Справа № 295/20691/13-а
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"21" травня 2014 р.
Справа № 295/20691/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Хаюка С.М.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Богунської районної ради м. Житомира
на постанову Богунського районного
суду м. Житомир від "05" березня 2014 р. у
справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління праці та соціального
захисту населення Богунської районної
ради м. Житомира про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, в якому просить визнати
неправомірними дії Управління праці та
соціального захисту населення
Богунської районної ради м. Житомира
щодо відмови у встановленні статусу
інваліда війни відповідно п. 9 ст. 7
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
та зобов'язати відповідача встановити
ОСОБА_4 такий статус.

Постановою Богунського районного суду
м.Житомира від 05.03.2014 року визнано
неправомірними дії Управління праці та
соціального захисту населення
Богунської районної ради м. Житомира
щодо відмови ОСОБА_4 у встановленні
статусу інваліда війни відповідно до п.
9 ст. 7 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту".

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Богунської районної ради м. Житомира
встановити статус інваліда війни
ОСОБА_4 відповідно до п. 9 ст. 7 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" та
видати відповідне посвідчення.

Не погоджуючись з даною постановою
Управління праці та соціального
захисту населення Богунської районної
ради м. Житомира звернулось з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Богунського
районного суду м.Житомира та прийняти
нову постанову, якою відмовити в
задоволенні позову.

З врахуванням приписів статей 196,197 КАС
України, розгляд апеляційної скарги
здійснюється судовою колегією в
порядку письмового провадження.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 195 КАС України, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач,
працюючи водієм АТП №0602 в період з
19.02.1987 року по 06.03.1987 року працював у
зоні відчуження, а саме: вивозив із
Житомирського м'ясокомбінату заражену
радіоактивну кісткову муку для її
захоронення в с. Буряковка
Прип`ятського району Київської
області, таким чином приймав участь у
ліквідації наслідків на
Чорнобильській АЕС, у зв'язку з чим він
набув статусу особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
та йому встановлена І група
інвалідності.

Наведене підтверджується копією
трудової книжки позивача, довідками
Коростенського м'ясокомбінату №132 від
27.04.1993р., Житомирського м'ясокомбінату
№377 від 23.04.1993р., АТП 0602 №84 від 02.12.1992р.,
про те, що позивач приймав участь у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у період з 19.02.1987р.
по 06.03.1987р. в с.Буряковка Припятського
району Київської області, експертним
висновком і довідкою МСЕК від 20.11.2013
року, якими позивачу безстроково
встановлено 1 групу інвалідності
внаслідок захворювання, пов'язаного з
роботами по ліквідації аварії на ЧАЕС,
посвідченням серії НОМЕР_1 особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії, виданим 11.10.2013р.
Житомирською ОДА, та вкладкою учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, грамотою
виконавчого комітету Богунської
районної ради м. Житомира на ім'я
позивача.

Позивач звернувся до Управління праці
та соціального захисту населення
Богунської районної ради міста
Житомира про зобов"язання визначити
йому статус інваліда війни відповідно
до вимог п. 9 ст. 7 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту". В заяві зазначив,
що він був залучений до складу
формувань Цивільної оборони та став
інвалідом 1-ї групи внаслідок
захворювання, пов"язаного з
ліквідацією наслідків на ЧАЕС.

Листом від 28.11.2013 року відповідач
відмовив ОСОБА_4 у визначенні йому
статусу інваліда війни з посиланням на
відсутність необхідних для розгляду
цього питання документів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
вимоги позивача з приводу визнання дій
відповідача про відмову у визначенні
статусу інваліда війни є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Оцінюючи таку позицію суду першої
інстанції, колегія суддів виходить з
наступного.

Відповідно до п.9 ст.7 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" від 22.10.1993 року,
до інвалідів війни належать також
інваліди з числа: осіб залучених до
складу формувань Цивільної оборони,
які стали інвалідами внаслідок
захворювання, пов'язаних з ліквідацією
наслідків Чорнобильської катастрофи .

Згідно ст.9 Закону України "Про Цивільну
оборону України" - силами цивільної
оборони є її війська, спеціалізовані та
невоєнізовані формування.

Відповідно до ст.11 цього Закону -
невоєнізовані формування цивільної
оборони створюються в областях,
районах, містах Києві та Севастополі,
на підприємствах, в установах і
організаціях незалежно від форм
власності і підпорядкування у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

До невоєнізованих формувань цивільної
оборони зараховуються працездатні
громадяни України.

Згідно ст. 12 Закону України "Про
Цивільну оборону України" - для
забезпечення заходів з цивільної
оборони, захисту населення і територій
від наслідків надзвичайних ситуацій та
проведення спеціальних робіт у
міністерствах, інших центральних
органах виконавчої влади, місцевих
державних адміністраціях, на
підприємствах, в установах і
організаціях незалежно від форм
власності і підпорядкування
створюються спеціалізовані служби
цивільної оборони: енергетики, захисту
сільськогосподарських тварин і рослин,
інженерні, комунально-технічні,
матеріального забезпечення, медичні,
оповіщення і зв'язку, протипожежні,
торгівлі і харчування, технічні,
транспортного забезпечення та інші.
Для проведення евакуаційних заходів в
умовах надзвичайних ситуацій на базі
місцевих державних адміністрацій
створюються евакуаційні комісії.

Крім формувань Цивільної оборони, в
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС брали участь формування чи
підрозділи різних міністерств. Вони
формувались і направлялись у райони
виконання робіт згідно розпорядження
керівників цих відомств.

На громадян, які були у складі цих
формувань чинність пункту 9 частини
другої статті 7 Закону не поширюється.

Таким чином, обов'язковими умовами за
якими особу можна віднести до
інвалідів війни згідно п. 9 ч. 2 ст. 7
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» є наявність у особи
інвалідності, наявність доказів
залучення такої особи до складу
формувань Цивільної оборони та
отримання інвалідності внаслідок
захворювання пов'язаного з ліквідацією
наслідків Чорнобильської катастрофи.

Статус інваліда війни відповідно до
пункту 9 частини другої статті 7 Закону
установлюється у разі наявності
архівних документів про залучення
громадянина до ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС саме у складі формування
Цивільної оборони.

Згідно роз'яснення Міністерства праці
та соціальної політики України (лист
від 28.03.2006р. №146/0/15-06/014) підставою для
визнання статусу інваліда війни
відповідно до 9 частини другої статті 7
Закону особам, які стали інвалідами
внаслідок захворювань, пов'язаних з
ліквідацією Чорнобильської
катастрофи, є зокрема довідка, що
надана управлінням з питань
надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від Чорнобильської
катастрофи про залучення особи до
складу формувань Цивільної оборони під
час ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС із зазначенням назви формування
та терміну перебування в зоні
відчуження та причинний зв'язок
інвалідності з захворюванням,
пов'язаних з цією аварією.

Єдиним формуванням Цивільної оборони в
межах Житомирської області був
зведений мобільний загін спеціального
захисту, який був сформований на
підставі рішення облвиконкому на базі
підприємства «Хімволокно» та в період
з 03.05.1986 року по 20.05.1986 року знаходився в
підпорядкуванні оперативної групи
Прикарпатського військового округу,
місцем розташування якої було селище
Діброва Поліського району Київської
області, однак докази залучення до його
складу позивача - відсутні (а.с.10-12).

З листа Департаменту цивільного
захисту населення Житомирської ОДА від
09.12.2013 вбачається, що документи, які
містили в собі інформацію стосовно
зведеного мобільного загону
спеціального захисту Житомирської
області (завдань, комплектації, видів
та місць виконання робіт) були
витребувані в 1991 році органами
прокуратури періоду СРСР із
розпорядження існуючого на той момент
штабу Цивільної оборони області і
приєднані до матеріалів кримінальної
справи, що розслідувалась.

У випадку позивача відсутня така
обов'язкова умова, як залучення
позивача до складу формувань Цивільної
оборони, в складі яких він приймав
участь у ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи.

Зі змісту довідок виданих
Коростенського м'ясокомбінату №132 від
27.04.1993р., Житомирського м'ясокомбінату
№377 від 23.04.1993р., АТП 0602 №84 від 02.12.1992р.,
вбачається, що позивач приймав участь у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у період з 19.02.1987р.
по 06.03.1987р. в с.Буряковка , Припятського
району Київської області (а.с.5-7).

Тобто, у позивача відсутні докази
залучення до складу формувань
Цивільної оборони, в складі яких він
приймав участь у ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи та дійшли
обґрунтованого висновку про
правомірність дій відповідача щодо
відмови позивачу у встановлені статусу
інваліда війни згідно п. 9 ч. 2 ст. 7
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту».

Отже, враховуючи викладене, колегія
суддів погоджується з висновками
відповідача, що надані ОСОБА_4
документи не підтверджують участі у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у складі
невоєнізованих формувань Цивільної
оборони.

Відповідно до ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а постанова суду
першої інстанції скасуванню з
прийняттям нової постанови.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Богунської районної ради м. Житомира
задовольнити.

Постанову Богунського районного суду
м. Житомир від "05" березня 2014 р.
скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити ОСОБА_4 у задоволені позову.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
С.М.Хаюк

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- відповідачу Управління праці та
соціального захисту населення
Богунської районної ради м. Житомира
вул.Перемоги,55,м.Житомир,10014

- ,