Справа № 6а-153/11
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/66563/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Іваненко Я.Л.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
заявою ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Луганська про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, касаційне провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_3
на ухвалу Ленінського районного суду м.
Луганська від 03 лютого 2012 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 02 жовтня 2012
року, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з заявою до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Луганська про визнання дій
протиправними та зобов'язання поновити
з 01 листопада 2011 року нарахування та
виплату пенсії згідно постанови
Ленінського районного суду м.
Луганська від 26 червня 2009 року по
справі №2-а-2200/09 за позовом ОСОБА_3
до Управління Пенсійного фонду України
в Ленінському районі м. Луганська.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Луганська від 03 лютого 2012 року,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 02 жовтня 2012 року, позивачу
відмовлено у задоволенні заяви.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, ОСОБА_3 звернулася з касаційною
скаргою, в якій просить рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
скасувати та прийняти нове рішення,
яким задовольнити її заяву,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач має статус
інваліда 3-ї групи внаслідок
захворювання, пов'язаного з участю у
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в
зв'язку з чим отримує пенсію у розмірі
визначеному статтею 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а саме із
розрахунку 6-ти прожиткових мінімумів
для непрацездатних осіб, а розмір
пенсії визначається ст. 50 вказаного
Закону та становить - 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

27 квітня 2009 року позивач звернулася до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Луганська про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії. Постановою Ленінського
районного суду м. Луганська від 26
червня 2009 року позов задоволено
частково. Ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 17 грудня 2009 року у задоволенні
клопотання Управління, про поновлення
строку на апеляційне оскарження -
відмовлено. Рішення суду виконано.

Проте, пунктом 7 Прикінцевих положень
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про державний бюджет
України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року
№3491-VI, який набрав чинності з 19 червня
2011 року, зазначено, що у 2011 році норми і
положення статті 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Відповідно до частини 9 статті 267
Кодексу адміністративного
судочинства України Особа-позивач, на
користь якої ухвалено постанову суду,
має право подати до суду першої
інстанції заяву про визнання
протиправними рішень, дій чи
бездіяльності, вчинених суб'єктом
владних повноважень - відповідачем на
виконання такої постанови суду або
порушення прав позивача, підтверджених
такою постановою суду.

Таку заяву може бути подано протягом
десяти днів з дня, коли позивач
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення своїх прав, свобод чи
інтересів, але не пізніше дня
завершення строку пред'явлення до
виконання виконавчого листа, виданого
за відповідною постановою суду.

У разі невідповідності заяви вказаним
вище вимогам вона ухвалою суду,
прийнятою в порядку письмового
провадження, повертається заявнику.
Така ухвала суду може бути оскаржена.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій, постанова Ленінського
районного суду м. Луганська від 26
червня 2009 року до 01 листопада 2011 року
(внесення змін до законодавства)
відповідачем виконувалася.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що заява
позивача носить характер позовних
вимог, що суперечить вимогам частини 9
статті 267 Кодексу адміністративного
судочинства України, а тому суди
дійшли правильного висновку про
відсутність підстав для її
задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, оскільки
судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а ухвалу Ленінського
районного суду м. Луганська від 03
лютого 2012 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 02 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: