Справа № 872/13396/13
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2014 рокусправа № 808/5555/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А.
Лукманової О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в
Гуляйпільському районі Запорізької
області

на постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 08
липня 2013 року

по адміністративній справі за
адміністративним позовом Управління
пенсійного фонду України в
Гуляйпільському районі Запорізької
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Пологівському
районі Запорізької області про
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Управління пенсійного фонду
України в Гуляйпільському районі
Запорізької області (далі - УПФУ в
Гуляйпільському районі Запорізької
області) 17.06.2013 року звернулося до суду
з адміністративним позовом до
відповідача Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Пологівському
районі Запорізької області (далі по
тексту - Фонд), в якому просив суд
зобов'язати Фонд відшкодувати
заборгованість в розмірі 15 173,15 грн.
УПФУ в Гуляйпільському районі
Запорізької області, з них 15 065,76 грн.
щомісячної державної адресної
допомоги 107,39 грн. витрат на виплату та
доставку пенсій (адресної допомоги), що
включені в акт щомісячної звірки
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за грудень 2012 року.

Відповідач Фонд заперечував проти
адміністративного позову та просив суд
в задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 08 липня 2013
року у задоволенні адміністративного
позову УПФУ в Гуляйпільському районі
Запорізької області відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, позивачем УПФУ в
Гуляйпільському районі Запорізької
області подано апеляційну скаргу, в
якій позивач просить суд скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги позивача в
повному обсязі.

В судове засідання апеляційного суду
сторони не з'явилися, про день розгляду
справи повідомлені належним чином, у
зв'язку з чим фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, відповідно ст.41 КАС України, не
здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у
справі, суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що за
грудень 2012 року між УПФУ в
Гуляйпільському районі Запорізької
області та Фондом проведено щомісячні
звірки витрат по особових справах
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Із матеріалів адміністративної справи
вбачається, що за період грудня 2012 року
включно заборгованість Фонду перед
УПФУ в Гуляйпільському районі
Запорізької області по сумам витрат по
виплаті адресної допомоги до пенсій
становить 15 173,15 грн., що
підтверджується актами звірки за
грудень 2012 року та таблицями
розбіжностей.

Відповідно до ст. 1 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
14.01.1998 № 16/98-ВР (далі - Основи)
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових коштів фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Згідно з ст. 4 Основ залежно від
страхового випадку є такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття;
інші види страхування, передбачені
законами України. Відносини, що
виникають за зазначеними у частині
першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

За пенсійним страхуванням відповідно
до ст. 25 Основ надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: пенсії за віком, по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (в тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, крім передбачених
пунктом 4 цієї статті; медичні
профілактично-реабілітаційні заходи;
допомога на поховання пенсіонерів.
Відповідно до пункту 4 цієї статті за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23.09.1999 № 1105-ХІV (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин, далі - Закон №
1105-ХІV) Фонд зобов'язано співпрацювати з
фондами з інших видів соціального
страхування у фінансуванні заходів,
пов'язаних з матеріальним
забезпеченням та наданням соціальних
послуг застрахованим, у кожному
конкретному випадку спільно приймаючи
рішення щодо того, хто з них братиме
участь у фінансуванні цих заходів.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків, передбачений ст. 21
Закону № 1105-XIV. Відповідно до пп. "г", "д"
п. 1. ч. 1 вказаної статті у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні, пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсію у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету
Міністрів України від 26.03.2008 № 265 "Деякі
питання пенсійного забезпечення
громадян" (далі - Постанова № 265) у разі,
коли щомісячний розмір пенсійних
виплат (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткових пенсій, цільової
грошової допомоги, сум індексації та
інших доплат до пенсій, встановлених
законодавством, крім пенсій за
особливі заслуги перед Україною) та
щомісячної доплати до пенсії у зв'язку
з втратою годувальника членам сімей
шахтарів, смерть яких настала
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання не досягає в осіб, яким
призначено пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, на одного
непрацездатного члена сім'ї 100
відсотків, на двох - 120 відсотків, на
трьох і більше - 150 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність, таким особам надається
щомісячна державна адресна допомога до
пенсії у сумі, що не вистачає до
зазначених розмірів.

Пунктом 2 Постанови № 265 установлено, що
у разі, коли щомісячний розмір
пенсійних виплат, державної соціальної
допомоги інвалідам з дитинства і
дітям-інвалідам, особам, які не мають
права на пенсію, та інвалідам (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткових пенсій, цільової грошової
допомоги, сум індексації та інших
доплат, встановлених законодавством,
крім пенсій за особливі заслуги перед
Україною) не досягає прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
осіб, які втратили працездатність,
таким особам надається щомісячна
державна адресна допомога у сумі, що не
вистачає до зазначеного прожиткового
мінімуму.

Згідно з п. 4 Постанови № 265 виплата
щомісячної державної адресної
допомоги здійснюється за рахунок
коштів, з яких виплачується пенсія або
державна соціальна допомога.

Механізм відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків Пенсійному фонду України
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, визначено Порядком
відшкодування витрат, затвердженим
постановою правління Пенсійного фонду
України, правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 №5-4/4
(далі - Порядок № 5-4/4).

Частиною 1 п. 4 Порядку № 5-4/4
встановлено, що відшкодуванню
підлягають суми, що виплачуються
відповідно до Законів України "Про
пенсійне забезпечення", "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме:

- сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;

- щомісячна цільова грошова допомога на
прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію;

- сума витрат Пенсійного фонду з
виплати і доставки вищезазначених
пенсій.

Перелік сум, що встановлений п. 4
Порядку № 5-4/4 є вичерпаним і серед
видів пенсійного забезпечення, що
підлягають відшкодуванню відповідними
відділеннями Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, відсутній такий
вид пенсійного забезпечення як
державна адресна допомога та витрати
на її виплату та доставку.

Суд апеляційної інстанції
погоджується із висновком суду першої
інстанції, що наведені вище норми
чинного законодавства дають
можливість зробити висновок про
відсутність правових підстав та
визначеного законодавством порядку
(механізму) відшкодування відповідними
відділеннями Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України понесених
управліннями Пенсійного фонду України
витрат на виплату на доставку
державної адресної допомоги.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про
державну соціальну допомогу особам,
які не мають права на пенсію та
інвалідам" від 18.05.2004 № 1727-ІV виплата
державної соціальної допомоги і
покриття на її доставку здійснюються
за рахунок коштів Державного бюджету
України.

Відповідно до ст. 46 Закону № 1105-ХІV,
кошти на здійснення страхування від
нещасного випадку не включаються до
складу Державного бюджету України та
використовуються виключно за їх прямим
призначенням.

Враховуючи наведене, висновок суду
першої інстанції про безпідставність
вимог позивача є правильним.

Доводами апеляційної скарги вказані
обставини не спростовуються.

Оскільки судом першої інстанції в
достатньому обсязі з'ясовано обставини
справи та ухвалене рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ч.1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в в
Гуляйпільському районі Запорізької
області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 08 липня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності.

Головуючий:
Т.С. Прокопчук

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова