Справа № 697/3195/13-а (2-а/697/177/2013)
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
697/3195/13-а (2-а/697/177/2013) Головуючий у 1-й
інстанції: Штих К.М.
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

28 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Чаку
Є.В.

суддів
Файдюка В.В., Старової Н.Е.

розглянувши у порядку письмовому
провадженні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м . Каневі та Канівському районі
Черкаської області на постанову
Канівського міськрайонного суду
Черкаської області від 16 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Каневі та Канівському районі
Черкаської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Канівського
міськрайонного суду Черкаської
області від 16 грудня 2013 року позов
задоволено.

Не погоджуючись з вказаним
рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив його скасувати та
постановити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
позивача.

Оскільки апеляційна скарга подана на
рішення суду першої інстанції,
прийняте в порядку скороченого
провадження, то колегія суддів
приходить до висновку про розгляд
справу у порядку письмово провадження
у відповідності до п. 3) ч. 1
ст. 197 КАС України.

З доповіді судді-доповідача
вбачається, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, особиста участь сторін не
обов'язкова.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін,
виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач перебуває на обліку в
Пенсійного фонду України в м . Каневі та
Канівському районі та отримує пенсію
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

14.11.2013 року позивач звернулася до
відповідача із заявою про перерахунок
раніше призначеної пенсії з
урахуванням суми нарахованої та
виплаченої матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
допомоги на оздоровлення.

Листом від 22.11.2013 № 10241/08 УПФ України в м.
Каневі та Канівському районі
Черкаської області відмовило позивачу
у проведенні перерахунку пенсії
посилаючись на те, що матеріальна
допомога на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань не
віднесені до інших надбавок, які
передбачені в ст. 33 Закону України «Про
державну службу».

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, дійшов висновку, що
відповідно до ст.33 Закону України «Про
державну службу» такі види виплат, як
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальна допомога на оздоровлення
враховуються для обчислення пенсії,
тому дії відповідача щодо відмови у
перерахунку ОСОБА_2 пенсії з
врахуванням інших виплат є незаконними
та необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
оплату праці» визначено структуру
заробітної плати, до якої входить:
основна та додаткова заробітна плата, а
також заохочувальні та компенсаційні
виплати, до яких належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів,
надбавок, доплат і матеріальної
допомоги визначаються Кабінетом
Міністрів України.

Статтею 37 Закону України «Про державну
службу» (в редакції, що була чинною на
час спірних правовідносин)
передбачено, що пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Також перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії (ст.37-1 Закону
України «Про державну службу»).

Згідно ч.1 ст.66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» до заробітку
для обчислення пенсії включаються всі
види оплати праці (виплат, доходу), на
які відповідно до Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсій. Із змісту ст.40
вказаного Закону вбачається, що з
середньої заробітної плати (доходу)
повинні бути сплачені страхові внески.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів
України «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» від 31
травня 2000 року №865 (в редакції, що була
чинною на час спірних правовідносин)
встановлено, що розмір виплат (крім
посадових окладів, надбавок за ранг або
кваліфікаційні класи, класний чин або
спеціальні звання, вислугу років), що
включаються в заробіток для обчислення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу», визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією,
за останні 24 календарні місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії,
підряд перед зверненням за пенсією або
за будь-які 60 календарних місяців такої
роботи підряд перед зверненням за
пенсією незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва по
справі №2а-4753/09/2670 від 13 серпня 2010 року,
яка залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 09 листопада
2010 року та ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 21
листопада 2012 року, постанову правління
Пенсійного фонду України «Про
затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 30 жовтня 2008 року
№19-11 визнано такою, що не відповідає
правовим актам вищої юридичної сили
щодо невключення до складових
заробітної плати складових, які
передбачені чинним законодавством;
зобов'язано Пенсійний фонд України
привести у відповідність постанову
Правління Пенсійного фонду України
«Про затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 30 жовтня 2008 року
№19-11 до вимог чинного законодавства
шляхом передбачення чи встановлення
інших складових заробітної плати,
передбачених іншими
нормативно-правовими актами.

Постановою Правління Пенсійного Фонду
України від 14 лютого 2011 року №5-1 «Про
виконання рішення Окружного
адміністративного суду м. Києва по
справі №2а-4753/09/2670» визнано такими, що
втратили чинність: підпункт 1.2 пункту 1
постанови правління Пенсійного фонду
України від 30 жовтня 2008 року №19-11 «Про
затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу»; форму довідки про
складові заробітної плати (надбавки та
премії за останні 24 календарні місяці
роботи або за будь-які 60 календарних
місяців роботи підряд перед зверненням
за пенсією), що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
затверджену Постановою, а також
затверджено форму довідки про складові
заробітної плати (за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем до Управління Пенсійного
фонду України в м. Каневі та
Канівському районі Черкаської області
подано довідку від 13.11.2013 № 110 за формою,
що затверджена вищенаведеною
постановою Правління Пенсійного Фонду
України від 14 лютого 2011 року №5-1, з
врахуванням інших складових
заробітної плати.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обгрунтованого висновку щодо
неправомірності дій відповідача,
врахувавши, що Закони України «Про
оплату праці» та «Про державну службу»
відносять до складу заробітної плати
також інші виплати. При цьому слід
врахувати, що надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами,
матеріальна допомога належать до
додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені в постанові та не
можуть бути підставами для її
скасування.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Каневі та
Канівському районі Черкаської області
залишити без задоволення, а постанову
Канівського міськрайонного суду
Черкаської області від 16 грудня 2013 року
- без змін.

Ухвала апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Файдюк В.В.

Старова Н.Е.