Справа № 814/1586/13-а
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/1586/13-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Біоносенко В. В. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду в складі:

Судді доповідача - Потапчука
В.О.

суддів -
Шляхтицького О.І.

- Семенюка Г.В.

при секретарі -
Алексєєвої Н.М

за участю апелянта ОСОБА_2

представника відповідача Ленінського
відділу Державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції - Терещенко А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 21 травня 2013
року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Ленінського відділу
Державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції про визнання неправомірними
дій,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до
адміністративного суду з позовом про
скасування постанови державного
виконавця про стягнення з нього
виконавчого збору у розмірі 29013,44
гривень. Свій позов обґрунтував тим, що
державним виконавцем, по-перше, не
враховано, що ще до відкриття
виконавчого провадження ним було
погашено 79737 гривень, по-друге, не
враховано те, що 20.02.13 ним погашено
безпосередньо стягувачу 15000 доларів
США, а по-третє, невірно застосований
розмір судового збору - 10% замість
сорока неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян з боржника.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 21 травня 2013
року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції позивачем подано
апеляційну скаргу у якій зазначено, що
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
у зв'язку з чим апелянт просить
скасувати оскаржувану постанову та
ухвалити нову, якою задовольнити
позовні вимоги позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
19.03.12 державним виконавцем Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції відкрито виконавче
провадження №25568412 по виконавчому
листу Ленінського районного суду м.
Миколаєва про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості за кредитним договором
з ПАТ «Приватбанк» в сумі 36725,87 доларів
США, що еквівалентно 290134,37 гривень
(арк.спр. 33).

Відповідно до постанови про відкриття
виконавчого провадження позивачу було
надано строк для добровільного
виконання до 21.03.12.

В зазначений строк позивачем судове
рішення виконано не було.

30.01.13 стягувачем ПАТ КБ «Приватбанк»
надано заяву до державного виконавця
про повернення виконавчого документа
(арк.спр.9).

12.02.13 державним виконавцем винесено
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору у сумі 29013,44 гривень,
що дорівнює 10% суми, яка зазначена у
виконавчому документі (арк.спр.5).

20.02.13 ОСОБА_2 сплачено на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» 15000 доларів США (арк.спр.10).

При вирішенні питання суд першої
інстанції дійшов до висновку про
необхідність відмовити у задоволенні
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає правильним такий
висновок суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема, шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача.

Таким чином, Законом чітко передбачено,
що у разі невиконання боржником в строк
рішення майнового характеру, навіть у
разі подальшого самостійного
виконання або повернення виконавчого
документа за заявою стягувача
стягується виконавчий збір у розмірі 10%
суми, що підлягає стягненню.

Розмір судового збору у сорок
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян застосовуються лише по
рішенням немайнового характеру.

Колегія суддів погоджується з позицією
суду першої інстанції, що 20.02.13
позивачем сплачено 15000 доларів США
безпосередньо на рахунок стягувача, то
враховуючи, що це відбулося вже після
21.03.12, то ця обставина відповідно до ч.1
ст.28 Закону не повинна впливати на
розмір судового збору.

Також колегія суддів вважає правильною
позицію суду першої інстанції, що з
приводу аргументів позивача про
частково погашення ним суми боргу
перед стягувачем у розмірі 79737 гривень
ще 20.09.11, то, по-перше, відповідно п.5 ст.15
Закону на боржника покладено обов'язок
у триденний термін повідомляти
державного виконавця про повне або
часткове погашення боргу, але
відомостей про це позивачем державному
виконавцю не надавались. По-друге,
позивачем не надано жодних доказів з
цього приводу, а за таких обставин
позивач не може підтвердити, що сума 79737
гривень була сплачена боржником в
строк до 21.03.12.

Також, колегія суддів не приймає
аргументів апелянта викладених в
судовому засіданні суду апеляційної
інстанції з приводу наявності ухвали
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 20 лютого 2014
року, якою залишено без змін постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 12 листопада
2013 року, відповідно до якої скасовано
постанови державного виконавця
Ленінського відділу Державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції ВП №
25568465,ВП № 25568360 та ВП № 25568299 про
стягнення з позивача та його
поручителів ОСОБА_5 та ОСОБА_6
виконавчого збору в сумі 29013,44 грн.
виходячи з того, що позивач має право
звернутися у порядку цивільного
судочинства до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з
вимогою про стягнення з останніх
солідарно виконавчого збору.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті
оскаржуваної постанови суд першої
інстанції дійшов вірних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 206 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 21 травня 2013
року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Ленінського відділу
Державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції про визнання неправомірними
дій,- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили судовим
рішенням апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 28
травня 2014 року.

Суддя-доповідач:
Потапчук В.О.

Судді:
Шляхтицький О.І.

Семенюк Г.В.