
професійного захворювання
здійснюється органами Пенсійного
фонду України.

З набранням чинності Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема,
виплати йому або особам, які
перебувають на його утриманні пенсій
по інвалідності у зв'язку із втратою
годувальника покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Відповідно до п. 5 ст. 24 вказаного Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Згідно з п. 2 ст. 7 Закону України «Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
Фонд сплачує страхові виплати та надає
соціальні послуги працівникам (членам
їх сімей), які потерпіли на виробництві
до 01 квітня 2001 року, з того часу, коли
відповідні підприємства передали в
установленому порядку Фонду документи,
що підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку.

Потерпілі, документи яких не передані
до Фонду, продовжують отримувати
належні виплати та соціальні послуги
від свого роботодавця, Пенсійного
фонду України та Фонду соціального
страхування країни. При цьому кошти,
виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються Фондом
у рахунок його страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки. Вказані правила
застосовуються для державного
соціального страхування громадян
України.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що
пенсії по інвалідності, які
виплачуються позивачем ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, підлягають відшкодуванню
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України,
оскільки наданими позивачем доказами
підтверджено, що причиною настання
інвалідності вказаних осіб є страхові
випадки на виробництві, що
підтверджено копіями актів форми Н-1 та
довідками МСЕК.

Також слід зазначити, що у розумінні ч. 2
ст. 72 КАС України обов'язковими для суду
при розгляді цієї справи є аналогічні
обставини, встановлені по справі №
812/1266/14 за позовом Управління
Пенсійного фонду України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області про
стягнення витрат на виплату та
доставку пенсій по інвалідності та по
втраті годувальника внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання за період з
01.09.2013 року по 31.01.2014 року у сумі 1167,35 грн.
громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Постановою
суду від 21 березня 2014 року по справі №
812/1266/14 адміністративний позов
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сєвєродонецьку Луганської області
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області про
стягнення витрат на виплату та
доставку пенсії по інвалідності та
втраті годувальника в сумі 1167,35 грн.
задоволено повністю. Ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду України від 12
травня 2014 року у справі № 812/1266/14
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 21 березня
2014 року залишено без змін.

Таким чином, виходячи з заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сєвєродонецьку Луганської області
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області про
стягнення витрат на виплату та
доставку пенсії по інвалідності та
втраті годувальника на загальну суму
472,05 грн. є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат
не вирішується, оскільки ст. 94 КАС
України у даному випадку не
передбачено стягнення судового збору.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87,
94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області про
стягнення витрат на виплату та
доставку пенсії по інвалідності та
втраті годувальника на загальну суму
472,05 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області на
користь Управління Пенсійного фонду
України в м. Сєвєродонецьку Луганської
області витрати на виплату та доставку
пенсії по інвалідності та втраті
годувальника в сумі 472,05 грн. (чотириста
сімдесят дві гривні 05 копійок), а саме,
витрати на виплату та доставку пенсії:
ОСОБА_1 за період з 01.02.2014 по 31.03.2014 на
суму 185,74 грн. (сто вісімдесят п'ять
гривень 74 копійки) та на суму 3,65 грн.
(три гривні 65 копійок); ОСОБА_2 за період
з 01.02.2014 по 31.03.2014 на суму 282,66 грн. (двісті
вісімдесят дві гривні 66 копійок).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Суддя
Н.В. Кравцова