Справа № 2а-12544/12/2670
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" травня 2014 р. м. Київ
К/800/57100/13

Колегія Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого - судді: Олексієнка М.М.
(доповідач),

суддів: Ємельянової В.І.,

Рецебуринського
Ю.Й.,

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Києві (далі -
Фонд) до територіального управління
Державної служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Київській області та м. Києві далі - ТУ
Держгірпромнагляду), треті особи:
приватне підприємство «Рандат-1»;
ОСОБА_2 про скасування акта
спеціального розслідування за
касаційною скаргою Фонду на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 18 вересня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 жовтня 2013
року,

в с т а н
о в и л а :

У червні 2012 року представник Фонду
звернувся в суд з адміністративним
позовом до ТУ Держгірпромнагляду,
відповідно до якого просив скасувати
Акт спеціального розслідування
нещасного випадку із смертельним
наслідком від 15 лютого 2012 року за
формою Н-5, що стався 22.12.2011 року з ОСОБА_3
на приватному підприємстві «Рандат-1»
та акт №1 від 15 лютого 2012 року про
нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом за формою Н-1.

Посилався на те, що під час нещасного
випадку потерпілий перебував у стані
алкогольного сп'яніння, тому вказаний
випадок не пов'язаний з виробництвом і
не є страховим, а отже акти складені
незаконно.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 18
вересня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 жовтня 2013
року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник
позивача, з посиланням на порушення
норм матеріального та процесуального
права, допущені судами, просить судові
рішення скасувати і ухвалити нове про
задоволення позову. Вказує на те, що
правовідносини, які виникли між
сторонами є публічно-правовими, а тому
мають вирішуватись в судовому порядку.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), колегія суддів
приходить до висновку про задоволення
касаційної скарги частково з
урахуванням наступного.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, в ніч на ІНФОРМАЦІЯ_1
внаслідок пожежі в приміщенні поста
охорони №2 на об'єкті будівництва
житлового комплексу за адресою: м. Київ,
бульвар Кольцова, 14 загинув охоронець
приватного підприємства «Рандат-1»
ОСОБА_3, у зв'язку з чим наказом ТУ
Держгірпромнагляду від 26 грудня 2011
року було створено комісію зі
спеціального розслідування нещасного
випадку із смертельним наслідком, якою
за результатами перевірки складені
акти Н-5 та Н-1 від 15 лютого 2012 року,
затверджені заступником начальника ТУ
Держгірпромнагляду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що Фонд, в даному випадку, не є
особою, яка має право оскаржити
зазначені акти, оскільки вони не
зачіпають і не порушують його права.
При цьому суди послалися на положення
Порядку розслідування та ведення
обліку нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затверджені постановою Кабінету
Міністрів України від 25 серпня 2004 року
№1112.

З таким висновком погодитися
неможливо, так як він не відповідає
вимогам закону та обставинам справи.

Посилання судів на положення Порядку
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затверджене постановою Кабінету
Міністрів України від 25 серпня 2004 року
№1112, є безпідставні, оскільки
зазначена постанова на час виникнення
нещасного випадку, який мав місце 22.12.2011
року, та проведення спеціального
розслідування, яке здійснювалося 15.02.2012
року, втратила чинність згідно
постанови Кабінету Міністрів України
від 30 листопада 2011 року №1232.

На час виникнення спірних
правовідносин питання розслідування
та обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій на
виробництві регулювалося постановою
Кабінету Міністрів України №1232, якою
затверджено Порядок проведення
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві.

Згідно положень цього Порядку не
визначено коло суб'єктів, яким надано
право оскаржувати акти за формою Н-5, Н-1.

Відповідно до частини першої статті 15
Закону України від 23 вересня 1999 року
№1105-XIV «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
(далі - Закон №1105-ХІV) страхування від
нещасного випадку здійснює Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків - некомерційна самоврядна
організація, що діє на підставі
статуту, який затверджується її
правлінням.

Згідно зі статтею 21 цього Закону Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків у разі настання страхового
випадку зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому певні
грошові суми у вигляді одноразової
допомоги, пенсії, щомісячних грошових
сум.

Стаття 25 вказаного Закону передбачає,
що усі види страхових виплат і
соціальних послуг застрахованим та
особам, які перебувають на їх
утриманні, тобто фінансування
страхових виплат, соціальних послуг та
профілактичних заходів, провадяться
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків виключно за рахунок
коштів цього Фонду.

Виходячи зі змісту зазначених положень
закону, акт, складений за формою Н-1, є
підставою для проведення страхових
виплат Фондом, а отже безпосередньо
зачіпаються майнові інтереси цього
органу, тому суди попередніх інстанцій
дійшли помилкового висновку про
відсутність у Фонду права звертатись
до суду з позовом про оскарження акту.

Зазначена правова позиція, викладена в
ухвалі Верховного Суду України від 19
листопада 2008 року.

З урахуванням наведеного, попередні
судові рішення підлягають скасуванню з
підстав, передбачених частиною другою
статті 227 КАС України (порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи), з направленням
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

При новому розгляді врахувати виявлені
порушення та на підставі зібраних і
досліджених доказів вирішити спір.

Керуючись статтями 220, 222, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Києві
задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 18 вересня 2013 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 жовтня 2013
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає.

Судді:
М.М. Олексієнко

В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський