Справа № 2а-397/11/1522
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

----------------------
У Х В А Л А

23 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-397/11/1522

Категорія: 5.5 Головуючий в 1 інстанції:
Шенцева О.П. Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

доповідач, суддя - Димерлій
О.О.

суддів - Єщенка
О.В.

- Романішина В.Л.

участю секретаря -
Цуцкірідзе М.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі адміністративну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на постанову Приморського районного
суду м. Одеси від 13 грудня 2012 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Приморського районної
адміністрації Одеської міської ради,
треті особи без самостійних вимог на
предмет спору: ОСОБА_4, ОСОБА_2 про
визнання недійсним розпоряджень, -

В С Т А Н О В И В :

19 квітня 2006 року позивач звернувся до
суду з вказаним вище адміністративним
позовом та, посилаючись на ст..1, п.2 ст. 10
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду» та на
рішення Конституційного Суду України
від 02 березня 2004 року №4-рп/2004 просила
визнати протиправними розпорядження
(рішення) Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
(надалі - Приморська адміністрація)
згідно з яким ОСОБА_5 і ОСОБА_4 шляхом
викупу передавалися підвальні
приміщення та горища, розташовані в
будинку АДРЕСА_1 та скасувати ці
розпорядження (рішення).

Згодом, 20 лютого 2008 року і 02 березня 2011
року ОСОБА_3 доповнила позовні вимоги
та просила: визнати недійсними: -
розпорядження № 1817 Приморської
адміністрації від 16.06.2004 року про
відчуження нежилого приміщення горища,
загальною площею 49,5 кв.м., в АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_4;

- розпорядження № 1816 Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради від 16.06.2004 року про
відчуження нежилого приміщення горища,
загальною площею 48,5 кв.м., в АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_5;

- розпорядження № 2761 Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради від 06.11.2003 року про
відчуження нежилого приміщення -
підвалу, загальною площею 48,5 кв.м., в
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_5;

- розпорядження № 1815 Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради від 16.06.2004 року про
відчуження нежилого приміщення
підвалу, загальною площею 13,4 кв.м., в
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_5;

- розпорядження № 1745 Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради від 28.08.2003 року про
відчуження нежилого приміщення горища,
загальною площею 48,6 кв.м., в АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_5;

- розпорядження № 1746 Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради від 28.08.2003 року про
відчуження нежилого приміщення горища,
загальною площею 49,5 кв.м., в АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_4.

За наслідками розгляду
адміністративного позову 13 грудня 2012
року Приморським районним судом міста
Одеси ухвалено постанову про
задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Суд першої інстанції визнав недійсними
розпорядження № 1817 Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради від 16.06.2004 року про
відчуження нежилого приміщення горища,
загальною площею 49,5 кв.м., в АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_4;

- розпорядження № 1816 Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради від 16.06.2004 року про
відчуження нежилого приміщення горища,
загальною площею 48,5 кв.м., в АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_5;

- розпорядження № 2761 Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради від 06.11.2003 року про
відчуження нежилого приміщення -
підвалу, загальною площею 48,5 кв.м., в
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_5;

- розпорядження № 1815 Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради від 16.06.2004 року про
відчуження нежилого приміщення
підвалу, загальною площею 13,4 кв.м., в
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_5;

- розпорядження № 1745 Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради від 28.08.2003 року про
відчуження нежилого приміщення горища,
загальною площею 48,6 кв.м., в АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_5;

- розпорядження № 1746 Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради від 28.08.2003 року про
відчуження нежилого приміщення горища,
загальною площею 49,5 кв.м., в АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_4.

Не погодившись з вказаним рішенням,
ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою
де, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
невірне застосування норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи,просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
постановити нову, про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги третя особа на неможливість
скасування розпоряджень Приморської
адміністрації, оскільки вони витікають
з рішень Одеської міської ради.
Розпорядження прийняті виконавчим
органом місцевого самоврядування до
прийняття Конституційним Судом
України рішення.

Перевіряючи повноту з'ясування судом
першої інстанції обставин справи та
правильність застосування правових
норм, апеляційний суд звертає увагу на
таке.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачка є власником 497/1000 частини
кв.НОМЕР_6 та кв.НОМЕР_7 буд АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 та ОСОБА_4 є власниками квартир
№ 1, 3, 3а, 4, 4а, 5 в зазначеному будинку.

У період з 28.03.2003 року по 16.06.2004 року
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були отримані горище
та підвал буд. АДРЕСА_1 на підставі
оскаржуваних розпоряджень Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради про відчуження нежилих
приміщень згаданого будинку.

Суд апеляційної інстанції заслухав
суддю-доповідача, розглянув та
обговорив доводи апеляційних скарг,
перевірив матеріали справи та вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом
першої інстанції обставин справи та
правильність застосування правових
норм, апеляційний суд звертає увагу на
таке.

Статтею 41 Конституції України, ст. 321 ЦК
України визначено, що право власності
є непорушним і ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

За змістом ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Перелік способів набуття
права власності визначено в главі 24
розділу І книги третьої ЦК України.

Відповідно до ст. 10 ч. 2 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» власники квартир
багатоквартирних будинків є
власниками допоміжних приміщень
будинку, технічного устаткування,
елементів зовнішнього впорядкування і
зобов'язані брати участь в загальних
витратах, пов'язаних із утриманням
будинку і прибудинкової території
відповідно до своєї частки в майні
будинку; допоміжні приміщення (кладові,
сараї..) передаються у власність
квартиронаймачам безоплатно і окремо
приватизації не підлягають.

Згідно з рішенням Конституційного Суду
України від 02 березня 2004 року № 4-рп2004
допоміжні приміщення передаються
безкоштовно в загальну власність
громадян одночасно з приватизацією
ними квартир (кімнат в квартирах)
багатоквартирних будинків.
Підтвердження права власності на
допоміжні приміщення не вимагає
здійснення додаткових дій…

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 25 травня 2005 року по договору
купівлі-продажу придбала квартиру : в
будинку АДРЕСА_1 (Т.1, а.с.10) Своє право
власності позивач зареєструвала 25
травня 2005 року. (а.с.11) В 2006-2007р.р. від
імені окремих власників квартир
будинку АДРЕСА_1, зокрема від імені
ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (мешканців
квартир НОМЕР_1,НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4,
НОМЕР_5.) була складена заява, за змістом
якої вони дали згоду директору ДЕЗ
Жовтневий на відчуження підвалу та
горища, розташованого за вказаною
адресою.(т.1 а.с. 69, Т.2 а.с.70) Одеським МБТІ
і РОН було виготовлено технічний
паспорт на допоміжні приміщення
підвалу і горища вказаного будинку
Згідно матеріалів справи договір
купівлі-продажу спірного підвального
приміщення у встановленому законом
порядку не укладався.

Судом першої інстанції до матеріалів
справи залучені довідка -
характеристики ДЕЗ Жовтневий, за
змістом яких спірні приміщення підвалу
та горища вважаються допоміжними.

Із матеріалів справи убачається, що
власник АДРЕСА_2 не укладала з ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 договору відчуження допоміжних
та технічних приміщень будинку
АДРЕСА_1. А відтак, не всі співвласники
квартир багатоквартирного будинку
дали згоду відносно позбавлення їх
права власності на спірні приміщення
підвалу і горища на користь позивача.

Закон України «Про приватизацію
державного житлового фонду», ст. ст.
382,369,392 ЦК України, згадане рішення
Конституційного Суду України, на які
послався суд першої інстанції в
рішенні, не передбачають можливості і
умов переходу права власності на
допоміжні приміщення від усіх
співвласників багатоквартирного
будинку до одного власника квартири
такого будинку.

ОСОБА_5, ОСОБА_4 до усіх співвласників
будинку, які за законом мають право
власності на допоміжні приміщення і на
доступ до загально будинкових
інженерних мереж багатоквартирного
будинку, позову не подавала.

З огляду на встановлене, виконавчий
орган місцевого самоврядування -
Приморська адміністрація
необґрунтовано дійшла до висновку, що
існують підстави для відчуження на
користь ОСОБА_5, ОСОБА_4 спірних
приміщень підвалу та горища.

Приймаючи оскаржувані рішення,
Приморська адміністрація неправильно
застосувала ст. 10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», ст. ст. 382,369,392 ЦК України та
безпідставно, свавільно позбавила
частину власників квартир
багатоквартирного будинку права
власності на спірні приміщення.

Твердження третьої особи про
виникнення правовідносин між
Приморською адміністрацією і ОСОБА_4 до
набрання законної сили рішення
Конституційного Суду України від 02
березня 2004 року №4-рп/2004 безпідставні,
оскільки за своєю правовою природою
назване вище рішення є тлумаченням
законів України і не скасовує жодного
із цих законів.

Зважаючи на все вище викладене, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що при розгляді справи судом правильно
застосовані норми матеріального і
процесуального права, вірно
встановлено фактичні обставини справи
та дана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції
викладена достатньо повно, висновки
обґрунтовані з посиланням на конкретні
норми законів України та відповідають
чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, оскільки
базуються на невірному трактуванні
позивачем фактичних обставин норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин підстав для
скасування рішення суду та задоволення
апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись: ст.. ст..185, 195, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу - ОСОБА_2 - залишити
без задоволення, а постанову
Приморського районного суду м. Одеси
від 13 грудня 2012 року за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Приморського районної адміністрації
Одеської міської ради, треті особи:
ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання недійсним
розпоряджень - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
негайно після її проголошення та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України на
протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: