Справа № 804/746/14
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 р. Справа № 804/746/14

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Юхно І.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Тернівського районного центру
зайнятості м.Кривого Рогу до ОСОБА_1 про
стягнення коштів отриманих незаконним
шляхом, -

ВСТАНОВИВ:

Тернівський районний центр зайнятості
м.Кривого Рогу звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_1, в
якому просить стягнути з гр.ОСОБА_1 на
користь Тернівського районного центру
зайнятості м.Кривого Рогу кошти
отримані незаконним шляхом в сумі - 3256,
46 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що гр.
ОСОБА_1 перебувала на обліку у Центрі як
зареєстрований безробітний з 19.04.2013р.
по 05.09.2013р. При проведенні обміну
інформацією з ПФУ Центру зайнятості
став відомий той факт, що гр. ОСОБА_1 з
07.07.2013р. призначена пенсія за віком як
матері інваліда. З огляду на
вищенаведене, за період з 07.07.2013р. по
05.09.2013р. гр. ОСОБА_1 незаконно отримала
матеріальне забезпечення на випадок
безробіття відповідно до Закону №1533-III,
загальний розмір якої складає 3256,46 грн.
Наказом Центру від 12.11.2013р. №НТ131112 було
прийнято рішення про повернення
Відповідачем виплаченого їй
матеріального забезпечення на випадок
безробіття за період з 07.07.2013р. по 05.09.2013
р. в розмірі 3256,46 грн., відповідно до п.
6.14. Порядку №307. Центр направив листа
гр. ОСОБА_1 з проханням добровільно в
п'ятнадцятиденний термін повернути
незаконно отримані кошти у сумі 3256,46
грн., але Відповідач проігнорував
звернення Центру, що і стало підставою
для звернення до суду з даним
адміністративним позовом.

Позивач до суду не з'явився, про дату,
час та місце судового засідання
повідомлений належним чином, що
підтверджується телефонограмою, яка
міститься в матеріалах справи. 11.03.2014
року та 22.04.2014 року до суду надійшли
заяви позивача про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Відповідач до суду не з'явився, про
дату, час та місце судових засідань
повідомлявся належним чином, що
підтверджується рекомендованими
повідомленням про вручення повісток по
справі, повістку по справі про виклик у
судове засідання 28.04.2014 року отримав
15.04.2014 року. Про причини неявки не
повідомив, жодних заперечень, доказів,
заяв чи клопотань по справі не надав.

Суд вважає, що вжив усі залежні від
нього заходи для повідомлення
відповідача належним чином про розгляд
даної адміністративної справи із його
участю та реалізації ним права
судового захисту своїх прав та
інтересів.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладене, суд вирішив
розглянути справу в порядку письмового
провадження та наявними в матеріалах
справи доказами.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до наступних висновків.

Правовідносини, що випливають з
позовних вимог регулюються нормами
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» від 20.03.2000р. №1533- III (далі -
Закон №1533- III), Закону України «Про
зайнятість населення» від 05.07.2012р.
№5067-VІ (далі - Закон №5067-VІ) та Порядку
надання допомоги по безробіттю, у тому
числі одноразової її виплати для
організації безробітними
підприємницької діяльності,
затвердженого Наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 20.11.2000р. №307 (далі - Порядок №307), в
редакцій чинній на момент
правовідносин зазначених в позовній
заяві.

19.04.2013 року гр. ОСОБА_1 звернулась до
Тернівського районного центру
зайнятості м. Кривого Рогу (далі - Центр)
з заявою (копія міститься в матеріалах
справи) про надання статусу
безробітного з виплатою допомоги по
безробіттю відповідно до Закону
України «Про зайнятість населення» та
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття».

Наказом Тернівського районного центру
зайнятості м. Кривого Рогу від 22.04.2013р.
№НТ 130422 (копія витягу з наказу
міститься в матеріалах справи)
Відповідачу був наданий статус
безробітного з 19.04.2013р.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України
№1533- III право на допомогу по безробіттю
залежно від страхового стажу мають
застраховані особи, визнані в
установленому порядку безробітними,
страховий стаж яких протягом 12 місяців,
що передували реєстрації особи як
безробітної, становить не менше ніж
шість місяців за даними Державного
реєстру загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Право на допомогу по безробіттю
зберігається у разі настання перерви
страхового стажу з поважних причин,
якщо особа протягом місяця після
закінчення цієї перерви
зареєструвалась в установленому
порядку в державній службі зайнятості
як безробітна. Поважними причинами є:

навчання у професійно-технічних та
вищих навчальних закладах, клінічній
ординатурі, аспірантурі, докторантурі
з денною формою навчання;

строкова військова служба;

здійснення догляду непрацюючою
працездатною особою за інвалідом I
групи або дитиною-інвалідом віком до 18
років, а також за пенсіонером, який за
експертним медичним висновком
потребує постійного стороннього
догляду;

інші поважні причини, передбачені
законодавством України.

Частиною 3 ст. 22 Закону України №1533- III
визначено, що допомога по безробіттю
виплачується з 8 дня після реєстрації
застрахованої особи в установленому
порядку в державній службі зайнятості.

Згідно з ч.4 ст. 22 Закону України №1533- III
загальна тривалість виплати допомоги
по безробіттю не може перевищувати 360
календарних днів протягом двох років, а
для осіб, зазначених у частині другій
статті 6 цього Закону, - 180 календарних
днів.

Для осіб передпенсійного віку (за 2 роки
до настання права на пенсію) тривалість
виплати допомоги по безробіттю не може
перевищувати 720 календарних днів.

Відповідно до ч.3 ст.23 вищенаведеного
закону допомога по безробіттю особам,
які звільнилися з останнього місця
роботи за власним бажанням без
поважних причин, призначається
відповідно до частин першої та другої
цієї статті, і її виплата починається з
91-го календарного дня.

Пунктом 2.1. Порядку №307 визначено, що
застрахованим особам - найманим
працівникам; особам, які виконують
роботи (надають послуги) згідно з
цивільно-правовими договорами;
військовослужбовцям Збройних Сил
України, Державної прикордонної служби
України, внутрішніх військ, інших
військових формувань, утворених
відповідно до законів України, Служби
безпеки України, Служби зовнішньої
розвідки України, Державної
спеціальної служби транспорту, особам
рядового і начальницького складу
Державної служби спеціального зв'язку
та захисту інформації України, органів
внутрішніх справ, органів і
підрозділів цивільного захисту, особам
начальницького складу податкової
міліції, а також особовому складу
воєнізованих аварійно-рятувальних
служб (формувань), створених відповідно
до законодавства на постійній основі
(далі - військовослужбовці), крім
військовослужбовців строкової служби,
фізичним особам - підприємцям, особам,
які забезпечують себе роботою
самостійно, а у випадках, передбачених
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", іншим особам (громадянам
України, іноземцям, особам без
громадянства, які постійно проживають
в Україні, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України), на користь
яких здійснюється страхування на
випадок безробіття, які втратили
роботу з не залежних від них обставин і
визнані в установленому порядку
безробітними та протягом 12 місяців, що
передували початку безробіття,
працювали на умовах повного або
неповного робочого дня (тижня),
проходили службу або виконували роботи
(надавали послуги) згідно з
цивільно-правовими договорами
здійснювали підприємницьку або іншу
діяльність не менше 26 календарних
тижнів та сплачували страхові внески
та/або єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок), допомога по безробіттю
визначається у відсотках до їх
середньої заробітної плати (доходу) або
середнього грошового забезпечення
залежно від страхового стажу:

до 2 років - 50 відсотків;

від 2 до 6 років - 55 відсотків;

від 6 до 10 років - 60 відсотків;

понад 10 років - 70 відсотків.

Залежно від тривалості безробіття
допомога по безробіттю зменшується і
виплачується у відсотках до
визначеного розміру:

перші 90 календарних днів - 100 відсотків;

протягом наступних 90 календарних днів -
80 відсотків;

надалі - 70 відсотків.

На виконання вищезазначених вимог гр.
ОСОБА_1 призначена допомога по
безробіттю, як застрахованій особі
залежно від страхового стажу.

06 вересня 2013 року Відповідач
звернулась до Центру з заявою про
відмову від послуг служби зайнятості у
зв'язку з призначенням останній
дострокової пенсії (копія заяви
міститься в матеріалах справи).

Наказом Центру від 06.09.2013р. №НТ130906 гр.
ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по
безробіттю та реєстрацію безробітного
з 06.09.2013 р.

Отже, гр. ОСОБА_1 перебувала на обліку у
Центрі як зареєстрований безробітний з
19.04.2013р. по 05.09.2013р.

Відповідно до листа управління
пенсійного фонду України в
Тернівському районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 05.11.2013р.
№8192/06/29 (копія міститься в матеріалах
справи) з 07.07.2013р. гр. ОСОБА_1 була
призначена пенсія за віком як матері
інваліда з дитинства.

Згідно з ч.2 ст.36 Закону України №1533- III
застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 44 Закону України №5067-VІ
визначено, що зареєстровані безробітні
зобов'язані інформувати
територіальний орган центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
політику у сфері зайнятості населення
та трудової міграції, протягом трьох
робочих днів про обставини припинення
реєстрації, визначені у частині 1
статті 45 цього Закону.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 45 Закону
України №5067-VІ реєстрація безробітного
припиняється у разі досягнення особою
встановленого статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» пенсійного віку
або призначення пенсії на пільгових
умовах, або за вислугу років.

В порушення вищенаведеної норми гр.
ОСОБА_1 не повідомила про призначення
їй з 07.07.2013 року пенсії за віком як
матері інваліда з дитинства.

Згідно з п.13 ч.1 ст.45 Закону України
№5067-VІ реєстрація безробітного в
територіальному органі центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції,
припиняється у разі досягнення особою
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" пенсійного віку
або призначення пенсії на пільгових
умовах, або за вислугу років.

Підпунктом 7 п. 5.5. Порядку №307
передбачено, що виплата допомоги по
безробіттю припиняється у разі
призначення пенсії за віком, у тому
числі на пільгових умовах, пенсії за
вислугу років або досягнення особою
встановленого законом пенсійного віку.

З огляду на наведене суд приходить до
висновку, що за період з 07.07.2013р. по
05.09.2013р. гр. ОСОБА_1 незаконно отримала
матеріальне забезпечення на випадок
безробіття відповідно до Закону
№1533-ІІІ у розмірі 3256,46 грн., що
підтверджується довідкою від 07.11.2013
року №690 (копія міститься в матеріалах
справи).

Наказом Центру від 12.11.2013р. №НТ131112 було
прийнято рішення про повернення
Відповідачем виплаченого їй
матеріального забезпечення на випадок
безробіття за період з 07.07.2013р. по 05.09.2013
р. в розмірі 3256,46 грн., відповідно до п.
6.14. Порядку №307 (копія витягу з наказу
міститься в матеріалах справи).

13.11.2013 року на адресу гр. ОСОБА_1 було
направлено лист №13/05-1161 (копія
міститься в матеріалах справи) з
проханням добровільно в
п'ятнадцятиденний термін повернути
незаконно отримані кошти у сумі 3256,46
грн. На адресу Центру повернувся
конверт з позначкою поштового
відділення «В», що підтверджується
копією конверту, яка міститься в
матеріалах справи.

Сума коштів отриманих гр.ОСОБА_1 в
розмірі 3256, 46 грн. відповідачем у
повному обсязі добровільно не
сплачена, не оскаржена, відповідних
доказів суду не надано.

У відповідності до ст. 39 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» спори, що виникають,
вирішуються у судовому порядку.

Тернівський районний центр зайнятості
м. Кривого Рогу забезпечує реалізацію
завдань, пов'язаних із соціальним
захистом населення від безробіття,
сприянням громадянам у підборі
підходящої роботи, наданням
матеріального забезпечення та
соціальних послуг, професійної
орієнтації, наданням послуг
роботодавцям щодо добору працівників
та інформаційно-консультаційних
послуг, а також реалізацією інших
завдань, визначених законодавством у
сфері зайнятості населення та
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття, на території Тернівського
району м. Кривого Рогу.

Неповернення коштів до Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття порушує державні інтереси в
сфері соціального захисту населення в
частині професійного навчання,
працевлаштування та соціальної
підтримки тимчасово непрацюючих
громадян і завдає державі шкоду.

Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи, що на час розгляду справи
сума коштів отриманих незаконним
шляхом в сумі - 3256, 46 грн. відповідачем у
повному обсязі добровільно не
сплачена, не оскаржена, відповідних
доказів суду не надано, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, а тому підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові витрати по справі з відповідача
не стягуються.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Тернівського
районного центру зайнятості м.Кривого
Рогу до ОСОБА_1 про стягнення коштів
отриманих незаконним шляхом -
задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з гр.ОСОБА_1 на користь
Тернівського районного центру
зайнятості м.Кривого Рогу (р/р 2632 в
УДКСУ Дніпропетровської області,
, МФО 805012) кошти отримані
незаконним шляхом в сумі - 3256 (три
тисячі двісті п'ятдесят шість) грн. 46
коп.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, зазначені в ст.186 КАС України та
набирає законної сили відповідно до
ст.254 КАС України.

Суддя
І.В. Юхно