Справа № 809/1373/14
Суддя: Мигалюк Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"19" травня 2014 р.
Справа № 809/1373/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мигалюка Ю.В.

секретаря Григорука Д.С.,

за участю сторін:

представника позивача: Халуса
М.М.,

представника відповідача:
Кушніра О.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м.
Івано-Франківську в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Державного підприємства «Карпатське
підприємство геодезії, картографії та
кадастру» до Управління Пенсійного
фонду України в м. Івано-Франківську
про скасування рішення про
застосування фінансових санкцій-

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Карпатське
підприємство геодезії, картографії та
кадастру» звернулося в суд з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську про скасування
рішення №48 від 28.04.2014 року про
застосування фінансових санкцій за
неподання відомостей про застраховану
особу на обоязкове державне пенсійне
страхування, зупинення виконання
рішення.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав, суду
пояснив що рішення про застосування
фінансових санкцій у розмірі 170 гривень
за неподання відомостей про
застраховану особу у 2004 році підлягає
скасуванню, оскільки відомості подані
позивачем вчасно, про що свідчить
поштове повідомлення про вручення
кореспонденції, а норма закону, на
підставі якої вирішено застосувати
фінансову санкцію до позивача є на
момент винесення рішення недіючою.
Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив, суду
пояснив, що оскаржуване рішення
прийняте та надіслане згідно чинного
законодавства. Вважає позовні вимоги
необґрунтованими та безпідставними,
просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представників сторін,
дослідивши докази суд прийшов до
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що 28.04.2014 року щодо позивача винесено
рішення №48, яким на підставі п.5 ч.9 ст.106
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за неподання відомостей
про застраховану особу на обов'язкове
державне пенсійне страхування
застосовано фінансову санкцію в
розмірі 170 грн.

Суд не погоджується з діями
відповідача, з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Постановою Кабінету Міністрів
України №1498 від 16.11.2001 року «Про
доповнення Постанови КМУ від 04.06.1998
року №794» передбачено обчислення
пенсій, виходячи із заробітку особи за
період після 01.07.2000 року за даними
персоніфікованого обліку.

Відповідно до вимог ст.35
Постанови Правління Пенсійного фонду
України №22-1 від 25.11.2005 року визначено
Порядок подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування».

Закон України «Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування» визначає принципи, засади
і механізми функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом.

Судом встановлено, що підставою для
застосування фінансової санкції став
акт позапланової перевірки від 28.04.2014
року №104, за результатами якого
встановлено порушення позивачем вимог
п.п.4 п.2 ст.17 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року у
редакції, що діяла до 01.01.2011 року та п.8
Порядку формування та подання органам
Пенсійного фонду України відомостей
про застраховану особу, що
використовується в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, а саме
неподання індивідуальних відомостей
про заробіток застрахованої особи
ОСОБА_3 за 2004 рік, що звернулась із
заявою про призначення пенсії за віком
17.02.2014 року (а.с.23,26-28).

Як вбачається з матеріалів справи,
повідомлення Управління Пенсійного
фонду України в м. Івано-Франківську
про подання відомостей про
застраховану особу позивачем отримано
13.03.2014 року, про що свідчить вхідний
штамп ДП Державного підприємства
«Карпатське підприємство геодезії,
картографії та кадастру» (а.с.8).

Згідно отриманого повідомлення
термін подання відомостей визначено -
до 15.03.2014 року.

14.03.2014 року позивачем сформовано
індивідуальні відомості про заробіток
2004 року про застраховану особу ОСОБА_3,
які тотожні даним що встановлені
перевіркою в акті перевірки від 28.04.2014
року, та 14.03.2014 року відправлено
поштовою кореспонденцією на адресу
відповідача, про що свідчить квитанція
ІФД УДППЗ «Укрпошта». Згідно поштового
рекомендованого повідомлення
відповідачем відомості отримано 17.03.2014
року.

Однак, 09.04.2014 року відповідач,
отримавши подані позивачем відомості
подає заявку №298 для проведення
позапланової перевірки достовірності
видачі документів ОСОБА_3 та при
перевірці просить звернути увагу на
заробітну плату за 2004 рік у зв'язку з
відсутністю в СПОВ.

28.04.2014 року на підставі наказу та
направлення відповідач проводить
позапланову перевірку позивача (а.с.24).

Враховуючи наведене, суд приходить
до висновку про неправомірність дій
відповідача, оскільки на момент
прийняття рішення про проведення
позапланової перевірки відповідач
отримав подані позивачем відомості про
застраховану особу за 2004 рік, які є
тотожними та повністю відповідають
даним зафіксованим в акті перевірки
від 28.04.2014 року, а підстав як для
проведення перевірки так і для
притягнення до відповідальності
позивача у вигляді застосування
фінансових санкцій судом не
встановлено.

Згідно вимог ст. 71 КАС України
обов'язок доказування в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Представником відповідача не
доведено суду правомірність винесення
оскаржуваного рішення, не додано
достатніх доказів щодо спростування
тверджень представника позивача.

Позивачем заявлено вимогу щодо
зупинення оскаржуваного рішення до
набрання рішення суду законної сили,
яка не підлягає задоволенню, оскільки
за своєю суттю є засобом забезпечення
позову та може бути заявлена в порядку
подання окремого клопотання.

Таким чином, вимоги позивача
підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ч.3 ст.94 КАС України
Якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати рішення Управління
пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську № 48 від 28.04.2014 року
про застосування фінансових санкцій за
неподання відомостей про застраховану
особу на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Державного підприємства
«Карпатське підприємство геодезії,
картографії та кадастру» сплачений
згідно платіжного доручення № 439 від
06.05.2014 року судовий збір в розмірі
пропорційно задоволеним вимогам в сумі
36,54 грн. (тридцять шість гривень 54
копійки).

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 КАС України, апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі
26.05.2014 року.

Суддя (підпис)
Мигалюк Ю.В.