Справа № 826/6893/13-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
826/6893/13-а(в 2-х томах) Головуючий у
1-й інстанції: Келеберда В.І.
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

28 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Файдюка В.В., Старової Н.Е.

за участю секретаря
Муханькової Т.В.
розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Нелімакс
Інжиніринг» на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
01 липня 2013 року у справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Нелімакс
Інжиніринг» до Державної податкової
інспекції у Оболонському районі міста
Києва Державної податкової служби про
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Нелімакс
Інжиніринг» (далі по тексту - позивач)
звернулося до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Оболонському районі міста Києва
Державної податкової служби (далі по
тексту - відповідач) про скасування
скасування податкових
повідомлень-рішень від 02.07.2013 року №
та № .

Окружний адміністративний суд міста
Києва своєю постановою від 01 липня 2013
року в задоволенні адміністративного
позову відмовив.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 01 липня 2013 року та
постановити нову про задоволення
адміністративного позову. На думку
апелянта, зазначену постанову суду
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанова суду
підлягає залишенню без змін, з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
Державною податковою інспекцією у
Оболонському районі міста Києва
Державної податкової служби проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку з питань дотримання вимог
податкового законодавства ТОВ
«Нелімакс Інжиніринг» ()
по взаємовідносинам з ТОВ «Леміш Груп»
() та ТОВ
«Укртехномас-Сервіс» ()
за період з 01 січня 2009 року по 31 грудня
2011 року, за результатами якої складено
акт від 20 грудня 2012 року № 1071/22-2-33544185.

Податковим
повідомленням - рішенням Державної
податкової інспекції у Оболонському
районі міста Києва Державної
податкової служби від 09 січня 2013 року №
ТОВ «Нелімакс Інжиніринг»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на суму 41
048,00 грн., в тому числі: за основним
платежем - 32 838,00 грн., за штрафними
санкціями - 8 210,00 грн.

Податковим
повідомленням - рішенням Державної
податкової інспекції у Оболонському
районі міста Києва Державної
податкової служби від 09 січня 2013 року №
ТОВ «Нелімакс Інжиніринг»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток на суму 58 083,00 грн.,
в тому числі: за основним платежем - 46
466,00 грн., за штрафними санкціями - 11 617,00
грн.

З приводу даних спірних правовідносин,
колегія суддів апеляційної інстанції
звертає увагу на наступне.

Як вбачається з
матеріалів справи, на виконання умов
договору від 23 листопада 2010 року №
23/11-2010, укладеного між ТОВ «Нелімакс
Інжиніринг» (замовник), в особі
генерального директора ОСОБА_2 та ТОВ
«Укртехномас - сервіс» (виконавець), в
особі директора ОСОБА_3 виконавець
зобов'язується виконати, а замовник
прийняти та оплатити наступні роботи:
облицьовка ліфтового порталу у
кількості 30 шт. по ціні 597,30 грн.
Загальна вартість робіт 21502,80 грн. (в т.ч.
ПДВ - 3583,80 грн.).

ТОВ «Укртехномас -
сервіс» на користь ТОВ «Нелімакс
Інжиніринг» видано податкову накладну
від 24 листопада 2010 року № 241108,
номенклатура поставки - облицьовка
ліфтового порталу, ціна - 17919,00 грн., ПДВ -
3583,80 грн. Загальна сума з ПДВ - 21502,80 грн.

ТОВ «Укртехномас - сервіс» та ТОВ
«Нелімакс Інжиніринг» підписано акт
здачі - прийому робіт від 24 листопада 2010
року на загальну суму 21502,80 грн., в т.ч.
ПДВ - 3583,80 грн.

Оплата ТОВ «Нелімакс Інжиніринг» була
проведена грошовими коштами, що
підтверджується платіжним дорученням
від 27 грудня 2010 року № 595 на суму 21502,80
грн. (в т.ч.ПДВ-3583,80 грн.).

На виконання умов
вищевказаних договорів ТОВ «Нелімакс
Інжиніринг» надані акти виконаних
робіт на загальну суму 212 780,16 грн. (в т.ч.
ПДВ-35463,36 грн.) та податкові накладні на
загальну суму 212 780,16 грн. (в т.ч. ПДВ -
35463,36 грн.), виписані ТОВ «Леміш Груп» на
адресу ТОВ «Нелімакс Інжиніринг»
(копії накладних містяться в
матеріалах справи).

Розрахунки між підприємствами
проводились через розрахунковий
рахунок, що підтверджується копіями
платіжних доручень на загальну суму 212
780,16 грн. (в т.ч. ПДВ - 35 463,36 грн.).

Відповідно до пункту 138.2 статті 138
Податкового кодексу України визначено,
що витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139
Податкового кодексу встановлює, не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Наведені правові норми свідчать, що
визначальною умовою правомірності
формування витрат, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування, є їх
здійснення для провадження
господарської діяльності платника
податку та підтвердження
розрахунковими, платіжними та
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку.

Формальна наявність у покупця
первинних документів, необхідних для
віднесення певних сум до складу витрат
відповідного періоду не є безумовною
підставою формування витрат, у разі
недоведення реальності здійснених
господарських операцій та придбання
товарів/послуг з метою їх використання
у межах господарської діяльності
платника податку.

Судом встановлено, що ТОВ «Нелімакс
Інжиніринг» здійснює посередництво в
торгівлі товарами широкого
асортименту, діяльність у сфері
монтажу та встановлення збірних
конструкцій, інші роботи з завершення
будівництва.

На підтвердження реальності
здійснених господарських операцій та
факту використання придбаних послуг в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності позивачем
надано копії рахунків-фактур, актів
списання, договорів купівлі - продажу
обладнання, договорів оренди
приміщень, актів огляду технічного
стану, видаткові та податкові накладні,
тощо.

Водночас, колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується з висновокм
суду першої інстанції, що зазначені
документи не підтверджують реальність
господарських відносин позивача із ТОВ
«Леміш Груп» (), ТОВ
«Укртехномас-Сервіс» (),
оскільки не визначають причинного
зв'язку між отриманими позивачем
послугами, консультаціями та наданими
третім особам послугами.

Матеріали справи не містять доказів на
підтвердження мети придбання
позивачем у ТОВ «Леміш Груп» (), ТОВ «Укртехномас-Сервіс»
() робіт по виготовленню
виробів для комплектації відповідного
обладнання або проведення зборочних
робіт, та консультаційних послуг щодо
ведення обліку промислового
обладнання позивача під час ведення
власної господарської діяльності із
іншими контрагентами - покупцями.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що позивачем не доведено, що
придбані у ТОВ «Леміш Груп» (), ТОВ «Укртехномас-Сервіс» () послуги та консультації
використано в межах господарської
діяльності позивача, чи придбано з
такою метою.

Позивачем не надано суду для огляду
кінцеві результати виконання робіт по
Договорам, що укладалися між позивачем
та ТОВ «Леміш Груп» (),
ТОВ «Укртехномас-Сервіс» (), до того ж, причини неможливості
надати зазначені докази не
повідомлено.

Також, з матеріалів справи вбачається,
що ДПІ у Оболонському районі міста
Києва ДПС отримано постанову
Печерського районного суду міста Києва
у кримінальній справі № 1 - 167/12 по
обвинуваченню ОСОБА_3 у скоєнні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК
України, в якій зазначено наступне:
«ОСОБА_3 у травні - червні 2010 року,
умисно, з корисливих мотивів,
усвідомлюючи, що дії призведуть до
створення суб'єкта підприємницької
діяльності з метою прикриття
незаконної діяльності, вчинив фіктивне
підприємництво (ТОВ «Укртехномас -
сервіс»).

В результаті незаконної діяльності ТОВ
«Укртехномас - сервіс» державі
спричинені матеріальні збитки, і
відповідно до акту виїзної
позапланової документальної перевірки
№ 492/23-404/32620689 від 07 грудня 2011 року ДПІ у
Подільському районі міста Києва
встановлено, що в порушення п.5.1, п.п.5.2.1
п.5.2 п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України від
28.12.1994 р. № 334/97 - ВР «Про оподаткування
прибутку підприємств» та п.п.138.1.1 п.138.1,
п.138.2, ст.138 Податкового Кодексу України,
п.п.7.2.4 п.7, п.п.7.4.1, п.п.7.4.5 п.7.4, п.п.7.7.1 п.7.7
ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість» від 03.04.1997 р. № 168/97 - ВР
та п.198.3 ст.198, п. 198.6 ст.198 , п.200.1 ст.200, п.201.1
ст.201 Податкового Кодексу України
занижено податок на прибуток та
податок на додану вартість, що підлягає
сплаті в бюджет, на загальну суму 1 983 495
грн., що в тисячу разів перевищує
неоподатковуваний мінімум громадян.

Зі змісту вищезазначеної постанови
вбачається, що ОСОБА_3 свою вину у
пред'явленому йому обвинуваченні
визнав повністю, щиро розкаявся у
вчиненому та повністю підтвердив свої
покази, які він давав під час
досудового слідства.

Як вже зазначалося, між позивачем та
ТОВ «Укртехномас - сервіс» укладався
Договір від 23 листопада 2010 року №
23/11-2010, згідно умов якого, виконавець
зобов'язується виконати, а замовник
прийняти та оплатити наступні роботи:
облицьовка ліфтового порталу у
кількості 30 шт. по ціні 597,30 грн.
Загальна вартість робіт 21502,80 грн. (в т.ч.
ПДВ - 3583,80 грн.).

Суд звертає увагу, що згідно копій
Договору, податкових накладних, що
містяться в матеріалах справи
зазначені документи підписані
засновником ТОВ «Укргехномас - сервіс»
ОСОБА_3

Також, ДПІ у Оболонському районі міста
Києва ДПС отримано постанову
Шевченківського районного суду м.
Києва від 24 січня 2012 року у
кримінальній справі по обвинуваченню
ОСОБА_4 у скоєнні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України, в
якій зазначено наступне: «ОСОБА_4
придбав на своє ім'я за грошову
винагороду суб'єкт підприємницької
діяльності ТОВ «Леміш Груп» щоб в
подальшому внести відповідні зміни в
органах державної влади. Внаслідок
злочинних дій, ОСОБА_4 було придбано
фіктивне підприємство ТОВ «Леміш Груп»
з метою прикриття незаконної
діяльності третіх осіб. Такі дії
підсудного були направлені на
легалізацію суб'єкта підприємницької
діяльності - юридичної особи - без
наміру здійснення господарської
діяльності, передбаченої
законодавством та статутними
документами підприємства, дали
можливість невстановленим особам
здійснювати незаконну діяльність,
використовуючи фіктивну юридичну
особу - ТОВ «Леміш Груп». Внаслідок
незаконної діяльності ТОВ «Леміш
Груп», державі було завдано
матеріальної шкоди на суму 3 146 216, 84 грн.,
що є великим розміром. Дії ОСОБА_4
кваліфіковані за ч. 2 ст. 205 КК України».

Суд звертає увагу, що вищезазначені
висновки приймаються судом як належне
обґрунтування заперечень до
адміністративного позову, оскільки
позивачем не надано суду спростування
вищезазначених обставин.

Відповідно до пункту 1 статті 215
Цивільного кодексу України, підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та другої
статті 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.

Згідно пункту 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88, первинні
документи (на паперових і
машинозчитуваних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Відповідно до пункту 2.15 та пункту 2.16
вищевказаного Положення,
забороняється приймати до виконання
первинні документи на операції, що
суперечать законодавчим та
нормативним актам.

Окрім викладеного, суд зазначає, що
неналежним чином оформлена (підписана
невідомою особою) податкова накладна
не може бути підставою для нарахування
податкового кредиту при наявності
фактів, що ставлять під сумнів
реальність наданої послуги. Зазначена
позиція узгоджується з позицією
Верховного Суду України, викладеною в
постанові від 21 січня 2011 року, а також
постанові від 05 березня 2012 року №
21-421а11.

Таким чином, висновки акта перевірки
про порушення позивачем статті 44,
пункту138.1 статті 138, підпункту 139.1.9
пункту 139.1 статті139 Податкового Кодексу
України Податкового кодексу України є
обґрунтованими та не спростовуються
матеріалами справи.

В частині висновків Акта перевірки
щодо заниження позивачем податку на
додану вартість колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198
Податкового кодексу України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Як вбачається з обставин справи,
позивач в податкових деклараціях з
податку на додану вартість за
відповідні періоди в складі
податкового кредиту відображав суми
податку на додану вартість на підставі
податкових накладних, виписаних ТОВ
«Леміш Груп» () та ТОВ
«Укртехномас-Сервіс» ()
у зв'язку з придбанням послуг.

Суд звертає увагу, що навіть наявність
у покупця належно оформлених
документів, необхідних для віднесення
певних сум до податкового кредиту,
виданих продавцями податкових
накладних, не є безумовною підставою
формування податкового кредиту, у разі
недоведеності факту використання
придбаних товарів/послуг в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Як зазначено вище при розгляді питання
правомірності формування витрат, судом
не встановлено факту використання в
межах господарської діяльності
позивача наданих послуг ТОВ «Леміш
Груп» (), ТОВ
«Укртехномас-Сервіс» (),
що виключає можливість формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість по вказаним операціям.

З огляду на зазначене, збільшення ТОВ
«Нелімакс Інжиніринг» суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість є правомірним, а тому
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду
першої інстанції - без змін.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Нелімакс
Інжиніринг» - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
01 липня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлений 28.05.2014
року.

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Файдюк В.В.

Старова Н.Е.