Справа № 826/4862/14
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2014-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2014 року 09:18
№ 826/4862/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Кобилянського К.М. розглянувши в
порядку письмового провадження
адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лабурнум»до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про визнання протиправним та
скасування наказу,ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Лабурнум»
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовною заявою до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві, у якій
просить суд визнати протиправним та
скасувати наказ Державної податкової
інспекцією у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві від 02.04.2014 №1102 про
проведення перевірки.
Позивач обґрунтував позовні вимоги
тим, що у відповідача були відсутні
підстави для видання оскаржуваного
наказу на підставі положень підпункту
78.1.11 пункт 78.1 статті 78 Податкового
кодексу України. Вказав на те, що наказ
від 02.04.2014 №1102 виданий на виконання
постанови старшого прокурора нагляду
за додержанням законів органами
податкової міліції управління
прокуратури Черкаської області
радника юстиції від 25.01.2014, однак, на
думку позивача, до повноважень
прокурорів не входить винесення
постанов про проведення перевірок. За
наведених обставин позивач вважає
оскаржуваний наказ протиправним та
таким, що підлягає скасуванню.
Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог заперечив.
Посилався на те, що наказ винесено у
відповідності до вимог чинного
законодавства, а саме у зв'язку з
надходженням постанови про
призначення позапланової
документальної перевірки ТОВ
«Лабурнум» від старшого прокурора
прокуратури Черкаської області.
Зазначив, що у відповідності до
положень підпункту 78.1.11 пункту 78.1
статті 78 Податкового кодексу України,
постанова прокурора є підставою для
проведення документальної
позапланової перевірки. Вважає
оскаржуваний наказ правомірним.

В судове засідання 30.04.2014 представник
позивача не прибув, про дату, час та
місце судового засідання був
повідомлений належним чином. Від
позивача надійшло клопотання про
розгляд справи без участі його
представника.

Згідно з частиною 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Суд, встановивши відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта,
керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ухвалив розглядати справу у
порядку письмового провадження.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, Окружний
адміністративний суд міста Києва
вважає, що позов не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75
Податкового кодексу України, органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75
Податкового кодексу України визначено,
що документальною перевіркою
вважається перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених Податковим кодексом
України податків та зборів, а також
дотримання валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи

Документальна позапланова перевірка
здійснюється за наявності хоча б
однієї з обставин, визначених пунктом
78.1 статті 78 Податкового кодексу
України.

Відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1
статті 78 Податкового кодексу України,
документальна позапланова перевірка
здійснюється у випадку, коли отримано
судове рішення суду (слідчого судді)
про призначення перевірки або
постанову органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
слідчого, прокурора, винесену ними
відповідно до закону.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач отримав постанову від 25.01.2014
старшого прокурора нагляду за
додержанням законів органами
податкової міліції управління
прокуратури Черкаської області
радника юстиції Бондаренко Ю.М., яку
прийнято в рамках кримінально
провадження №0000197, внесеного до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань 06.08.2013, за ознаками складу
кримінальних правопорушень
передбачених частиною 2 статті 205,
частиною 5 статті 27, частиною 3 статті 212
Кримінального кодексу України, яке
перебуває у провадженні СУ ФР ГУ
Міндоходів у Черкаській області. Даною
постановою ДПІ у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві доручено провести
позапланову документальну перевірку
ТОВ «Лабурнум» з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.01.2011 по 20.08.2013 по
взаємовідносинах з ТОВ «Інтерком
компані» (а.с. 96-98).

Зі змісту постанови вбачається, що
досудовим слідством встановлено, що
ТОВ «Лабурнум» мало
фінансово-господарські
взаємовідносини з суб'єктом
господарської діяльності, що має
ознаки фіктивності, а саме: ТОВ
«Інтерком компані».

Пунктом 15 частини 1 статті 3
Кримінального процесуального кодексу
України, зі змінами та доповненнями,
визначено, що прокурор - Генеральний
прокурор України, перший заступник,
заступники Генерального прокурора
України, їх старші помічники,
помічники, прокурори Автономної
Республіки Крим, областей, міст Києва
та Севастополя, прокурори міст і
районів, районів у містах, міжрайонні
та спеціалізовані прокурори, їх перші
заступники, заступники прокурорів,
начальники головних управлінь,
управлінь, відділів прокуратур, їх
перші заступники, заступники, старші
прокурори та прокурори прокуратур усіх
рівнів, які діють у межах повноважень,
визначених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 36 Кримінального
процесуального кодексу України
визначено, що прокурор, здійснюючи свої
повноваження відповідно до вимог цього
Кодексу, є самостійним у своїй
процесуальній діяльності, втручання в
яку осіб, що не мають на те законних
повноважень, забороняється. Органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, підприємства, установи
та організації, службові та інші
фізичні особи зобов'язані виконувати
законні вимоги та процесуальні рішення
прокурора.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті
36 Кримінального процесуального
кодексу України встановлено, що
прокурор, здійснюючи нагляд за
додержанням законів під час проведення
досудового розслідування у формі
процесуального керівництва досудовим
розслідуванням, уповноважений
призначати ревізії та перевірки у
порядку, визначеному законом.

Таким чином, отримавши постанову від
25.01.2014 старшого прокурора нагляду за
додержанням законів органами
податкової міліції управління
прокуратури Черкаської області
радника юстиції Бондаренко Ю.М.,
відповідач, у відповідності до
вищезазначених положень
законодавства, зобов'язаний був
провести документальну позапланову
перевірку ТОВ «Лабурнум».

Відповідно до пункту 78.4 статті 78
Податкового кодексу України про
проведення документальної
позапланової перевірки керівник
органу державної податкової служби
приймає рішення, яке оформлюється
наказом.

Керівник ДПІ у Печерському районі ГУ
Міндоходів у місті Києві, на підставі
підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75,
підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78
Податкового кодексу України, у зв'язку
із надходженням постанови від 25.01.2014
старшого прокурора нагляду за
додержанням законів органами
податкової міліції управління
прокуратури Черкаської області
радника юстиції Бондаренко Ю.М.,
стосовно проведення документальної
позапланової перевірки ТОВ «Лабурнум»,
видав наказ № 1102 від 02.04.2014 про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
позивача (а.с. 20).

Дослідивши надані сторонами докази,
заслухавши пояснення сторін, суд
дійшов висновку, що відповідач видав
оскаржуваний наказ № 1102 від 02.04.2014 в
межах повноважень, наданих йому
законодавством та у відповідності до
положень Податкового кодексу України.

Крім того, під час розгляду справи, суд
встановив, що в ході перевірки, яка
розпочата на підставі оскаржуваного
наказу, відповідач вручив позивачу
запит від 07.04.2014 №16207/10/2655-22-08-10 про
надання документів
фінансово-господарської діяльності по
взаємовідносинах з ТОВ «Інтерком
компані» за період з 01.01.2011 по 20.08.2013 (а.с.
101).

На вказаний запит позивач листом від
08.04.2014 №80 надав пояснення та копії
документів по взаємовідносинам з ТОВ
«Інтерком компані» за лютий і березень
2013 року, а саме: додатків до договору,
акту, видаткових накладних, платіжних
доручень (а.с. 99). Крім того, в даному
листі зазначено, що копії документів за
грудень 2012 року, квітень, червень 2013
року були надані відповідачу 07.04.2014.

Надані позивачем документи були
використані для проведення
документальної позапланової
перевірки, призначеної оскаржуваним
наказом № 1102 від 02.04.2014, за результатом
якої складено акт від 14.04.2014
№334/26-55-22-08/35197446 про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Лабурнум» з питань
дотримання вимог податкового та
валютного законодавства при
взаємовідносинах з ТОВ «Інтерком
компані» за період з 01.01.2011 по 20.08.2013 (а.с.
105-118).

Відповідно до пункту 81.1 статті 81
Податкового кодексу України посадові
особи контролюючого органу мають право
приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої
перевірки, копії наказу про проведення
перевірки; службового посвідчення
осіб, які зазначені в направленні на
проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
платнику податків (його посадовим
(службовим) особам або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення документальної виїзної
або фактичної перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ
«Лабурнум» допустило посадових осіб
відповідача до проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки на підставі оскаржуваного
наказу № 1102 від 02.04.2014.

Відповідно до правової позиції
Верховного Суду України викладеної в
постанові від 24.12.2010 у справі за позовом
ТОВ «Foods and Goods L.T.D.» до Державної
податкової інспекції у Калінінському
районі міста Донецька, третя особа -
Державна податкова адміністрація в
Донецькій області, про скасування
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій, платник податків,
який вважає порушеним порядок та
підстави призначення податкової
перевірки щодо нього, має захищати свої
права шляхом не допуску посадових осіб
контролюючого органу до такої
перевірки. Якщо ж допуск до проведення
перевірки відбувся, в подальшому
предметом розгляду в суді має бути лише
суть виявлених порушень податкового та
іншого законодавства, дотримання якого
контролюється контролюючими органами.

Отже, згідно з правовою позицією
Верховного Суду України, саме на етапі
допуску до перевірки платник податків
може поставити питання про
необґрунтованість її призначення та
проведення, реалізувавши своє право на
захист від безпідставного та
необґрунтованого здійснення
податкового контролю щодо себе.
Водночас, допуск до перевірки нівелює
правові наслідки процедурних порушень,
допущених контролюючим органом при
призначенні податкової перевірки.

Вищий адміністративний суд України в
постанові № К/800/29102/13 від 19.12.2013
зазначив, що позови платників податків,
спрямовані на оскарження рішень (у тому
числі наказів про призначення
перевірки), дій або бездіяльності
контролюючих органів щодо призначення
та/або проведення перевірок можуть
бути задоволені лише в тому разі, якщо
до моменту винесення судового рішення
не відбулося допуску посадових осіб
контролюючого органу до спірної
перевірки. В іншому разі в задоволенні
відповідних позовів має бути
відмовлено, оскільки правові наслідки
оскаржуваних дій за таких обставин є
вичерпаними, а отже, задоволення позову
не може призвести до відновлення
порушених прав платника податків,
оскільки після проведення перевірки
права платника податків порушують лише
наслідки проведення відповідної
перевірки.

Таким чином, оскільки суд встановив, що
оскаржуваний наказ від 02.04.2014 №1102
виданий відповідачем правомірно, а
також те, що позивач допустив посадових
осіб відповідача до проведення
перевірки на підставі даного наказу, а
отже не використав своє право не
допуску посадових осіб до проведення
перевірки, то суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
усіх форм дискримінації; пропорційно,
зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення (дія); з
урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку,
що викладені в позовній заяві
посилання позивача є необґрунтованими,
та відповідно такими, що не підлягають
задоволенню.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71,
160-163, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю «Лабурнум»
відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленим статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
К.М.
Кобилянський