Справа № 4268/10/2170
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 р.м. ХерсонСправа №2а-
4268/10/217015 год. 00 хв.

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

при секретарі: Якущенко К.Ю.,

за участю:

представників позивача - Усанової О.М.,
Зуба О.Б.,

представника відповідача -
Яцемирського С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом приватного підприємства
"Херсон зерно"

до Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області

про визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень,

встановив:

Приватне підприємство "Херсон зерно"
(далі - ПП "Херсон зерно", позивач)
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні, в якому просить визнати
недійсними податкові
повідомлення-рішення від 10 серпня 2010
року №№ /0, та від 11.08.2010 №
/0.

У зв'язку з проведенням реорганізації в
органах державної податкової служби на
підставі постанови Кабінету Міністрів
України від 20.03.2013 № 229 "Про утворення
територіальних органів Міністерства
доходів і зборів" суд допустив
процесуальне правонаступництво та
замінив сторону у справі - державну
податкову інспекцію у м. Херсоні на
Державну податкову інспекцію у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області (далі
- ДПІ у м. Херсоні, відповідач).

Судом встановлено, що ПП "Херсон зерно"
зареєстроване як фізична
особа-підприємець 25 травня 2006 року та
як платник податків перебуває на
обліку в ДПІ у м. Херсоні.

В червні-липні 2010 року Державною
податковою інспекцією у м. Херсоні
проведено планову документальну
виїзну перевірку ПП "Херсон зерно" з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 1 квітня 2007 року по 31 березня 2010
року, про що складено акт від 04.08.2010 №
3493/23-4/34369736 (далі - акт № 3493, акт
перевірки).

На підставі акта перевірки прийняті
спірні податкові повідомлення-рішення,
якими позивачу збільшені податкові
зобов'язання з податку на прибуток на
77645,25 грн., у тому числі за основним
платежем на 51763,50 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями на 25881,75 грн., з
податку на додану вартість на 43041,00 грн.,
у тому числі за основним платежем на
28694,00 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями на 14347,00 грн., та з податку з
доходів найманих працівників на 185878,17
грн., у тому числі за основним платежем
на 61959,39 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями на 123918,78 грн.

За актом перевірки грошові
зобов'язання позивача з податку на
прибуток збільшено через збільшення
оподатковуваного прибутку у зв'язку із
зменшенням задекларованих за
перевірені податкові періоди валових
доходів на 1985824,00 грн. та зменшенням
задекларованих витрат на 2192878,00 грн.

За спірними податковими
повідомленнями-рішеннями грошові
зобов'язання з податку на прибуток та з
ПДВ збільшено через виключення із
складу задекларованих витрат та
податкового кредиту позивача вартості
послуг, отриманих позивачем у ТОВ
"Галит", ТОВ "Дніпро Леон Сервіс", ТОВ
"Сангрейд-буд" та нарахованого при
цьому ПДВ.

У перевірених податкових періодах
позивач задокументував придбання у ТОВ
"Галит" транспортних послуг на суму
65334,50 грн., у тому числі ПДВ 10889,05 грн.,
інформаційних послуг на суму 88894,50 грн.,
у тому числі ПДВ 3926,27 грн., у ТОВ
"Сангрейд-буд" - транспортних послуг на
суму 63586,87 грн., у ТОВ "Дніпро Леон
Сервіс" - транспортних послуг на суму
83268,14 грн., у тому числі ПДВ 13878,02 грн.
Розрахунки за ці послуги здійснено у
готівковому порядку, на ці послуги було
складено податкові накладні та акти
здачі-приймання робіт (послуг).

Обчислення грошових зобов'язань з
податку з доходів фізичних осіб за
спірним податковим
повідомленням-рішенням №/0
пов'язане з тим, що позивач, на думку
відповідача, неправомірно не
оподаткував кошти, отримані директором
ОСОБА_5 з каси підприємства, як
додаткове благо. Отримання додаткового
блага, за висновками відповідача,
полягає у тому, що ОСОБА_5 у 2008 році
здійснював розрахунки з ТОВ "Галіт" та
ТОВ "Дніпро Леон Сервіс" за готівку в
оплату правочинів, визнаних податковим
органом нікчемними (безтоварними).

Зменшення витрат та доходу у зв'язку з
придбанням та перепродажем товарів не
вплинули на розмір визначених
зобов'язань з спірними податковими
повідомленнями-рішеннями.

Підставами для наведених висновків
відповідача були результати
дослідження господарських відносин
позивача з придбання товарів та послуг
у ТОВ "Галит", ТОВ "Дніпро Леон Сервіс",
ТОВ "Сангрейд-буд", ФОП ОСОБА_6 та ПП
"Агроторговий дім "Роса" та
господарської діяльності позивача з
подальшого продажу товарів, придбаних
у згаданих постачальників.

За інформацією ДПІ у м. Херсоні (акти
перевірок) постачальники товарів та
послуг ФОП ОСОБА_6, ПП "Агроторговий дім
"Роса", ТОВ "Галит", ТОВ "Дніпро Леон
Сервіс", ТОВ "Сангрейд-буд" у публічній
звітності не відобразили наявність у
їхньому розпорядженні трудових та
матеріальних ресурсів, необхідних для
фактичного здійснення господарської
діяльності з продажу товарів та послуг,
не знаходяться за юридичними адресами,
здійснюють господарську діяльність з
придбання товарів та послуг у суб'єктів
підприємництва, правочини яких з
продажу товарів та послуг податковими
органами визнано нікчемними та такими,
що не мають реального товарного
характеру. Враховуючи ці обставини,
відповідач вважає нікчемними
(недійсними) правочини, укладені
позивачем з придбання товарів та
послуг у ФОП ОСОБА_6, ПП "Агроторговий
дім "Роса", ТОВ "Галит", ТОВ "Дніпро Леон
Сервіс", ТОВ "Сангрейд-буд" та правочини
з їх подальшого перепродажу.

Крім відсутності умов, необхідних для
здійснення господарської діяльності,
доказами безтоварності господарських
операцій позивача з придбання товарів
та послуг у ТОВ "Галит", на думку
відповідача, є порушення кримінальної
справи відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8
(директора ПП "Галит") за фактами
фіктивного підприємництва та підробки
документів (ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212,
ч. 2 ст. 358 КК України). Як було
встановлено слідством, ОСОБА_7
виписувала податкові накладні,
складала, підписувала та подавала до
податкового органу декларації з
податку на додану вартість, в
деклараціях наводились неправдиві
дані.

В судовому засіданні представники
позивача підтримали заявлені вимоги, з
висновками акта перевірки не
погоджуються, наполягають на тому, що
всі господарські операції фактично
виконувались, підтверджуються
первинними документами та належним
чином відображені в податковому
обліку. Визнання податковим органом
угод із названими суб'єктами
господарювання нікчемними вважають
протиправним.

Представник відповідача позов не
визнав, в його задоволенні просив
відмовити, заперечення на позов
обґрунтовує тим, позивач
задокументував безтоварні
господарські операції з ФОП ОСОБА_6, ПП
"Агроторговий дім "Роса", ТОВ "Галит", ТОВ
"Дніпро Леон Сервіс", ТОВ "Сангрейд-буд",
доказами чого є відсутність у
постачальників умов для здійснення
господарської діяльності та
відсутність за юридичною адресою. Крім
того, у відношенні посадових осіб ТОВ
"Галит" порушено кримінальне
провадження у зв'язку з фіктивним
підприємництвом та підробкою
документів.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Суд погоджується з позивачем, що
контролюючий орган помилково
тлумачить норми ЦК України, визначаючи
правочини між контрагентами як
нікчемні, та такі, що укладені без мети
настання реальних наслідків.

За змістом ч. 2 ст. 215 ЦК України
нікчемним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом. У
цьому разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається.
Відповідно до ст. 234 цього Кодексу
правочин, який вчинено без наміру
створення правових наслідків (на що
фактично вказує відповідач), є
фіктивним. Фіктивний правочин
визнається недійсним судом.

Відповідач не навів посилання на
судові рішення щодо недійсності
вчинених позивачем правочинів як
фіктивних. Надаючи правову оцінку
спірним правочинам, відповідач
перекручує норми чинного
законодавства України, невірно їх
тлумачить та застосовує.

Суд також не може вважати належною
підставою для визначення додаткових
зобов'язань позивачу факт порушення
кримінальної відносно посадових осіб
ТОВ "Галіт".

За приписами ч. 4 ст. 72 КАС України вирок
суду у кримінальному провадженні або
постанова суду у справі про
адміністративний проступок, які
набрали законної сили, є обов'язковими
для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою.

Суд звертає увагу, що кримінальна
справа № 116/1392/13-к, про яку веде мову
відповідач, перебувала на розгляді в
Сімферопольському районному суді
Автономної Республіки Крим.
Херсонським окружним адміністративним
судом неодноразово направлялись
запити до Сімферопольського районного
суду про рух та результати розгляду
справи. Останній запит (від 27.03.2014)
повернувся до Херсонського окружного
адміністративного суду без вручення
адресату з відміткою Укрпошти на
конверті "Повертається. Наказ 511-10-144 від
28.03.2014 р.".

Разом з тим, надаючи оцінку спірним
податковим повідомленням-рішенням, суд
вважає за необхідне врахувати такі
обставини та приписи законодавства.

Згідно з положеннями Закону України
від 28.12.1994 № 334/94-ВР "Про оподаткування
прибутку підприємств" та Закону
України від 03.04.1997 № 168/97-ВР "Про податок
на додану вартість", які були чинними на
час виникнення спірних правовідносин,
до складу валових витрат та
податкового кредиту відносились
документально підтверджені витрати
платника податків на придбання товарів
(робіт, послуг), на сплату при цьому ПДВ,
які пов'язані із здійсненням цим
платником податків господарської
діяльності в межах оподатковуваних
операцій.

Для реалізації права платника податків
на формування валових витрат та
податкового кредиту за підсумками
звітного періоду такий платник
податків має забезпечити
підтвердження понесених витрат та
податкового кредиту у спосіб, який
дозволив би встановити зв'язок цих
витрат та податкового кредиту з
оподатковуваною господарською
діяльністю цього платника податків.

Тобто, податкові, видаткові накладні,
акти виконаних робіт та інші первинні
документи повинні бути належним чином
складені та містити мінімальну, але
достатню інформацію, яка дозволяла б
встановити зв'язок цих витрат з
оподатковуваною господарською
діяльністю платника податків.

І, навпаки, за відсутності факту
придбання товарів чи послуг або в разі,
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку, відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Із документів, наданих позивачем по
відносинам з ТОВ "Галит", ТОВ "Дніпро
Леон Сервіс", ТОВ "Сангрейд-буд", судом
вбачається, що податкові накладні та
акти здачі-приймання робіт (послуг)
містять загальну інформацію про вид
отриманих послуг та не містять
детальної інформації про обсяги
наданих послуг, їх структуру, зв'язок з
отриманням оподатковуваних доходів
позивача за перевірені податкові
періоди.

Крім того, окремі господарські
операції позивача не підтверджено або
податковими накладними або актами
здачі-приймання робіт (послуг)
(інформаційні послуги ТОВ "Галит",
транспортні послуги ТОВ "Сангрейд-буд"
).

Тому суд вважає правомірним виключення
відповідачем із складу витрат та
податкового кредиту позивача вартості
придбаних послуг та нарахованого при
цьому ПДВ за господарськими операціями
з ТОВ "Галит", ТОВ "Дніпро Леон Сервіс",
ТОВ "Сангрейд-буд", а вимоги позивача
про визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень №№ /0, /0 -
необґрунтованими.

Що стосується правомірності
обчислення грошових зобов'язань з
податку з доходів фізичних осіб за
податковим повідомленням-рішенням №
/0, то суд звертає увагу на таке.

За змістом пп. 4.2.9 п. 4.2 ст. 4 Закону
України від 22.05.2003 № 889-IV "Про податок з
доходів фізичних осіб" (далі - Закон №
889-IV) до складу загального місячного
оподатковуваного доходу включаються:
дохід, отриманий платником податку від
його працедавця як додаткове благо (за
винятками, передбаченими пунктом 4.3
цієї статті). За п. 1.1. ст. 1 цього Закону
додаткові блага - кошти, матеріальні чи
нематеріальні цінності, послуги, інші
види доходу, що виплачуються
(надаються) платнику податку його
працедавцем (самозайнятою особою), якщо
такий дохід не є заробітною платою чи
виплатою, відшкодуванням чи
компенсацією за цивільно-правовими
угодами, укладеними з таким платником
податку (далі - інші виплати і
винагороди).

Як зазначає відповідач у акті
перевірки та не спростовує позивач під
час розгляду справи, у 2008 році для
розрахунків за послуги та товари з ТОВ
"Галит", ТОВ "Дніпро Леон Сервіс"
директор ПП "Херсон зерно" ОСОБА_5
отримав готівкові кошти у касі
підприємства. Про проведені розрахунки
ОСОБА_5 звітував копіями квитанцій до
прибуткових касових ордерів ТОВ "Галит"
на загальну суму 329794,65 грн. та ТОВ
"Дніпро Леон Сервіс" на загальну суму
83268,00 грн., сплачені готівкові кошти як
заборгованість ОСОБА_5 перед позивачем
не значаться. У документах, які мають
засвідчити отримання послуг ТОВ
"Галит", ТОВ "Дніпро Леон Сервіс",
визначено директора ПП "Херсон зерно"
ОСОБА_5 Тобто, судом з'ясовано, що від
імені позивача відповідальною особою,
що засвідчувала отримання послуг, був
ОСОБА_5 Під час розгляду документів про
надання послуг ТОВ "Галит", ТОВ "Дніпро
Леон Сервіс" судом не підтверджено
зв'язок цих послуг з оподатковуваною
господарською діяльністю позивача. У
зв'язку з тим, що позивач не декларує
іншого виду діяльності, ніж
оподатковуваний, суд приходить до
висновку, що розрахунки директора ПП
"Херсон зерно" ОСОБА_5 з ТОВ "Галит" та
ТОВ "Дніпро Леон Сервіс" не пов'язані з
господарською діяльністю позивача, а
тому списані з підзвіту директора
безпідставно. Безпідставно списані з
розрахунків з підзвітної особи кошти,
на думку суду, є доходами такої особи
отримані у вигляді додаткових благ, що
підлягають оподаткуванню в силу
приписів Закону № 889-IV. Тому підстав для
визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення №/0 суд
також не вбачає.

За таких обставин суд вважає за
необхідне відмовити в задоволенні
позову повністю.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України,
суд,

постановив:

В задоволенні адміністративного
позову приватного підприємства "Херсон
зерно" до Державної податкової
інспекції у м. Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання недійсними
податкових повідомлень-рішень від
10.08.2010 №№ /0, /0 та від 11.08.2010 №
/0 - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 27 травня 2014 р.

Суддя
Попов
В.Ф.

кат. 8.3.2