Справа № 820/2688/14
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 р.Справа № 820/2688/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Водолажської Н.С. , Філатова Ю.М.

за участю секретаря судового засідання
Зарицької Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Індустріальної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 27.03.2014р. по
справі № 820/2688/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Транстерміналсервіс-2000"

до Індустріальної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області

про скасування наказу та визнання дій
протиправними,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ТОВ "Транстерміналсервіс-2000",
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Індустріальної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, в якому, з
урахуванням уточнення позовних вимог,
прийнятих судом, просив скасувати
наказ Індустріальної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області від
08.02.2014 р. № 213 "Про проведення
документальної позапланової перевірки
товариства з обмеженою
відповідальністю
"Транстерміналсервіс-2000" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
ТОВ фірма "Харківагроснаб", ТОВ "Ріком",
ТОВ "Гиг строй", ТОВ "Ексимтрейд", які
задекларовано в декларації з ПДВ за
вересень 2013 року"; визнати
протиправними дії Індустріальної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області щодо складання акту №
475/20-36-22-03-07/37368122 від 24.02.2014 р. "Про
результати позапланової виїзної
перевірки товариства з обмеженою
відповідальністю
"Транстерміналсервіс-2000" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
ТОВ фірма "Харківагроснаб", ТОВ "Ріком",
ТОВ "Гиг строй", ТОВ "Ексимтрейд", які
задекларовано в декларації з ПДВ за
вересень 2013 року".

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 27.03.2014р. по
справі № 820/2688/14 позов задоволено.

Відповідач, не погодившись з даним
судовим рішенням, подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову та прийняти нову, якою у
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі. В обґрунтування вимог
апеляційної скарги зазначив, що
задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов до
неправомірного висновку про їх
обґрунтованість.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити розгляд апеляційної скарги
за відсутності представників сторін.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41
Кодексу адміністративного судочинства
України фіксування судового засідання
27.05.2014 року за допомогою
звукозаписувального технічного запису
не здійснювалось у зв'язку з неявкою
осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши суддю доповідача,
перевіривши рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір по суті та
задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, прийшов до висновку,
що наказ виданий відповідачем без
дотримання правових підстав,
закріплених у статтях 78 та 79 ПК України.
Крім того, внаслідок того, що
вищевказаний наказ визнаний судом
протиправним, то суд першої інстанції,
також, дійшов висновку про
необхідність визнання протиправними
дій ДПІ з проведення документальної
позапланової виїзної перевірки.

Колегія суддів погоджується з
наведеним висновком суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України
органи державної податкової служби
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Згідно з п. 73.3 ст. 73 ПК України органи
державної податкової служби мають
право звернутися до платників податків
та інших суб'єктів інформаційних
відносин із письмовим запитом про
подання інформації (вичерпний перелік
та підстави надання якої встановлено
законом), необхідної для виконання
покладених на органи державної
податкової служби функцій, завдань, та
її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником
(заступником керівника) органу
державної податкової служби і повинен
містити перелік інформації, яка
запитується, та документів, що її
підтверджують, а також підстави для
надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації
надсилається платнику податків або
іншим суб'єктам інформаційних відносин
за наявності хоча б однієї з таких
підстав: 1) за результатами аналізу
податкової інформації, отриманої в
установленому законом порядку,
виявлено факти, які свідчать про
порушення платником податків
податкового, валютного законодавства,
законодавства у сфері запобігання та
протидії легалізації (відмиванню)
доходів, одержаних злочинним шляхом,
або фінансуванню тероризму та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби; 2) для визначення
рівня звичайних цін на товари (роботи,
послуги) під час проведення перевірок;
3) виявлено недостовірність даних, що
містяться у податкових деклараціях,
поданих платником податків; 4) щодо
платника податків подано скаргу про
ненадання таким платником податків
податкової накладної покупцю або про
порушення правил заповнення
податкової накладної; 5) у разі
проведення зустрічної звірки; 6) в інших
випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його
надіслано поштою листом з
повідомленням про вручення за
податковою адресою або надано під
розписку платнику податків або іншому
суб'єкту інформаційних відносин або
його посадовій особі.

Платники податків та інші суб'єкти
інформаційних відносин зобов'язані
подавати інформацію, визначену у
запиті органу державної податкової
служби, та її документальне
підтвердження протягом одного місяця з
дня, що настає за днем надходження
запиту (якщо інше не передбачено цим
Кодексом). У разі коли запит складено з
порушенням вимог, викладених в абзацах
першому та другому цього пункту,
платник податків звільняється від
обов'язку надавати відповідь на такий
запит.

Підпунктом 78.1.1. п. 78.1 ст. 78 ПК України
передбачено, що за наслідками
перевірок інших платників податків або
отримання податкової інформації
виявлено факти, що свідчать про можливі
порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту, що
є підставою для проведення
документальної позапланової перевірки
такого платника.

З матеріалів справи слідує, що листом
від 18.11.2013 р. за №5871/10/20-36-15-01-14
Індустріальна ОДПІ, посилаючись на п.п.
20.1.6 п. 20.1 ст. 20, п.п. 72.1.1.1, 72.1.1.3 ст. 72, п.п.
73.3 ст. 73 Податкового кодексу України
просила надати протягом 10-ти робочих
днів з дня отримання запиту інформацію
та її документальне підтвердження
(копії первинних, "бухгалтерських та
інших документів, що підтверджують
фінансово-господарські відносини, вид,
обсяг і якість операцій та розрахунків,
що здійснювалися) результатів операцій
по господарських відносинах із
контрагентами за період з 01.09.2013 року по
30.09.2013 року (а.с. 18).

Вказаний запит отримано підприємством
позивача 20.12.2013 року, про що свідчить
відбиток штемпелю на запиті.

В межах десятиденного строку з дня
отримання запиту листом від 26.12.2013 р.
ТОВ "Транстерміналсервіс-2000" надало
відповідь на запит, в якому позивачем
зазначено, що запит контролюючого
органу прийнятий без наявності
належних підстав, а також надано копії
первинних документів по господарських
відносинах із контрагентами (а.с. 37-38).

Наказом від 07.02.2014 р. за № 213 "Про
проведення документальної виїзної
перевірки" призначено документальну
позапланову виїзну перевірку позивача
з питань дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинам з
ТОВ фірма "Харківагроснаб", ТОВ "Ріком",
ТОВ "Гигстрой", ТОВ "Ексимтрейд", які
задекларовано в декларації з податку
на додану вартість за вересень 2013 року
тривалістю 5 робочих днів. Термін
проведення перевірки до 11.02.2014 року (а.с.
6).

Окрім того, з матеріалів справи слідує,
що 11.02.2014 року контролюючим органом
складено направлення на проведення
перевірки за № 263 (а.с. 74-75).

Вказане направлення та оскаржуваний
наказ вручено керівнику ТОВ
"Транстерміналсервіс-2000" Кулініч В.М.

Проте, як слідує зі змісту вказаного
направлення, у ньому здійснено запис
керівника підприємства позивача про
невідповідність направлення та наказу
нормам Податкового кодексу України.

ТОВ "Транстерміналсервіс-2000" 20.03.2014 року
отримав акт № 475/20-36-22-03-07/37368122 від 24
лютого 2014 р. "Про результати
позапланової виїзної перевірки ТОВ
"Транстерміналсервіс-2000" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
ТОВ фірма "Харківагроснаб", ТОВ "Ріком",
ТОВ "Гиг строй", ТОВ "Ексимтрейд", які
задекларовано в декларації з ПДВ за
вересень 2013 року", яку, як вказує
позивач, фактично за місцезнаходженням
підприємства податковий орган не
проводив (а.с. 61-72).

Згідно акту перевірки контролюючим
органом відображено висновки про
порушення позивачем приписів ст.ст. 198,
199 Податкового кодексу України, в
результаті чого встановлено завищення
в рядку 19 декларації за ІІІ квартал 2013
року у сумі 39243 грн. та завищення
залишку від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту звітного
(податкового) періоду (рядок 24) за ІІІ
квартал 2013 року у сумі 18153 грн.

Перевіряючи відповідність дій суб'єкта
владних повноважень по складанню
наказу та проведенню спірної перевірки
вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, колегія
суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України.

24.12.2006р. Верховним Судом України
ухвалена постанова у справі
Господарського суду Вінницької
області №9/175-04 за позовом АКБ "Мрія" до
ДПІ у м. Вінниця про визнання
неправомірною позапланової
комплексної перевірки.

Згідно з правовими позиціями, які
викладені у названому судовому акті,
державна податкова інспекція є органом
державної влади і, відповідно, її
діяльність має підпорядковуватись
вимогам ч.2 ст.19 Конституції України та
аналогічним вимогам ст.11 Закону
України "Про державну податкову службу
в Україні". Право податкової інспекції
на проведення перевірки підлягає
законодавчим обмеженням та
реалізується з дотриманням порядку,
встановленого законом. Суд може
захистити право платника податку в
разі проведення перевірки за
відсутності для цього належних
юридичних підстав та з порушенням
правил, процедури, встановлених
законом. Наявність негативних
наслідків такої перевірки для
можливості судового захисту законом не
вимагається. Право на судовий захист
пов'язане із самою протиправністю дій.
При цьому, Верховний Суд України
зазначив, що відповідно до КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про встановлення наявності чи
відсутності компетенції (повноважень)
суб'єкта владних повноважень (п. 6 ч. 3 ст.
105); а відтак, звернення за захистом
порушеного права у сфері
публічно-правових відносин із
зазначенням способу, який, на думку
суду, не приводить до захисту права, не
може бути підставою для відмови в
позові, тобто захисті права, що
порушуються. Суд, установивши
порушення вимог законодавства, має
захистити права та охоронювані законом
інтереси, самостійно обравши спосіб,
який би гарантував дотримання і захист
прав, свобод, інтересів від порушень з
боку суб'єктів владних повноважень,
коли ці порушення ще не припинені
(статті 7, 8, 11, ч. 4 ст. 112, ст. 162); спосіб
захисту порушеного права може залежати
від того, припинене порушення чи ні -
при встановленні факту продовження
протиправної поведінки суб'єкта
владних повноважень на момент
вирішення спору належним способом
захисту права може бути зобов'язання
відповідача припинити протиправні дії,
а при припиненні порушення суд може
задовольнити вимогу про встановлення
відсутності компетенції (повноважень)
у суб'єкта владних повноважень, зокрема
на вчинені дії, чи про визнання дій
протиправними.

З огляду на приписи ст.ст.8 і 19
Конституції України, ст.ст.7-11, 244-2 КАС
України, окружний адміністративний суд
не знаходить правових підстав для
залишення згаданої постанови
Верховного Суду України поза увагою
при розгляді і вирішенні даного спору
по суті.

Спосіб дій органів державної
податкової служби України при
реалізації владної управлінської
функції - контролю за правильністю та
повнотою справляння податкових
зобов'язань (станом на момент
виникнення спірних правовідносин) був
визначений Податковим кодексом
України.

Так, відповідно до пп. 20.1.4 Податкового
кодексу України, органи державної
податкової служби мають право
проводити перевірки платників
податків в порядку, встановленому цим
Кодексом.

За приписами пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України,
документальна позапланова перевірка
здійснюється якщо за наслідками
перевірок інших платників податків або
отримання податкової інформації
виявлено факти, що свідчать про можливі
порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальне підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом
десяти робочих днів з дня отримання
запиту.

Пунктом 78.4 ст. 78 Податкового кодексу
України визначено, що про проведення
документальної позапланової перевірки
керівник органу державної податкової
служби приймає рішення, яке
оформлюється наказом. Право на
проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.

Позивачем на запит податкової
інспекції було надано всі необхідні
бухгалтерські та податкові документи,
які у нього були витребувані.

Окрім того, зі змісту акту перевірки №
475/20-36-22-03-07/37368122 від 24 лютого 2014 р.
слідує, що на момент проведення
перевірки відповідачем не встановлено
факти, які свідчать про можливі
порушення позивачем податкового,
валютного та іншого законодавства
безпосередньо за наслідками перевірок
інших платників податків або отримання
податкової інформації. Під час
проведення перевірки відповідач
використовував інформацію виключно з
актів іншої ДПІ.

Колегія судів на виконання принципу
офіційного з'ясування обставин у
справі та з урахуванням вимог ст. 11 КАС
України витребувала письмовою ухвалою,
врученою представнику відповідача, у
податкового органу копії належним
чином завірених документів, які
слугували підставою для призначення
перевірки та документів, які
використані контролюючим органом при
її проведенні.

Проте, відповідачем, як суб'єктом
владних повноважень, рішення та дії
якого оскаржуються, вимоги ухвали суду
від 13.05.2014 року, не виконані. Жодного
пояснення з приводу неможливості
надати вказані документи відповідачем
не надано.

Отже, відповідач на момент прийняття
спірного наказу не мав відповідних
даних, які б підтверджували, що за
наслідками перевірок інших платників
податків або отримання податкової
інформації виявлено факти, що свідчать
про можливі порушення позивачем
податкового, валютного та іншого
законодавства.

Виходячи з вищевикладеного, у
відповідача відсутні правові підстави
для застосування пп. 78.1.1 Податкового
кодексу України, що вказує на
незаконність наказу від та наступних
дій щодо проведення перевірки
позивача та складення акту перевірки.

Відповідно до п.78.5 ст.78 Податкового
кодексу України допуск посадових осіб
органів податкової служби до
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
здійснюється згідно із статтею 81 цього
Кодексу.

За правилами п.81.1 ст.81 Податкового
кодексу України посадові особи органу
державної податкової служби мають
право приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої
перевірки, в якому зазначаються дата
видачі, найменування органу державної
податкової служби, реквізити наказу
про проведення відповідної перевірки,
найменування та реквізити суб'єкта
(об'єкта), перевірка якого проводиться
(прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи - платника податку, який
перевіряється), мета, вид (планова або
позапланова), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку. Направлення
на перевірку у такому випадку є дійсним
за наявності підпису керівника органу
державної податкової служби або його
заступника, що скріплений печаткою
органу державної податкової служби;

- копії наказу про проведення
перевірки;

- службового посвідчення осіб, які
зазначені в направленні на проведення
перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
платнику податків (його посадовим
(службовим) особам або особам, які
фактично проводять розрахункові
операції) цих документів або
пред'явлення зазначених документів, що
оформлені з порушенням вимог,
встановлених цим пунктом, є підставою
для недопущення посадових (службових)
осіб органу державної податкової
служби до проведення документальної
виїзної або фактичної перевірки.

З аналізу зазначених норм слідує, що у
платника податку є право не допускати
до проведення перевірки посадових осіб
органу державної податкової служби до
проведення документальної виїзної
перевірки з підстав, зазначених в п.п.81.1
ст. 81 Податкового кодексу України.

З матеріалів справи слідує, що позивач
не допустив орган державної податкової
служби до проведення перевірки, проте
контролюючим органом складено акт
позапланової виїзної перевірки.

Таким чином, позивач скористався своїм
правом, передбаченим п.п. 81.1 ст. 81
Податкового кодексу України

Той факт, що за наслідками перевірки
було складено акт, в даному випадку, не
свідчить про те, що оскаржуваний наказ
було реалізовано, а отже він не є таким,
що вичерпав свою дію виконанням.

Враховуючи відсутність підстав для
надіслання запиту, беручи до уваги
надання позивачем всіх запитуваних
документів, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про протиправність
оскаржуваного наказу, а отже і
проведення перевірки.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною другою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
відзначає, що суд першої інстанції
дійшов вичерпних юридичних висновків
щодо встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Індустріальної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 27.03.2014р. по
справі № 820/2688/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.Судді
Водолажська Н.С. Філатов Ю.М.