Справа № 260/1518/14-а
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Данилюк О.С.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
справа №260/1518/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Чумака С.Ю.,

суддів: Ляшенка Д.В. та Ястребової Л.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України в
Ленінському районі м. Донецька на
постанову Ленінського районного суду
м. Донецька від 28 квітня 2014 року у
справі №260/1518/14-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Ленінському районі м. Донецька про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачка звернулась до
суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії
відповідача та зобов’язати останнього
зробити перерахунок пенсії позивача з
01.10.2013 року з урахуванням індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення до щорічної
відпустки, матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби
відображених у довідці виданої
Спеціалізованою державною податковою
інспекцією з обслуговування великих
платників в м. Донецьку
міжрегіонального головного управління
Міндоходів від 23.09.2013 року №5932/10/05-013 в
розмірі 90% від заробітної плати;

- скасувати рішення
відповідача від 09.01.2014 року №5233;

- зобов’язати відповідача
зробити перерахунок пенсії з 01.01.2014
року з урахуванням винагороди за
вислугу років у розмірі 929,20 грн. ( 40% від
посадового окладу та надбавки за
спеціальне звання) в розмірі 90% від
заробітної плати позивача.

Постановою Ленінського районного суду
м. Донецька від 28 квітня 2014 року
позовні вимоги задоволені, визнано
протиправними дії відповідача та
зобов’язати останнього зробити
перерахунок пенсії позивача з 01.10.2013
року з урахуванням індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення до щорічної
відпустки, матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби
відображених у довідці виданої
Спеціалізованою державною податковою
інспекцією з обслуговування великих
платників в м. Донецьку
міжрегіонального головного управління
Міндоходів від 23.09.2013 року №5932/10/05-013 в
розмірі 90% від заробітної плати,
скасовано рішення відповідача від
09.01.2014 року №5233, зобов’язати
відповідача зробити перерахунок
пенсії з 01.01.2014 року з урахуванням
винагороди за вислугу років у розмірі
929,20 грн. ( 40% від посадового окладу та
надбавки за спеціальне звання) в
розмірі 90% від заробітної плати
позивача.

Не погодившись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову суду
скасувати, а в задоволенні позову
відмовити повністю, оскільки пенсія
позивачу нарахована відповідно до
вимог діючого законодавства.

Згідно частини 1 статті 197 КАС України
справу розглянуто в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги, вважає останню
необґрунтованою, а постанову суду
такою, що підлягає залишенню без змін з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено і
це вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами, що позивачка
з 18.03.2009 перебуває на обліку у
відповідача та отримує пенсію за віком
призначену згідно Закону України «Про
державну службу» у розмірі 90 відсотків
від заробітної плати.

Постановою Ленінського районного суду
м. Донецька від 3 грудня 2013 року, яка
залишена без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 29.01.2014 року, визнано протиправними
дії відповідача та зобов’язано
останнього зробити перерахунок пенсії
позивачу з 1 жовтня 2013 року з розміру
заробітної плати з урахуванням розміру
індексації, матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань, відображеної у довідці виданої
інспекцією від 23.09.2013 року №5932/10/05-013.

На виконання постанови Ленінського
районного суду м. Донецька від 3 грудня
2013 року Розпорядженням від 13.02.2014 року
№176021 відповідачем було здійснено
перерахунок пенсії у розмірі 80% від
суми заробітної плати.

23 вересня 2013 року позивачці
Спеціалізованою державною податковою
інспекцією з обслуговування великих
платників у м. Донецьку
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів видано довідку, з якої
вбачається, що позивачці на момент
звільнення виплачувалась винагорода
за вислугу років в розмірі 40% а.с. 14.
Вказана обставина підтверджується
також довідкою про складові заробітної
плати від 30.12.2013 року а.с. 19.

31.12.2013 року позивачем було подано до
відповідача заяву про перерахунок
пенсії з урахуванням винагороди за
вислугу років у розмірі 929,20 грн. ( 40% від
посадового окладу та надбавки за
спеціальне звання), але рішенням
відповідача №5233 від 09.01.2014 року
отримала відмову в цьому із посиланням
на відсутність підстав для перерахунку
а.с.20.

При вирішенні спору колегія
суддів виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 37 Закону України „ Про
державну службу” пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України „
Про державну службу” заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Згідно ч. 6 ст. 33 цього ж Закону
державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов’язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також матеріальна допомога
для вирішення соціально-побутових
питань.

За приписами частини 7 ст. 33 Закону
України „ Про державну службу” умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Частина 2 ст. 2 Закону України „ Про
оплату праці” вказує, що в структуру
заробітної плати входить також
додаткова заробітна плата, яка
визначена як винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантії і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов’язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в п. 2.2
Інструкції по статистиці заробітної
плати, затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13.01.2004
року № 5, де вказано, що у склад фонду
додаткової заробітної плати входять
премії та винагороди, в т.ч. за вислугу
років, які мають систематичний
характер.

Таким чином, відповідно до вказаних
нормативних актів надбавка є складовою
частиною винагороди, яка є додатковою
заробітною платою, тобто стосовно
поняття заробітної плати, визначеного
ст. 33 Закону України „ Про державну
службу” винагорода за вислугу років,
яку отримував позивач, є іншою
надбавкою.

На підставі Постанови КМУ від 12 вересня
1997 року № 1013 «Про порядок виплати
винагороди за вислугу років службовим
особам Державної податкової
адміністрації України та місцевих
державних податкових адміністрацій,
які мають спеціальні звання» розмір
винагороди визначається залежно від
стажу роботи і обчислюється виходячи з
посадового окладу та надбавки за
спеціальне звання. Винагорода за
вислугу років враховується при
обчисленні середнього заробітку.

Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету
Міністрів України „ Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії” від
31.05.2000 року № 865 посадовий оклад,
надбавка за ранг або кваліфікаційні
класи, класний чин або спеціальні
звання, вислугу років при призначенні
пенсії відповідно до Закону України „
Про державну службу” враховуються в
розмірах, що виплачуються на день
звільнення з роботи, що дає право на
відповідний вид пенсії, а згідно пп. 2 п.
4 цієї ж постанови посадовий оклад,
надбавки за ранг та вислугу років
враховуються в розмірах, установлених
Кабінетом Міністрів України на момент
виникнення права на перерахунок за
відповідною посадою та рангом на
момент призначення (перерахунку)
пенсії. Позивач на момент звільнення
отримував відповідну надбавку згідно
Постанови Кабінету Міністрів України
від 12.09.1997 року № 1013 в розмірі 40
відсотків, що підтверджується
довідкою №5972/10/04-013, виданій 23 вересня
2013 року позивачці Спеціалізованою
державною податковою інспекцією з
обслуговування великих платників у м.
Донецьку Міжрегіонального Головного
управління Міндоходів ( а.с. 14) та
довідкою про складові заробітної плати
від 30.12.2013 року ( а.с. 19).

Таким чином, суд вважає, що відповідно
до вказаних нормативних актів пенсія
позивача повинна обчислюватись із
заробітної плати, яку він фактично
отримував на день звільнення, в т.ч. з
урахуванням винагороди за вислугу
років в розмірі 40% від посадового
окладу та доплати за спеціальне звання,
з якої утримувались відповідні внески,
у зв’язку з чим суд першої інстанції в
цій частині дійшов вірного висновку
про задоволення позовних вимог в цій
частині.

Колегія суддів також зазначає, що
відповідно до статті 37 Закону України
"Про державну службу", в редакції
чинній на час звернення за
призначенням пенсії за кожний повний
рік роботи понад 10 років на державній
службі пенсія збільшується на один
відсоток заробітку, але не більше 90
відсотків заробітної плати.

Тому колегія суддів вважає вірним
висновок суду першої інстанції, що
позивач має право отримувати пенсію в
розмірі 90 % від розрахованої заробітної
плати, оскільки на час призначення йому
пенсії, під час якого були порушені
права позивача, пенсія була призначена
саме у такому відсотковому відношенні
відповідно до діючої на той час
редакції ст. 37 Закону України № 3723.

Колегія суддів зазначає, що чинне
законодавство не містить норм, які б
передбачали можливість зміни
призначеного при обчисленні пенсії
відсотку заробітної плати в сторону
його зменшення, у зв’язку з чим вважає,
що цей відсоток є незмінним і не
підлягає коригуванню при наступних
перерахунках пенсії.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що постанова
суду першої інстанції прийнята з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, у зв’язку з чим
підстав для її скасування чи зміни не
вбачається.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254
КАС України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України в
Ленінському районі м. Донецька
залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м. Донецька від 28 квітня 2014 року у
справі №260/1518/14-а залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
через пґять днів після направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі, і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Колегія
суддів

С.Ю.Чумак

ОСОБА_3

ОСОБА_4