Справа № 820/2225/14
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 р.Справа № 820/2225/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Курило Л.В.,

суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання
- Дудки О.А.,

представника апелянта та позивача -
Цьомик К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою прокуратури Харківської
області на ухвалу Харківського
окружного адміністративного суду від
02.04.2014р. по справі № 820/2225/14

за позовом Харківського
міжрайонного прокурора Харківської
області

до Харківської районної ради
Харківської області , за
участю прокурора м. Харкова

про визнання рішення незаконним,

ВСТАНОВИЛА:

11.02.2014 року позивач - Харківський
міжрайонний прокурор - звернувся до
суду із адміністративним позовом, в
якому просив визнати незаконним
рішення виконавчого комітету
Харківської районної ради від
18.04.1995року №228. Одночасно з
адміністративним позовом позивач
звернувся до суду із клопотанням про
поновлення строку позовної давності.

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 02.04.2014 року
клопотання Харківського міжрайонного
прокурора про поновлення строку
позовної давності - залишено без
задоволення, позовну заяву
Харківського міжрайонного прокурора
до Харківської районної ради залишено
без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції, прокуратура Харківської
області подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просила
скасувати оскаржувану ухвалу та
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Представник позивача та апелянта -
прокуратури Харківської області - в
судовому засіданні суду апеляційної
інстанції вимоги апеляційної скарги
підтримала в повному обсязі, просила
апеляційну скаргу задовольнити та
справу направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду
справи.

Представник відповідача та прокурор м.
Харкова в судове засідання суду
апеляційної інстанції не прибули, про
дату, час та місце судового розгляду
повідомлялись своєчасно та належним
чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, вислухавши
представника апелянта та позивача,
переглянувши в межах апеляційної
скарги ухвалу суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду,
суд першої інстанції дійшов висновку,
що будь-яких документально
підтверджених обставин існування
поважних причин пропуску строку
звернення до суду із вказаним позовом
позивачем не надано, судом не
встановлено відповідних підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними, а наявними в матеріалах
справи доказами підтверджується, що
про порушення прав та інтересів
держави у сфері земельних відносин
позивачу було відомо починаючи з
лютого 2012 року, у зв'язку з чим
клопотання Харківського міжрайонного
прокурора про поновлення строку
звернення адміністративного позову
слід залишити без задоволення, а
позовну заяву - без розгляду.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, колегія суддів
апеляційної інстанції зважає на
наступне.

З матеріалів справи убачається, що в
обґрунтування заявленого клопотання
про поновлення строку звернення до
суду, Харківський міжрайонний
прокурор послався на те, що про
обставини, які стали підставою
звернення до суду, дізнався лише в
січні 2014року, після одержання
інформації з Державної інспекції
сільського господарства в Харківській
області від 31.12.2013 року № 04ю02-28/12853.

Правовідносини з приводу строків
звернення до адміністративного суду
унормовані ст. 99 КАС України.

Так, відповідно до вимог ч. 1, 2
вищенаведеної статті Кодексу
встановлено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня
виникнення підстав, що дають суб'єкту
владних повноважень право на
пред'явлення передбачених законом
вимог.

Строк звернення до адміністративного
суду з адміністративним позовом -
проміжок часу після виникнення спору у
публічно - правових відносинах,
протягом якого особа має право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою за вирішенням цього
спору за захистом своїх прав, свобод чи
інтересів.

Таким чином, чинне законодавство
обмежує строк звернення до суду за
захистом прав, свобод та інтересів. Це,
насамперед, обумовлено специфікою
спорів, які розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав
людини також свідчить про те, що право
на звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків на звернення до
суду за захистом порушених прав (справа
"Стаббігс на інші проти
Великобританії", справа "Девеер проти
Бельгії").

Для вирішення питання про правильність
застосування судом першої інстанції
строку звернення до суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
необхідно з'ясувати, яким саме
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
права цієї особи, коли розпочався
перебіг цього строку.

Отже, початок строку звернення до
адміністративного суду залежить від
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

З відповіді Виконавчого комітету
Васищівської селищної ради
Харківської області, оформленої листом
№ 150 від 07.02.2012 року, наданої на вимогу
заступника Харківського міжрайонного
прокурора № 0428-449 вих.12 від 06.02.2012 року,
вбачається, що про зміну цільового
призначення земельної ділянки
рішенням виконавчого комітету
Харківської районної ради від
18.04.1995року №228 Харківського
міжрайонного прокурора повідомлено ще
у лютому 2012 року. (а.с. 79).

Як правомірно враховано судом першої
інстанції, про існування
оскаржуваного рішення виконавчого
комітету Харківської районної ради від
18.04.1995року №228, позивачу було відомо
ще у листопаді 2012 року, зокрема, під час
звернення до Харківського районного
суду Харківської області з
відповідним позовом про визнання
незаконними рішень, визнання
недійсними державних актів. Наведені
обставини підтверджуються копією
позовної заяви Харківського
міжрайонного прокурора № 04-48-678-12 від
27.11.2012 року та відповідними копіями
судових рішень, прийнятими судами
першої та апеляційної інстанції (№
2034/14346/2012 від 10.07.2013 року). (а.с. 48-51, 81-82).

Колегія суддів зазначає, що поважними
причинами пропуску строку на звернення
до суду можуть бути визнані лише такі
обставини, які є об'єктивно
непереборними, не залежать від
волевиявлення позивача та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
процесуальних дій, які повинні бути
підтверджені належними доказами.

Разом з тим, позивачем не наведено
жодних поважних причин, які
перешкоджали позивачу, починаючи з 2012
року, з метою захисту державних
інтересів, реалізувати своє право на
оскарження в судовому порядку рішення
виконавчого комітету Харківської
районної ради від 18.04.1995року №228.

При цьому, суд першої інстанції
правомірно не прийняв до уваги
посилання позивача, як на поважну
причину пропуску строку звернення до
суду з поданим адміністративним
позовом, на лист Державної інспекції
сільського господарства в Харківській
області від 31.12.2013року № 04.02-28/12853,
оскільки він носить лише інформативний
характер та не встановлює факт
невідповідності оскаржуваного рішення
вимогам чинного законодавства України.

Оскільки позовна заява та додані до неї
матеріали не містять доказів
поважності причин пропуску строку
звернення до суду, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що позивачем пропущено
встановлений частиною другою статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України шестимісячний строк звернення
до суду, й підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними судом не встановлено.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд своєю ухвалою залишає позовну
заяву без розгляду, якщо: позовну заяву
подано з пропущенням встановленого
законом строку звернення до
адміністративного суду і суд не
знайшов підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів зазначає, що суд першої
інстанції дійшов до вірного висновку
про залишення без задоволення
клопотання Харківського міжрайонного
прокурора щодо поновлення строку
звернення адміністративного позову, а
позовної заяви - без розгляду.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала
Харківського окружного
адміністративного суду від 02.04.2014 року
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог апелянта - прокуратури
Харківської області.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокуратури
Харківської області залишити без
задоволення.

Ухвалу Харківського окружного
адміністративного суду від 02.04.2014р. по
справі № 820/2225/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.Судді
Русанова В.Б. Присяжнюк О.В. Повний
текст ухвали виготовлений 26.05.2014 р.