Справа № 816/6447/13-а
Суддя: П'янова Я.В.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 р.Справа № 816/6447/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 15.04.2014р.
по справі № 816/6447/13-а

за позовом Відкритого акціонерного
товариства "Полтавський
гірничо-збагачувальний комбінат"

до Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області

про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Відкрите акціонерне
товариство "Полтавський
гірничо-збагачувальний комбінат" (далі
- позивач, ВАТ "Полтавський ГЗК"),
звернувся до Полтавського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області (далі - відповідач,
Кременчуцька ОДПІ) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення від
30.10.2013 року № /64.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 15.04.2014 р.
адміністративний позов Відкритого
акціонерного товариства "Полтавський
гірничо-збагачувальний комбінат"
задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області від 30.10.2013 року № /64.

Стягнуто з Державного бюджету України
в особі Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області на користь
Відкритого акціонерного товариства
"Полтавський гірничо-збагачувальний
комбінат" () судові
витрати зі сплати судового збору в
розмірі 458 грн.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову - про
відмову в задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають дійсним
обставинам справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, дійшла
висновку про те, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Судом першої інстанції встановлено, що
10.10.2013 року державним податковим
інспектором Кременчуцької ОДПІ
проведено камеральну перевірку даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість, за
серпень 2013 року.

За результатами перевірки складено акт
від 10.10.2013 року № 110/1-02-15-24/00191282, у
висновках якого відображено
встановлене в ході перевірки позивача
порушення ВАТ "Полтавський ГЗК" пункту
198.6 статті 198, пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України, розділу IV
Порядку ведення реєстру виданих та
отриманих податкових накладних,
внаслідок чого: завищено суму
бюджетного відшкодування (рядок 23.1) по
декларації з ПДВ за серпень 2013 року на
суму 169436 грн.

На підставі висновків вказаного акту
перевірки Кременчуцькою ОДПІ винесено
податкове повідомлення-рішення від
30.10.2013 року № /64, яким позивачу
зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за серпень 2013 року на суму 169436
грн. та застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 84718 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
позивач звернувся до суду з позовом про
його скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем не доведено факт
наявності порушень позивачем пункту
198.6 статті 198, пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України, розділу IV
Порядку ведення реєстру виданих та
отриманих податкових накладних, а тому
податкове повідомлення-рішення
Кременчуцької ОДПІ від 30.10.2013 року №
/64 підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на таке.

Згідно з п.п. 14.1.18. п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-УІ
(далі за текстом - ПК України) бюджетне
відшкодування це відшкодування
від'ємного значення податку на додану
вартість на підставі підтвердження
правомірності сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за результатами перевірки
платника, у тому числі автоматичне
бюджетне відшкодування у порядку та за
критеріями, визначеними у розділі V
цього Кодексу.

Відповідно до п. 200.1 - п. 200.3 ст. 200 ПК
України сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 ПК України,
якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем послуг; б) залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

При цьому, згідно з п. 200.5 ст. 200 ПК
України не мають права на отримання
бюджетного відшкодування особи, які:
були зареєстровані як платники цього
податку менш ніж за 12 календарних
місяців до місяця, за наслідками якого
подається заява на бюджетне
відшкодування (крім нарахування
податкового кредиту внаслідок
придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів); мали
обсяги оподатковуваних операцій за
останні 12 календарних місяців менші,
ніж заявлена сума бюджетного
відшкодування (крім нарахування
податкового кредиту внаслідок
придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів).

Згідно з пунктом 200.7 статті 200 Кодексу
платник податку, який має право на
отримання бюджетного відшкодування та
прийняв рішення про повернення суми
бюджетного відшкодування, подає
відповідному контролюючому органу
податкову декларацію та заяву про
повернення суми бюджетного
відшкодування, яка відображається у
податковій декларації.

Відповідно до п. 200.17 ст. 200 ПК України
джерелом сплати бюджетного
відшкодування (у тому числі
заборгованості бюджету) є доходи
Державного бюджету України.
Забороняється обумовлювати або
обмежувати виплату бюджетного
відшкодування наявністю або
відсутністю доходів, отриманих від
цього податку в окремих регіонах
України.

Отже, заборону обмеження виплати
бюджетного відшкодування визначено
законодавчо.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено при розгляді апеляційної
скарги, що при перевірці інспектором
використано податкову декларацію з
податку на додану вартість за серпень
2013 року від 19.09.2013 року № з
додатками та акт камеральної перевірки
позивача від 09.09.2013 року № 92/16-02-15-24/00191282.

З матеріалів справи вбачається, що сума
бюджетного відшкодування з ПДВ за
серпень 2013 року в розмірі 169 436 грн., що
підлягає відшкодуванню на рахунок
платника у банку, сформована за рахунок
від'ємного значення з ПДВ в розмірі 169 436
грн., що декларувалось у липні 2013 року.

Згідно з актом перевірки від 09.09.2013 року
№ 92/16-02-15-24/00191282, під час камеральної
перевірки податкової декларації з ПДВ
за липень 2013 року встановлено
завищення суми податкового кредиту за
липень 2013 року на суму 169 436 грн.,
внаслідок включення до його складу
суми ПДВ 169436,40 грн. по взаємовідносинах
із ТОВ "Імпульс-Дон" згідно з податковою
накладною від 22.09.2012 року № 2092209, яка не
зареєстрована в ЄРПН.

На підставі висновків вказаного акту
перевірки Кременчуцькою ОДПІ винесено
податкове повідомлення-рішення від
26.09.2013 року № /49 про зменшення
розміру від'ємного значення з ПДВ за
липень 2013 року на суму 169 436 грн.

ВАТ "Полтавський ГЗК" оскаржено
зазначене податкове
повідомлення-рішення до Полтавського
окружного адміністративного суду.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 31.10.2013 року
у справі № 816/5909/13-а адміністративний
позов ВАТ "Полтавський
гірничо-збагачувальний комбінат" до
Кременчуцької ОДПІ про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
26.09.2013 року № /49 задоволено,
визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення від
26.09.2013 року № /49.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 09.12.2013 року
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 31.10.2013 року
у справі № 816/5909/13-а скасовано та
прийнято нову - про відмову в
задоволенні позовних вимог.

В свою чергу, ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
17.03.2014 року по справі № К/800/513/14
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 09.12.2013 року
скасовано, а постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
31.10.2013 року залишено в силі.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова або ухвала суду апеляційної
чи касаційної інстанції за наслідками
перегляду, постанова Верховного Суду
України набирають законної сили з
моменту проголошення, а якщо їх було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення їх копій особам,
які беруть участь у справі.

Таким чином, ухвала Вищого
адміністративного суду України
набрала законної сили 17.03.2014 року.

Даним рішенням надано правову оцінку
правомірності податкового
повідомлення-рішення про зменшення
розміру від'ємного значення з ПДВ за
липень 2013 року на суму 169436 грн. та
визнано його протиправним.

Згідно з ст. 255 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Частиною 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
те, що позивачем правомірно заявлено
суму від'ємного значення різниці між
сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту з ПДВ за
липень 2013 року на суму 169 436 грн. та,
відповідно, за її рахунок правомірно
сформовано суму бюджетного
відшкодування з ПДВ за серпень 2013 року
в розмірі 169 436 грн.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 13 лютого 2014
року призначено судово-економічну
експертизу, на розгляд експерта
поставлено питання, чи підтверджується
документально висновок в акті
перевірки від 10.10.2013 року №
110/16-02-15-24/00191282 про завищення ВАТ
"Полтавський ГЗК" суми бюджетного
відшкодування за серпень 2013 року на 169436
грн.

За результатами експертизи складено
висновок судово-економічної
експертизи № 142 від 19.03.2014 року, в якому
зазначено, що висновок акту перевірки
від 10.10.2013 року № 110/16-02-15-24/00191282
документально не підтверджуються.

Таким чином, зменшення позивачеві
задекларованої ним суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за серпень 2013 року на 169436 грн.
є протиправним.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проте, всупереч наведеним положенням,
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, не доведено правомірність
його рішення, що оскаржується, а тому
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про визнання його
протиправним та скасування.

З огляду на викладене, колегія суддів
апеляційної інстанції підтверджує, що
постанова суду першої інстанції
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи, які мають значення для
вирішення спору, відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
а тому посилання відповідача в
апеляційній скарзі на порушення судом
ст. 159 Кодексу адміністративного
судочинства України є безпідставними.

У відповідності до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області
залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 15.04.2014р.
по справі № 816/6447/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя П’янова Я.В.Судді
Зеленський В.В. Чалий І.С.