Справа № К/9991/1588/12-С
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/1588/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Мороз В.Ф.

Логвиненко А.О.

Донець О.Є.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Луганська на
постанову Жовтневого районного суду м.
Луганська від 10 лютого 2011 року та
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17 листопада
2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Луганська про
перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а:

28 жовтня 2010 року позивачка звернулася в
суд із позовом до Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Луганська про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Луганська від 10 лютого 2011 року позов
задоволено. Визнано дії Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Луганська відносно
неналежного нарахування та виплати
ОСОБА_5, щомісячної компенсації у
зв'язку з втратою годувальника в
заниженому розмірі неправомірними.
Зобов'язано відповідача починаючи з
10.01.2007 року здійснити перерахунок
пенсії ОСОБА_5 з урахуванням виплачених
сум, щомісячної компенсації у зв'язку з
втратою годувальника, згідно ст. 52, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» - з урахуванням
мінімального розміру пенсії за віком,
який згідно ст. 28, 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюються в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17 листопада
2011 року апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Луганська задоволено
частково. Постанову Жовтневого
районного суду м. Луганська від 10
лютого 2011 року змінено в абзаці
третьому резолютивної частини
постанови замість дати з 10.01.2007 року
вказано з 28.04.2010 року.

Не погоджуючись із постановою суду
апеляційної інстанції, відповідач
звернувся із касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
в якій просить скасувати судове
рішення, ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями, Управління подало
касаційну скаргу, в якій просить
скасувати судові рішення першої та
апеляційної інстанцій, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити.
Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
щомісячна компенсація в разі втрати
годувальника призначається на кожного
непрацездатного члена сім'ї, який був
на його утриманні, в розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком
незалежно від пенсії, передбаченої
законодавством України.

Законом України від 28.12.2007 р. № 107-VІ в
частину першу ст. 52 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» внесені
зміни, відповідно до яких зазначена
компенсація встановлена у розмірі 10
процентів прожиткового мінімуму, для
осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008р. № 10-рп/2008, визнано такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними), зміни, внесені
підпунктом 14 пункту 28 розділу ІІ Закону
України від 28.12.2007 року № 107 - VІ.

Таким чином, щомісячна компенсація
дочці позивачки у зв'язку з втратою
годувальника повинна бути призначена в
розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії
за віком.

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної
інстанції вірно вказав на те, що
конституційні принципи, на яких
базується здійснення прав і свобод
людини і громадянина в Україні,
включаючи і право на пенсійне
забезпечення, передбачені статтями 1, 3,
частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2
статті 19, статтями 22, 23, частиною 1
статті 24 Конституції України, набуте у
сфері пенсійного забезпечення, не може
бути скасоване, звужене. Правовою
гарантією забезпечення державою
даного права є виконання прийнятих на
себе зобов'язань, виходячи з положень
принципу верховенства права,
закріпленого як статтею 8 Конституції
України, так і статтею 8 Кодексу
адміністративного судочинства
України.
Перерахованими Законами чітко
визначений розмір компенсації у
зв'язку з втратою годувальника, тому
відповідно до ч.1 ст. 52 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», щомісячна
компенсація дитині позивачки у зв'язку
з втратою годувальника повинна бути
призначена в розмірі 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, ухвалою Жовтневого районного
суду м. Луганська від 29 жовтня 2010 року
позовні вимоги ОСОБА_4 за період з 10.01.2007
до 28.04.2010 залишені без розгляду у
зв'язку з пропуском строку для
звернення до суду. Провадження у справі
відкрито в частині позовних вимог
починаючи з 28 квітня 2010 року. Ухвала
суду набрала законної сили.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції дійшов вірного висновку про
наявність підстав для зміни постанови
суду першої інстанції в частині
початкової дати здійснення
перерахунку компенсації, тобто з 28.04.2010
року.

З огляду на викладене, постанова суду
апеляційної інстанції відповідає
обставинам справи наданим доказам та
нормам процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.
Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Луганська - залишити без
задоволення, а постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 17 листопада 2011 року - без змін.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянуте Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді:
В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець