Справа № 267/2448/14-а
Суддя: Коцюбинська Ю. Д.
Дата ухвалення: 2014-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 267/2448/14-ц
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М
У К Р А
Ї Н И

23 травня 2014 року

Гірницький районний суд м. Макіївки
Донецької області

у складі: головуючого - судді
Коцюбинської Ю.Д.

при секретарі –
Мирошн
иченко О.Л.

за участю
позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Макіївці
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести нарахування
пенсії відповідно до вимог закону,

в с т а н о в и в:

29 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з вищезазначеним
адміністративним позовом з якого
вбачається, що вона працювала в
управлінні Пенсійного Фонду України в
Совєтському районі м. Макіївки. З 18
квітня 2014 року їй було призначено
пенсію за віком відповідно до Закону
України «Про державну службу». В
розрахунок її пенсії управлінням ПФУ в
Гірницькому районі м. Макіївки взяті
виплати за період за 24 календарних
місяці роботи у розмірі 80% від суми
середньої заробітної плати, однак при
цьому відповідачем в розрахунок при
призначенні пенсії безпідставно не
були включені інші фактично отримані
доходи за цей період, які зазначені у
довідці Управління ПФУ в Совєтському
районі м. Макіївки від 18.04.2014 № 4295/06-100,
як складові заробітної плати
державного службовця, а саме:
матеріальна допомога на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань, індексація заробітної плати, що
призвело до безпідставного заниження
розміру призначеної їй пенсії. 25 квітня
2014 року вона звернулась до відповідача
із заявою про перерахунок пенсії з дати
її призначення, з урахуванням інших
виплат, які увійшли до довідки про її
заробітну плату від 18.04.2014 року, однак у
перерахунку пенсії їй було
безпідставно відмовлено рішенням № 86
від 28 квітня 2014 року. Вважає, що таке
рішення відповідача суперечить ст. 37
Закону України “Про державну службу”,
ст. 2 Закону України “Про оплату
праці”, п. 2.3.2 Інструкції зі статистики
заробітної плати, яка затверджена
Наказом Державного комітету
статистики України від 13.01.2004 року №5.
Просила визнати неправомірними дії
відповідача щодо неврахування при
розрахунку суми пенсії державного
службовця повної суми матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
суми індексації заробітної плати,
зобов’язати Управління Пенсійного
фонду України в Гірницькому районі м.
Макіївки здійснити нарахування пенсії
державного службовця з дати виникнення
права на пенсійне забезпечення – з 18
квітня 2014 року, та врахувати усі види
оплати праці: повної суми матеріальної
допомоги для вирішення соціально –
побутових питань, матеріальної
допомоги на оздоровлення, суми
щомісячної індексації заробітної
плати.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
позовні вимоги підтримала та просила
позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення позовних вимог, підтримала
письмові заперечення.

Вислухавши пояснення позивача,
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи

прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Пенсійний фонд України діє у
відповідності до “Положення про
Пенсійний фонд України”, яке
затверджено Указом Президента України
від 6 квітня 2011 року № 384/2011 і здійснює
свої повноваження на підставі п. 15
зазначеного положення через створені в
установленому порядку його
територіальні управління.

Відповідно до Законну України “Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування”, рішення про призначення
та перерахунок пенсій приймаються
районними управліннями Пенсійного
фонду України за місцем проживання
пенсіонерів.

За приписами статті 37 Закону України
від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про
державну службу» (далі - Закон № 2723-ХІІ)
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Згідно з частиною другою статті 33 цього
Закону заробітна плата державних
службовців складається з посадових
окладів, премій, доплати за ранги,
надбавки за вислугу років на державній
службі та інших надбавок.

Види надбавок, які враховуються при
призначенні пенсій відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
встановлені постановою Кабінету
Міністрів України від 09 березня 2006 року
№ 268 «Про упорядкування структури та
умов оплати праці працівникам апарату
органів виконавчої влади, органів
прокуратури, судів та інших органів».
До них відносяться надбавки: за високі
досягнення у праці, за знання та
використання в роботі іноземної мови,
за почесне звання «заслужений»,
доплата за науковий ступень.

Заробітна плата, як зазначено в частині
першій статті 1 Закону України від 24
березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату
праці», - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану роботу.

Наявними в матеріалах справи
документальними доказами
підтверджено, що ОСОБА_1 працювала в
Управлінні ПФУ в Совєтському району м.
Макіївки.

З 18 квітня 2014 року ОСОБА_1 призначено
пенсію за віком відповідно до Закону
України «Про державну службу». В
розрахунок її пенсії управлінням ПФУ в
Гірницькому районі м. Макіївки взятий
розмір її заробітної плати за останні 24
календарних місяці роботи у розмірі 80%
від суми середньої заробітної плати.

25 квітня 2014 року ОСОБА_1
звернулась до відповідача із заявою
про здійснення перерахунку її пенсії
відповідно до положень чинного
законодавства з урахуванням вказаних у
довідці Управління ПФУ в Совєтському
районі м. Макіївки від 18.04.2014 № 4295/06-100
сум матеріальної допомога на
оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати.

У задоволенні вимог позивача про
перерахунок пенсії, як убачається з
рішення управління ПФУ України в
Гірницькому районі м. Макіївки від 28
квітня 2014 року № 86, відмовлено.

Отже, предметом оскарження є дії
відповідача щодо нарахування пенсії
ОСОБА_1 без урахування всіх видів
оплати праці, а саме повної суми
матеріальної допомоги для вирішення
соціально – побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
суми щомісячної індексації заробітної
плати.

Спірним у цій справі є обов’язок
відповідача включити до розрахунку
середньої заробітної плати позивача
суми матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
щомісячної індексації заробітної
плати.

Такі виплати позивачу здійснені на
підставі ст. 37 Закону України “Про
державну службу” та з них було
утримано внески на
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України “Про
оплату праці”, визначено, що для
обчислення пенсій середня заробітна
плата визначається відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

У свою чергу ч. 1 ст. 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» визначає,
що до заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Таким чином, Закон не розмежовує доходи
для визначення середнього заробітку на
ті що є постійними елементами
заробітної плати та разові виплати.
Єдиним критерієм є нарахування збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Крім того, суд визнає обґрунтованими
посилання позивача на ст. 2 Закону
України “Про оплату праці”, яка
визначає структуру заробітної плати,
що включає в себе додаткову заробітну
плату (винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці, доплати, надбавки, гарантійні і
компенсаційні виплати, передбачені
чинним законодавством; премії,
пов'язані з виконанням виробничих
завдань і функцій) та інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати (виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми).

Виплата матеріальної допомоги на
оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань посадовим
особам місцевого самоврядування
передбачена нормами чинного
законодавства та є обов’язковими
щорічними виплатами.

Отже, ці виплати є складовими
заробітної плати, відповідно до ст. 2
Закону України “Про оплату праці”.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Постановою Верховного Суду України від
20.02.2012 року по справі №21-430а11 задоволено
заяву про перегляд рішення Вищого
адміністративного суду України з
питання визначення розміру пенсії
державного службовця. Верховний Суд
України, посилаючись на норми ст. 66
Закону України “Про пенсійне
забезпечення” та ст. 41 Закону України
“Про загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування” прийшов до
висновку, що отримувані застрахованою
особою суми виплат, з яких були
фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на
обов’язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Отже, оскаржувані дії відповідача про
відмову у нарахуванні пенсії з
урахуванням всіх видів оплати праці є
протиправними, а пенсія позивача
підлягає нарахуванню виходячи з
фактичного розміру виплат за
відповідний період.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач при зверненні 25.04.2014 року до
відповідача із заявою мала на увазі, що
їй невірно нарахована пенсія, але як
людина юридично не обізнана, помилково
ототожнила поняття «нарахування» і
«перерахунок» пенсії.

Отже нарахування пенсії ОСОБА_1 повинно
бути здійснено з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та сум
щомісячної індексації заробітної
плати починаючи з 18 квітня 2014 року.

ОСОБА_1 не вимагає компенсації за
понесені судові витрати, пов'язані із
зверненням до суду, а тому суд не
вирішує це питання.

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 2, 6, 9, 17, 71, 88, 158-160, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки
Донецької області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок та виплату
недоотриманого розміру пенсії –
задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївки щодо не врахування
при розрахунку суми пенсії державного
службовця всіх видів оплати праці:
повної суми матеріальної допомоги для
вирішення соціально – побутових
питань, матеріальної допомоги на
оздоровлення, суми щомісячної
індексації заробітної плати.

Зобов’язати Управління Пенсійного
фонду України в Гірницькому районі м.
Макіївки з 18 квітня 2014 року здійснити
нарахування пенсії ОСОБА_1 з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань та сум щомісячної індексації
заробітної плати, на підставі довідки
Управління Пенсійного Фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки від 18
квітня 2014 року № 4295/06-100 про складові
заробітної плати.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, а у разі оскарження – за
результатами апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Гірницький районний суд м. Макіївки
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Повний текст постанови складено та
проголошено 23 травня 2014 року в
присутності позивача та представника
відповідача.

СУДДЯ