Справа № 9101/133297/2011
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2013-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 травня 2013 рокусправа № 2а-7573/10/0870

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Юхименка О.В.

суддів: Нагорної
Л.М. Мельника В.В.

секретар судового засідання:
Рязанов А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Запорізької митниці

на постанову Запорізького
окружного адміністративного суду

від 08 лютого 2011 року

у справі № 2а-7573/10/0870

за позовом Приватного
підприємства Фірма «Дарьял»,

вул. Тургенєва, 27, м.
Запоріжжя, 69063;

до відповідача Запорізької
митниці,

вул. Кремлівська, 12, м.
Запоріжжя, 69015;

про визнання
протиправним та скасування рішення, -

встановив: Приватним підприємством
Фірма «Дарьял» подано позов до
Запорізької митниці про визнання
скасування Рішення № 112000006/2010/001619/1 від
17.09.2010р. про визначення митної вартості
товарів.

Запорізький окружний адміністративний
суд (суддя Артоуз О.О.) своєю постановою
від 08 лютого 2011 року позов задовольнив.

Постанова суду мотивована тим, що
позивачем було надано всі необхідні та
належні документи, які дозволяють
визначити митну вартість товару за
методом оцінки за ціною угоди щодо
товарів, натомість відповідачем було
застосовано метод № 6, чим порушено
принцип послідовності застосування
методів визначення митної вартості.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим актом, у поданій апеляційній
скарзі Запорізька митниця, Відповідач,
вказує на невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
під час здійснення контролю за
визначенням митної вартості товару
виник обґрунтований сумнів щодо
заявлених відомостей. Декларант не
надав затребувані документи в повному
обсязі. За результатами проведеного
контролю митна вартість товару була
скоригована.

Просить постанову окружного
адміністративного суду скасувати та
ухвалити нове рішення. В позові
відмовити.

Процесуальним правом на участь
представника в судовому засіданні
Сторони не скористались.

З огляду на приписи статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Обставини справи: 01 вересня 2010 року
позивач пред'явив до митного
оформлення на Запорізьку митницю товар
(кальцій металевий в гранулах 0-2 мм,
країна виробництва - Китайська Народна
Республіка), придбаний у компанії «SKW
STAHL-METALLURGIE GMBH" на підставі контракту від
09.12.2009р. № 01-091209 загальною вагою 28 тонн,
вартістю 3 625 доларів США за тону.

З метою митного оформлення
імпортованого товару позивач подав до
Запорізької митниці вантажну митну
декларацію форми МД-2 № 112000010/2010/006928,
декларацію митної вартості, в якій
визначив митну вартість товару за
основним методом (за ціною договору
(контракту)).

На підтвердження митної вартості
товару позивач надав митному органу
пакет документів: контракт від 09.12.2009р.
№ 01-091209; специфікація № 01/Са-metal до
контракту від 09.12.2009р. № 01-091209;
сертифікат погодження № Т 473384 від
29.07.2010р.; сертифікат якості від 27.07.2010р.
б/н; інвойс від 28.07.2010р. № 6112/;
платіжне доручення від 23.09.2010р. № 851;
прайс-лист виробника від 31.08.2010р. № б/н;
ДМВ від 01.09.2010р.

01.09.2010р. інспектор митної служби, з
метою перевірки відомостей про
заявлену митну вартість
задекларованих товарів, витребував від
декларанта додаткові документи, а саме:
каталоги фірми виробника товару;
калькуляцію фірми виробника товару;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товару, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, що мають відповідні
повноваження згідно із законодавством;
інформацію зовнішньоторговельних та
біржових організацій про вартість
товару та/або сировини; відомості про
якісні характеристики.

04.02.2013р. позивач, на вимогу посадової
особи державної митної служби, надав:
висновок Держзовнішінформ від 01.09.2010р.
№ 6/657; лист виробника щодо неможливості
надання калькуляції; експортну ВМД
(Німеччина). Зазначив, що інші додаткові
документи, у відведений термін митним
органом, надати неможливо.

За результатами розгляду поданих
позивачем документів Запорізькою
митницею прийнято рішення від 17
вересня 2010 року № 112000006/2010/001619/1 про
коригування митної вартості товарів,
згідно з яким вартість задекларованого
товару митний орган визначив за
методом № 6 (резервний метод).

Скасування Рішення від 17 вересня 2010
року № 112000006/2010/001619/1 стало предметом
судового позову.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм процесуального права при винесені
оскарженого рішення, виходить з
наступного.

З огляду на приписи статті 266 Митного
кодексу України основним є метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

Безумовно, заявлена декларантом митна
вартість товарів і подані ним
відомості про її визначення повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

У разі потреби у підтвердженні
заявленої митної вартості товарів
декларант зобов'язаний подати митному
органу необхідні для цього відомості
та забезпечити можливість їх перевірки
відповідно до порядку, що
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Проте, основні вимоги до здійснення
митними органами контролю визначає
Порядок здійснення контролю за
правильністю визначення митної
вартості товарів.

Цей Порядок визначає контроль за
правильністю визначення митної
вартості товарів під час проведення
операцій їх митного контролю і митного
оформлення здійснюється митним
органом шляхом:

1) проведення:

перевірки документів, поданих для
підтвердження заявленої митної
вартості товарів, і відомостей, що
необхідні для здійснення митного
контролю;

усного опитування посадових осіб
підприємств і громадян, а також
консультацій з декларантом з метою
обміну інформацією, що стосується
певної зовнішньоекономічної операції
та впливає на митну вартість товарів;

митного огляду товарів для визначення
характеристик, які впливають на рівень
їх митної вартості;

2) співставлення рівня заявленої митної
вартості товарів з:

рівнем митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів, митне
оформлення яких вже здійснено;

наявною у митного органу інформацією
про рівень цін на такі товари або
вартість прямих витрат на їх
виробництво, у тому числі сировини,
матеріалів та/або комплектувальних
виробів, які входять до складу товарів;

3) застосування інших передбачених
Митним кодексом України та іншими
законами з питань митної справи форм
контролю.

Контроль за правильністю визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом за наявності виникнення
обґрунтованого сумніву стосовно
достовірності відомостей, що містяться
в документах, поданих митному органові.

Відповідно, якщо митна вартість не може
бути визначена за методом 1 згідно з
положеннями статті 267 цього Кодексу,
проводиться процедура консультацій
між митним органом та декларантом з
метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості
відповідно до вимог статей 268 і 269 цього
Кодексу. У ході таких консультацій
митний орган та декларант можуть
здійснити обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

Тобто, обґрунтований сумнів стосовно
достовірності відомостей, що містяться
в документах, поданих митному органові,
відповідно, і вимога контролюючого
органу, мають бути сформульованою
потребою, загальнозрозумілою і
обов'язковою, та доведеною особі щодо
недоліків декларації, та способу їх
усунення.

Така регламентація механізму контролю
за правильністю визначення митної
вартості товарів повністю виключає
будь-яку суб'єктивність посадових осіб
митних органів під час виконання ними
своїх службових обов'язків.

Наявні у матеріалах справи документи
свідчать, що позивач, подавши
декларацію митної вартості за формою
ДМВ-1, визначив митну вартість товару за
ціною угоди (метод 1) відповідно до
статті 267 МКУ, відповідно до якої митною
вартістю є ціна угоди, фактично
сплачена, чи ціна; яка підлягає сплаті
за товари, які імпортуються за
призначенням в Україну, на момент
перетинання ними митного кордону
України.

Для підтвердження заявлених
відомостей про митну вартість товарів
декларант подав документи в повному
обсязі, відповідно до пункту 7 Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 грудня 2006 р. N 1766.

В межах апеляційної скарги підстави
для скасування або зміни постанови
окружного адміністративного суду
відсутні.

Керуючись ст. ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу Запорізької митниці
залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 08 лютого 2011
року у справі № 2а-7573/10/0870 без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції у порядку та
у строки, визначені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
В.В. Мельник