Справа № 826/16200/13-а
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Шрамко
Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року
м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Лічевецького І.О.,
суддів - Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,
при секретарі - Війтович Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
державної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 27 лютого 2014 року
адміністративну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Ельбара» до
державної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ

Приватне підприємство «Ельбара»
(надалі за текстом - «ПП «Ельбара»)
звернулось до суду з позовом про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 20
червня 2013 р., яким позивачеві збільшено
суму грошового зобов'язання із сплати
податку на прибуток на 247 916 грн. та
податкового повідомлення-рішення №
від 20 червня 2013 р., яким
підприємству збільшено суму грошового
зобов'язання із сплати податку на
додану вартість на 250 582 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 27
лютого 2014 року адміністративний позов
задоволено повністю.

В апеляційній скарзі державна
податкова інспекція у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві (надалі за текстом
- «ДПІ у Подільському районі»),
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати вказане судове
рішення і прийняти нову постанову про
відмову в задоволенні позову.

Перевіривши повноту встановлення
окружним адміністративним судом
фактичних обставин справи та
правильність застосування ним норм
матеріального і процесуального права,
Київський апеляційний
адміністративний суд дійшов
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
між ПП «Ельбара» та ТОВ «Голден
Україна» укладено договори №1211 від
12.11.2012 р.; №1411 від 14.11.2012 р.; №2111 від 21.11.2012
р.; №2311 від 23.11.2012 р.; №2611 від 26.11.2012 р.;
№2811 від 28.11.2012 р.; №2911 від 29.11.2012 р.; №2911
від 29.11.2012 р.; №3011 від 30.11.2012 р.; №0312 від
03.12.2012 р.; №0412 від 04.12.2012 р.; №0711 від 07.11.2012
р.; №0512 від 05.12.2012 р.; №0612 від 06.12.2012 р.;
№1012 від 10.12.2012 р.; №1212 від 12.12.2012 р.; №1712
від 17.12.2012 р.; №1912 від 19.12.2012 р.; №2112 від
21.12.2012 р.; №2212 від 22.12.2012 р.; №2512 від 25.12.2012
р.; №2812 від 28.12.2012 р.; №0901 від 09.01.2013 р.;
№1401 від 14.01.2013 р.; №1501 від 15.01.2013 р.; №0410
від 04.10.2012 р.; №0810 від 08.10.2012 р.; №0310 від
03.10.2012 р.; №2310 від 23.10.2012 р.; №1110 від 11.10.2012
р.; №2910 від 29.10.2012 р.; №1610 від 16.10.2012 р.;
№1910 від 19.10.2012 р.; №2510 від 25.10.2012 р.; №2610
від 26.10.2012 р.; №2910 від 29.10.2012 р.; №3010 від
30.10.2012 р.; №3110 від 31.10.2012 р.; №0111 від 01.11.2012
р.; №0211 від 02.11.2012 р.; №0511 від 05.11.2012 р.;
№0611 від 06.11.2012 р.; №0811 від 08.11.2012 р.

За умовами цих договорів ТОВ «Голден
Україна» зобов'язалось виконати роботи
з ремонту, прочищення каналізаційних
мереж та резервуарів, відкачки рідких
побутових відходів, очищення систем
опалення, ремонту водопроводу,
капітального ремонту корпусу малих
форм, ремонту покрівлі, а позивач -
прийняти і оплатити їх.

На підставі названих договорів були
складені акти виконаних робіт та
податкові накладні на загальну суму 1 202
796 грн., у т.ч. ПДВ 200 466 грн.

Розрахунки позивач здійснив шляхом
безготівкового перерахунку коштів, , а
сплачені суми відніс до валових витрат
та податкового кредиту.

У період з 15.05.2013 р. по 20.05.2013 року
посадовцями ДПІ у Подільському районі
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ПП «Ельбара» з
питань дотримання податкового
законодавства по
фінансово-господарським
взаємовідносинам з ТОВ «Голден
Україна» за період з 01.10.2012 р. по 28.02.2013
р.

Результати перевірки оформлено актом
№ 1935/22-409/36047614 від 27.05.2013 р.

Згідно цьому акту позивачем порушено
вимоги ст.ст. 138, 139, 198 Податкового
кодексу України внаслідок віднесення
до складу валових витрат та
податкового кредиту сум, сплачених ТОВ
«Голден Україна» у рахунок оплати
вартості робіт.

Такий висновок податкового органу
вмотивовано, що прокуратурою м. Києва
проводиться розслідування у
кримінальному провадженні № 0000358
під час якого директор ТОВ «Голден
Україна» пояснив, що зареєстрував
підприємство за грошову винагороду та
не має відношення до його
фінансово-господарської діяльності.

На думку органу доходів і зборів
наведене свідчить про те, що
взаємовідносини позивача з
контрагентом не спричиняють реального
настання правових наслідків.

На підставі висновків, викладених в
акті перевірки, ДПІ у Подільському
районі прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 20
червня 2013 р., яким позивачеві збільшено
суму грошового зобов'язання із сплати
податку на прибуток на 247 916 грн., у тому
числі 198 333 грн. за основним платежем та
49 583 грн. за штрафними санкціями та
податкове податкового
повідомлення-рішення № від 20
червня 2013 р., яким підприємству
збільшено суму грошового зобов'язання
із сплати податку на додану вартість на
250 582 грн., у тому числі 200 465 грн. за
основним платежем та 50 117 грн. за
штрафними санкціями.

Питання, пов'язані з формуванням
платником податку на прибуток і
податку на додану вартість валових
витрат та податкового кредиту
врегульовано статтями 138, 139, 198
Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 138.1 статті 138 ПК
України витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються, зокрема, із витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті.

За змістом підпункту 138.1.1 пункту 138.1
названої статті ПК України витрати
операційної діяльності включають
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та інші
витрати беруться для визначення
об'єкта оподаткування з урахуванням
пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2
- 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших
статей цього Кодексу, які прямо
визначають особливості формування
витрат платника податку.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 ПК
України витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

За приписами підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 ПК України не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК
України передбачено, що право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Згідно пункту 198.2 статті 198 ПК України
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України
не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

За змістом наведених правових норм
витрати для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток, а
також податковий кредит для визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути
підтверджені належним чином
складеними первинними документами, що
відображають реальність господарської
операцій, яка є підставою для
формування податкового обліку
платника.

У розгляді цієї справи суд першої
інстанції за наслідками дослідження
первинних документів дійшов висновку
про реальність господарських операцій
між позивачем та ТОВ «Голден Україна».

Судова колегія знаходить наведений
висновок окружного адміністративного
суду обґрунтованим та таким, що
підтверджується зібраними у справі
доказами.

Зокрема, позивачем було надано копії:
договорів, акту приймання виконаних
будівельних робіт, податкових
накладних, банківських виписок, які
свідчать, що зобов'язання за договором
між позивачем та його контрагентом
виконувались сторонами у повному
обсязі.

Таким чином, на момент проведення
перевірки у ПП «Ельбара» були наявні
всі необхідні документи,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
бухгалтерського та податкового обліку,
для віднесення до валових витрат та
податкового кредиту сум, сплачених
позивачем контрагенту, а аналіз
наданих позивачем податкових
накладних, інших первинних та
платіжних документів свідчить про
дотримання позивачем спеціальних
вимог щодо документального
підтвердження сум валових витрат та
податкового кредиту по операціям з ТОВ
«Голден Україна».

За таких обставин, слід погодитись з
висновком суду попередньої інстанції
щодо товарності зазначених
господарських операцій та
неправомірності спірних податкових
повідомлень-рішень.

Посилання відповідача на протокол
допиту директора ТОВ «Голден Україна»
обґрунтовано не взято судом до уваги,
оскільки згідно повідомлення
прокуратури м. Києва від 16.12.2013 р.
кримінальне провадження № 0000358 у
Єдиному реєстрі досудових
розслідувань на зареєстровано.

За правилами ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 198, 200, 205 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 27
лютого 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
прийняття, проте може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі в
20-ти денний строк з дня складення
ухвали в повному обсязі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України, з
подачею документу про сплату судового
збору, а також копій касаційної скарги
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі, та копій
оскаржуваних рішень судів першої та
апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя
І.О.Лічевецький

суддя
Т.М.Грищенко

суддя
В.Е.Мацедонська

Ухвала складена в повному обсязі 22
травня 2014 р.

.

Головуючий суддя
Лічевецький І.О.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.