Справа № 554/16390/13-а
Суддя: Антонов С. В.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем
України

Дата документу 29.04.2014

29.04.2014 року
м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у
складі судді Антонова С.В., розглянувши
у приміщенні суду в м. Полтаві
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспектора ДПС РДПС ДАІ ГУМВС
в Харківській області Кириленка
Віталія Олександровича та УДАІ ГУМВС
України в Харківській області про
визнання дій протиправними та
скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до відповідача - УДАІ
ГУМВС України в Харківській області, у
якому прохав суд визнати дії
інспектора ДПС РДПС ДАІ ГУМВС України в
Харківській області Кириленка В.О. щодо
складання постанови серії АА2 № 150906 від
02.12.2013 року у справі про
адміністративне правопорушення про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та
накладення адміністративного
стягнення у виді штрафу у розмірі 255
гривень - протиправною, скасування
зазначеної постанови та закриття
справи про адміністративне
правопорушення у зв`язку з відсутністю
події і складу адміністративного
правопорушення (а.с 6).

Ухвалою суду від 08 квітня 2014
року до участі у розгляді справи
залучено як співвідповідача
інспектора ДПС РДПС ДАІ ГУМВС в
Харківській області Кириленка Віталія
Олександровича (а.с. 40).

В обґрунтування своїх вимог
ОСОБА_1 вказав, що 2 грудня 2013 року
інспектором ДПС РДГІС ДАІ ГУМВС
України в Харківській області
Кириленком В.О. була винесена постанова
серії АА2 № 150906 у справі про
адміністративне правопорушення про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за порушення ч.1 ст.122
КУпАП та накладення на нього
адміністративного стягнення у виді
штрафу у розмірі 255 гривень. Пояснив, що
02.12.2013 року він дійсно рухався на своєму
автомобілі марки «Шевроле», моделі
«Авео»», державний реєстраційний номер
НОМЕР_1 по автомобільній дорозі Київ -
Харків - Довжанський. Під'їжджаючи в с.
Пісочин Харківського району до
стаціонарного посту ДАІ, він помітив
двох працівників ДАІ, один з яких
здійснював кругові рухи жезлом в
напрямку міста Харкова, чим
сигналізував безперешкодний рух
автомобілів. Вже коли його автомобіль
майже порівнявся з працівником ДАІ
останній почав різко сигналізувати
жезлом вимогу про зупинку
транспортного засобу. На вказану
вимогу працівника ДАІ він зупинився.
Інспектор повідомив, що він нібито
порушив п. 33.2 Правил дорожнього руху, не
виконавши вимог дорожнього знаку 2.2 та
не здійснивши зупинки перед ним. Він
пояснив інспектору, що не вчиняв
інкримінованого йому правопорушення,
оскільки не мав реальної можливості
бачити тимчасовий дорожній знак 2.2
розміщений на переносному пристрої,
який був повністю закритий
працівниками ДАІ. Вважає, що працівники
ДАІ такими діями навмисно створили
обставини для неможливості виконання
ним вимог дорожнього знаку 2.2. На його
прохання вписати до протоколу про
адміністративне правопорушення
відомості про свідка описаних подій
ОСОБА_4, який їхав із ним в автомобілі,
інспектор ДПС Кириленко В.О. відмовився
це зробити, мотивуючи свою відмову тим,
що нібито останній є зацікавленою
особою.

Також вважає, що сам дорожній знак був
розміщений із порушенням
Національного Стандарту (ДСТУ 4100-2002), а
саме: згідно з п. 10.4.3 ДСТУ, дорожній знак
2.2 «проїзд без зупинки заборонено»
повинен встановлюватися в місцях, де
може бути встановлений знак 2.1 «дати
дорогу», але не забезпечена видимість
транспортних засобів, що наближаються
по дорозі, що перетинається. За
загальним правилом п. 10.4.2 ДСТУ 4100-2002
знак 2.1 «дати дорогу» встановлюється
безпосередньо перед виїздом на дорогу,
по якій знаками 2.3 «головна дорога» або
1.22, 1.23.1-1.23.4 надано переважне право
проїзду зазначеного перехрестя. Отже,
спеціальне правило розміщення знака 2.2
«проїзд без зупинки заборонено»
вказує, що знак встановлюється в місці,
з якого водієві транспортного засобу,
що зупинився, забезпечено видимість
транспортних засобів, що рухаються
дорогою, яка перетинається. У свою
чергу місце, де його було зупинено
інспектором ДПС, знаходиться на
головній дорозі (автомагістраль
держаного значення) та не
перетинається з жодною іншою дорогою в
районі 200-300 метрів в обидві сторони
руху.

Вважає, що якщо вказані вище умови для
встановлення дорожнього знаку 2.2
«проїзд без зупинки заборонено»
відсутні, то і виключається
правомірність існування такого знака в
даному місці. Оскільки знак повинен
встановлюватися, а значить, і існувати
в суворо визначених вимогами ДСТУ 4100-2002
місцях, тобто, знаки, встановлені з
порушенням положень ДСТУ 4100-2002 (в
даному випадку знак 2.2), не можуть
встановлювати вимоги, які учасники
дорожнього руху зобов'язані
виконувати, і за невиконання яких
повинні нести адміністративну
відповідальність.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з`явився, звернувся до суду із заявою
про розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі, прохав задовольнити (а.с. 47).

Відповідач інспектор ДПС взводу ДПС
РДПС ДАІ ГУМВС в Харківській області
Кириленко В.О., будучи належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, до суду не з`явився, надав
письмові заперечення у яких просив
відмовити у задоволенні позову з
наступних підстав. 02.12.2013 року він
заступив на службу для обслуговування
стаціонарного поста № 2 роти ДПС ДАІ
ГУМВС України в Харківській області,
який розташований на 471 км. автошляху
Київ-Харків-Довжанський, що проходить
по селищу Пісочин Харківського району
Харківської області. В той день було
введено план «Перехват», згідно якого
здійснювалась перевірка транспортних
засобів. Для цього відповідно до
дислокації на посту було встановлено
знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено»
33 розділу ПДР. Даний знак перебував в
зоні візуальної видимості водіїв, його
встановлено у відповідності до вимог
ДСТУ 4100-2001. Приблизно о 01 год. 30 хв. ним
було зафіксовано що водій автомобіля
марки «Шевролет», моделі «Авео»,
державний номер НОМЕР_1 при проїзді
повз пост, не виконав вимоги
вищезазначеного знаку - не зупинився на
його вимогу перед ним. При цьому
видимість знака 2.2 водію була
необмеженою, транспортних засобів, які
б створювали перешкоду для цього не
було, інспектори даний знак не
затуляли. На вимогу п. 13.1.1 Інструкції з
питань діяльності підрозділів ДПС,
затвердженої наказом МВС України від
27.03.2009 № 111. ним була проведена зупинка
транспортного засобу, та перевірка
документів. Під час перевірки було
встановлено, що автомобілем керує
позивач. Він відрекомендувався
позивачу та назвав причину зупинки. У
відповідності до вимог ст.ст. 256 та 258
КУпАП відносно позивача ним було
складено протокол про адміністративне
правопорушення серії АВ 2 № 518820 за ч. 1
ст.122 КУпАП. та роз'яснено права
передбачені ст.ст. 63 Конституції
України та 268 КУпАП. Жодних клопотань
від позивача не надходило. На підставі
даного протоколу, відповідно до вимог
ст.ст. 222. ч. 3, 254, 255 та 283 КУпАП, на місці
правопорушення було винесено
постанову у справі про адміністративне
правопорушення серії АА 2 №150906 та
накладено штраф у розмірі 225 гривень. З
приводу оцінки пояснень вказаних
позивачем свідків, то відповідно до
вимог ст. 252 КУпАП, він як інспектор ДПС,
оцінював надані докази керуючись
законом та правосвідомістю за своїм
внутрішнім переконанням. Тобто,
пояснення осіб, які знайомі водію
раніше (перебували з ним в салоні), він
мав підставу вважати упередженими і не
брати до уваги (а.с. 17-18).

Представник відповідача УДАІ ГУМВС
України в Харківській області належним
чином повідомленим про час та місце
розгляду справи у судове засідання не
з`явився, письмових заяв чи клопотань
не надав (а.с. 46).

Дослідивши та оцінивши матеріали
справи, судом встановлено, що 02.12.2013
року відносно ОСОБА_1 складено протокол
про адміністративне правопорушення за
ч. 1 ст. 122 КУпАП згідно якого 02.12.2013 року
о 1 год. 30 хв. на 472 км. автомобільної
дороги Київ - Харків - Довжанський
ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки
«Шевроле», моделі «Авео», державний
номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимог
дорожнього знаку 2.2 «проїзд без зупинки
заборонено» та не зупинився, чим
порушив п. 33.2 Правил дорожнього руху
(а.с. 8). Постановою у справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2, № 150906, що винесена 02 грудня 2013 року
інспектором ДПС РДПС ДАІ ГУМВС в
Харківській області Кириленком В.О.,
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної
відповідальності і накладено на нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу у розмірі 255 гривень (а.с. 7). З
наданого позивачем фотозображення
вбачається, що дорожній знак 2.2 «Проїзд
без зупинки заборонений» біля поста
ДПС ДАІ розміщений на переносному
пристрої (а.с. 12).

Відповідно до вимог ст.19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов`язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з вимогами п. 8.2 1 Правил
дорожнього руху, дорожні знаки повинні
розміщуватися таким чином, щоб їх було
добре видно учасникам дорожнього руху
як у світлу, так і в темну пору доби. При
цьому дорожні знаки не повинні бути
закриті повністю або частково від
учасників дорожнього руху будь-якими
перешкодами. Дорожні знаки повинні
бути видимими на відстані не менш як 100
м. за напрямком руху та розміщеними не
вище 6 м над рівнем проїзної частини.
Дорожні знаки розміщуються таким
чином, щоб інформацію, яку вони
передають, могли сприймати саме ті
учасники руху, для яких вона
призначена.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь які фактичні
данні, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці данні
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновків
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото - та кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб`єкта владних
повноважень обов`язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

У відповідності до вимог ч.ч. 4 та 5 ст. 71
КАС України, суб'єкт владних
повноважень повинен подати до суду усі
наявні у нього документи та матеріали,
які можуть бути використані як докази у
справі, а якщо особа, яка бере участь у
справі, без поважних причин не надасть
докази для підтвердження обставин, на
які вона посилається, суд вирішує
справу на підставі наявних доказів.

З наведених норм чинного законодавства
України та фактичних обстави справи
випливає наступне. Відповідачем не
надано суду достатньо належних та
допустимих доказів вчинення ОСОБА_1
інкримінованого йому правопорушення, а
висновок про винуватість ОСОБА_1 у
інкримінованому йому правопорушенні
не може ґрунтуватись лише на
поясненнях посадової особи -
інспектора ДПС. У запереченнях, які
долучені відповідачем - інспектором
ДПС Кириленком В.О. до матеріалів
справи не спростовується твердження
позивача про те, що дорожній знак 2.2
«Проїзд без зупинки заборонений»
розміщений біля поста ДПС ДАІ на
переносному пристрої, а не
зафіксований у відповідності до норм
Національного Стандарту (ДСТУ 4100-2002). До
того ж, у наданих до суду письмових
поясненнях інспектор не заперечує
того, що він за клопотанням позивача не
заніс до протоколу про вчинення
адміністративного правопорушення
показання свідка ОСОБА_5, який їхав у
автомобілі разом із ОСОБА_1, мотивуючи
це тим, що останній є знайомим позивача,
а тому є зацікавленою особою, що суд
вважає неприпустимим та таким, що
порушує принцип всебічності розгляду
справи. З цих підстав, внаслідок
недоведеності відповідачами вини
позивача у вчиненні інкримінованого
йому правопорушення, постанова у
справі про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 150906 від
02.12.2014 року про вчинення ОСОБА_1
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, підлягає
скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 14-1, 7, 122, 247, 251, 287-289 КпАП України,
ст.ст. 3, 7-11, 71, 99, 100, 102, 160-163 КАС України, -

в с т а
н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
інспектора ДПС РДПС ДАІ ГУМВС в
Харківській області Кириленка Віталія
Олександровича та УДАІ ГУМВС України в
Харківській області про визнання дій
протиправними та скасування постанови
в справі про адміністративне
правопорушення - задовольнити.

Визнати дії інспектора ДПС РДПС
ДАІ ГУМВС України в Харківській
області Кириленка Віталія
Олександровича щодо складання
постанови серії АА2 № 150906 від 02.12.2014
року в справі про адміністративне
правопорушення про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП та
накладення на нього адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255
гривень - протиправними.

Постанову у справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 150906 від 02.12.2014 року про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення
адміністративного стягнення в сумі 255
гривень - скасувати.

Постанова оскарженню не підлягає.

СуддяС.В. Антонов