Справа № 241/311/14-а
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Скудін В.Є.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року справа №241/311/14-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Міронової Г.М.,
суддів Юрко І.В., Блохіна А.А., розглянув
в порядку письмового провадження
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Першотравневому районі Донецької
області на постанову Першотравневого
районного суду Донецької області від 14
квітня 2014 року у справі № 241/311/14-а за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Першотравневому районі Донецької
області про стягнення недоплаченої
щомісячної соціальної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Першотравневому районі Донецької
області та просив визнати протиправною
бездіяльність пенсійного органу щодо
не нарахування та невиплати йому з 01
січня 2014 року підвищення до пенсії
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
(прожиткового мінімуму для осіб, що
втратили працездатність); зобов'язати
відповідача з 01 січня 2014 року провести
йому нарахування та виплату підвищення
до пенсії, встановленого ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» в розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком (прожиткового мінімуму для
осіб, що втратили працездатність).

Постановою Першотравневого районного
суду Донецької області від 14 квітня 2014
року позовні вимоги задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Першотравневому районі Донецької
області щодо не нарахування на користь
ОСОБА_2 щомісячної доплати до пенсії в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
з 01 січня 2014 року і в подальшому в межах
дії в часі Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Управлінню Пенсійного фонду України в
Першотравневому районі Донецької
області провести на користь ОСОБА_2
нарахування та виплату соціальної
допомоги, встановленої ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» в розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком з 01 січня 2014 року в межах дії в
часі Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», з урахуванням
фактично отриманих сум.

Не погодившись із судовим рішенням
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, у
зв'язку з чим зазначене рішення
підлягає скасуванню із винесенням
нової постанови, якою має бути
задоволено апеляційну скаргу та
відмовлено у позові.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про час, дату та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином. Колегія суддів розглядає дану
справу за вимогами п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне вимоги, викладені в
апеляційній скарзі, задовольнити, а
постанову суду першої інстанції
касувати, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що позивач ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, віднесений до соціальної
групи «Дитина війни» відповідно до
вимог ст. 1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», що не
заперечується відповідачем та
підтверджено даними паспорта позивача,
відміткою у пенсійному посвідченні
позивача (а.с. 5, 6).

Відповідно до статті 7 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» №2195- IV від 18.11.2004 року (далі -
Закон №2195) фінансове забезпечення
державних соціальних гарантій,
передбачених цим Законом, здійснюється
за рахунок коштів Державного бюджету
України.

Законом України "Про внесення змін в
Закон України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік " № 3491-УІ від 14.06.2011
року встановлено, що в 2011 році норми і
положення статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" (далі -
Закон № 2195) застосовуються в порядку і
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Тобто, визначення порядку та розмірів
виплат вказаній категорії громадян
було делеговано Кабінету Міністрів
України.

На виконання п. 7 даного Закону
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 06.07.2011 року № 745 "Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету" (була чинною з 23.07.
по 31.12.2011 року), якою визначені, у тому
числі, розміри надбавок, передбачені
статтею 6 Закону № 2195, а саме: до пенсії
або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення проводиться у
розмірі 49,8 грн.

Відповідно до прикінцевих положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2012 рік" та Закону України
"Про Державний бюджет України на 2013 рік"
встановлено, що норми і положення
статі 5 і 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються в порядку і розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України і
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік та 2013 рік.

28 грудня 2011 року Кабінетом Міністрів
України було прийнято постанову № 1381
«Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верст
населення». Пунктом 4 цієї постанови (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних відносин) встановлено, що дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Законів України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
і "Про жертви нацистських
переслідувань") до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення, встановлене
статтею 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
провадиться у розмірі 7 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, для осіб, які втратили
працездатність.

25 січня 2012 року Конституційним Судом
України прийнято рішення у справі №
З-рп/2012 за конституційним поданням
правління Пенсійного фонду України
щодо офіційного тлумачення положень
статті 1, частин першої, другої, третьої
статті 95, частини другої статті 96,
пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої
статті 124, частини першої статті 129
Конституції України, пункту 5 частини
першої статті 4 Бюджетного кодексу
України, пункту 2 частини першої статті
9 Кодексу адміністративного
судочинства України в системному
зв'язку з окремими положеннями
Конституції України (далі - Рішення).

Резолютивною частиною Рішення
встановлено, що:

1. однією з ознак України як соціальної
держави є забезпечення
загальносуспільних потреб у сфері
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України виходячи з
фінансових можливостей держави, яка
зобов'язана справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України. При
цьому рівень державних гарантій права
на соціальний захист має відповідати
Конституції України, а мета і засоби
зміни механізму нарахування
соціальних виплат та допомоги -
принципам пропорційності і
справедливості.

2. повноваження Кабінету Міністрів
України щодо розробки проекту закону
про Державний бюджет України та
забезпечення виконання відповідного
закону пов'язані з його функціями, в
тому числі щодо реалізації політики у
сфері соціального захисту та в інших
сферах. Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

3. суди під час вирішення справ про
соціальний захист громадян керуються,
зокрема, принципом законності. Цей
принцип передбачає застосування
судами законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції‚ на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

У мотивувальній частині Рішення, яка є
обов'язковою до виконання, зазначено,
що нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, якими регулюються
бюджетні відносини, зокрема питання
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, є
складовою бюджетного законодавства
відповідно до пункту 5 частини першої
статті 4 Бюджетного кодексу України.

Згідно з частиною сьомою статті 20
Бюджетного кодексу України за
бюджетними програмами, здійснення
заходів за якими потребує
нормативно-правового визначення
механізму використання бюджетних
коштів, головні розпорядники коштів
державного бюджету розробляють
проекти порядків використання коштів
державного бюджету та забезпечують їх
затвердження у терміни, визначені
Кабінетом Міністрів України. За
рішенням Кабінету Міністрів України
порядки використання коштів
державного бюджету затверджуються
Кабінетом Міністрів України або
головним розпорядником коштів
державного бюджету за погодженням з
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
бюджетної політики.

Колегія суддів зазначає, що посилання
позивача на той факт, що у 2014 році
постанова Кабінету Міністрів України
№ 1381 «Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верст
населення» (далі - постанова № 1381)
суперечить Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в
частині розміру підвищення до пенсії
дітям війни, є хибним.

В преамбулі постанови № 1381 було
зазначено: «з метою здійснення у 2012
році заходів поетапного до 2015 року
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верст населення»,
тобто, дія даної постанови була
розрахована на певний проміжок часу.

Законом України № 1165 від 27.03.2014 року
«Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2014
рік", який набрав чинності з 03.04.2014
року, розділ «Прикінцеві положення»
був доповнений п. 7, що надав Кабінету
Міністрів України» право:

за результатами щоквартального
виконання Державного бюджету України у
2014 році вносити пропозиції щодо
підвищення соціальних стандартів та їх
фінансового забезпечення;

за результатами вжитих заходів щодо
забезпечення позитивних зрушень у
розвитку економіки у першому півріччі
2014 року внести пропозиції щодо
відновлення обсягів видатків на
виконання першочергових соціальних та
економічних програм з урахуванням
затверджених Кабінетом Міністрів
України державних цільових програм;

привести свої нормативно-правові
акти у відповідність із цим Законом.

На виконання делегованих повноважень
Кабінет Міністрів України з 24.04.2014 року
запровадив у дію постанову № 112 «Про
внесення змін до деяких постанов
Кабінету міністрів України з питань
пенсійного забезпечення», якою вніс
зміни до постанови № 1381.

Цими змінами було уточнено часові межи
застосування постанови і визначений
розмір доплати до пенсії соціальній
категорії «діти війни».

Таким чином, пенсійним органом
правомірно було проведено нарахування
доплати позивачу як «дитині війни» у
розмірі, визначеному постановою
Кабінету Міністрів України № 1381.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції допустив невідповідність
висновків обставинам справи при
вирішенні позову, порушив норми
матеріального права, що призвело до
прийняття помилкового рішення, тому
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню з постановленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

З урахуванням вищевикладеного,
керуючись статтями 195, 197, п.3 ч.1 ст. 198, п.4
ч.1 ст. 202, ч. 8, 10 ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Першотравневому районі Донецької
області у справі № 241/311/14-а -
задовольнити.

Постанову Першотравневого районного
суду Донецької області від 14 квітня 2014
року у справі № 241/311/14-а - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Першотравневому районі Донецької
області про стягнення недоплаченої
щомісячної соціальної допомоги -
відмовити.

Постанова суду апеляційної
інстанції є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Г.М. Міронова

Судді.
І.В. Юрко

А.А. Блохін