Справа № 872/16896/13
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2014 рокусправа №
392/2427/13-а(2а/392/127/13)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Юхименка О.В.

суддів: Мельника В.В.
Нагорної Л.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Маловисківського
районного суду Кіровоградської
області від 04 листопада 2013 року у
справі №392/2427/13-а (2-а/392/127/13) за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Маловисківському районі
Кіровоградської області про стягнення
нарахованої та невиплаченої
щомісячної державної допомоги "Дітям
війни",-

в с т а н о в и в:

15.10.2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом, в якому просив
стягнути з управління Пенсійного фонду
України в Маловисківському районі
Кіровоградської області нараховану та
невиплачену надбавку до пенсії в
розмірі 1205,57 грн.

Адміністративний позов
обґрунтовано тим, що постановою
Маловисківського районного суду
Кіровоградської області від 27.09.2010 року
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 14.06.2011 року,
у справі №2а-1941/11 адміністративний
позов ОСОБА_1 задоволено: зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Маловисківському районі
Кіровоградської області нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії
в розмірі 30% як "дитині війни" за період
з 25.02.2010р. по 12.04.2010р. та за період з
11.11.2010р. по 14.06.2011р. Таким чином, сума
підвищення пенсії, що підлягає виплаті
за вказаний період у розмірі 1205,57 грн.
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача, як така що має бути
виплачена відповідно до рішення суду,
що набрало законної сили.

Постановою Маловисківського
районного суду Кіровоградської
області від 04.11.2013 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до Пенсійного
фонду України в Маловисківському
районі Кіровоградської області про
стягнення нарахованої та невиплаченої
надбавки до пенсії в розмірі 1205,57 грн. -
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції позивач звернулась з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду, в
межах доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, дослідивши матеріали
справи, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1,
позивач, є особою, що має статус дитини
війни та перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Маловисківському районі
Кіровоградської області.

У листі Управління Пенсійного фонду
України в Маловисківському районі
Кіровоградської області №55/0-100 від
27.09.2013 року зазначено, що згідно
постанови Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від
27.09.2010р. у справі № 2-1440/2010 та постанови
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 18.03.2011р. у
справі № 2-1440/2010 ОСОБА_1 проведено
нарахування підвищення до пенсії
згідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" за
період з 25.02.2010р. по 12.04.2010р. з
урахуванням раніше проведення виплат.
Згідно постанови Маловисківського
районного суду Кіровоградської
області від 14.06.2011р. у справі № 2а-1941/2011
та постанови Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 18.03.2013 року у справі № 2а-1941/2011
ОСОБА_1 проведено нарахування
підвищення до пенсії гідно до ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" за період з 11.11.2010р. по
14.06.2011р. з урахуванням раніше
проведення виплат, всього на суму 1205,57
грн.

Стягнення підвищення пенсії у сумі 1205,57
грн., нарахованого управлінням до
виплати, яке станом на час звернення
позивача до суду із адміністративним
позовом не виплачено, є предметом
спору, переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та
відмовляючи у задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що
управлінням Пенсійного фонду України в
Маловисківському районі
Кіровоградської області виконано
рішення суду в межах своїх повноважень,
а саме нараховано до виплати позивачу
суму підвищення у розмірі 1205,57 грн., яку
станом на даний час неможливо
виплатити через відсутність
фінансування. Таким чином, в діях
відповідача відсутні ознаки
протиправності, що свідчить про
відсутність підстав для задоволення
адміністративного позову ОСОБА_1.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч.2 ст. 255 КАС України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів підприємств, організацій,
посадових чи службових осіб, інших
фізичних осіб і підлягає виконанню на
всій території України.

Згідно ч.2 ст.257 КАС України судове
рішення, яке набрало законної сили або
яке належить виконувати негайно, є
підставою для його виконання.
Відповідно до ч.4 даної статті
примусове виконання судових рішень
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому Законом
України «Про виконавче провадження».

Аналіз зазначених статей вказує на те,
що постанова, що набрала законної сили
є обов'язковою для виконання для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів підприємств, організацій,
посадових чи службових осіб, інших
фізичних осіб на всій території
України.

Таким чином Управління Пенсійного
фонду України в Маловисківському
районі Кіровоградської області
зобов'язане було виконати рішення суду,
що набрало законної сили, у повному
обсязі: а саме здійснити нарахування та
виплату позивачеві підвищення пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
у відповідності до ст. 6 закону України
«Про соціальний захист дітей війни» у
сумі 1205,57 грн.

У відповідності до п.4 ч.4 ст. 105 КАС
України адміністративний позов може
містити вимоги про стягнення з
відповідача - суб'єкта владних
повноважень коштів на відшкодування
шкоди, завданої його незаконним
рішенням дією або бездіяльністю.

При цьому, підставою для звернення до
суду з адміністративним позовом про
стягнення невиплачених коштів, в
контексті п.4 ст.4 105 КАС України, є
наявність шкоди, спричиненої
протиправним рішенням, дією або
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень щодо ненарахування та
невиплати коштів особі, яка має право
на певні виплати.

Однак спірні правовідносини, що
розглядаються, виникли з підстав
невиконання/неналежного виконання
суб'єктом владних повноважень рішення,
що набрало законної сили. Вказане
виключає можливість захисту свого
порушеного права шляхом подання нового
адміністративного позову про
стягнення невиплачених коштів.

Як вже зазначалося порядок примусового
виконання судового рішення
регулюється Законом України «Про
виконавче провадження» (ч.4 ст.257 КАС
України).

Отже, невиконання або неповне
виконання рішення суду, що набрало
законної сили, є підставою саме для
звернення означеного рішення до
примусового виконання, а не для подання
нового адміністративного позову про
стягнення коштів.

Відомості стосовно відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання постанови Маловисківського
районного суду Кіровоградської
області від 27.09.2010р. у справі № 2-1440/2010 та
постанови Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від
14.06.2011р. у справі № 2а-1941/2011 в матеріалах
справи відсутні.

Щодо доводів заявника апеляційної
скарги про те, що Законом України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» гарантовано виконання
рішень про стягнення, в той час, як
судові рішення відносно позивача були
про зобов'язання вчинити певні дії, що є
підставою для звернення до суду з
позовом про зміну способу виконання
рішення суду, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Таким чином, нормами КАС передбачено
право, зокрема, позивача, звернутися до
суду із заявою про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в межах
судової справи, у якій прийнято
рішення, а не шляхом подачі нового
позову.

Більш того, в даному адміністративному
позові відсутні вимоги про зміну
способу виконання рішення суду.
Предметом спору є стягнення сум.

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а отже підстави для
скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від 04
листопада 2013 року у справі №392/2427/13-а
(2-а/392/127/13) залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
Л.М. Нагорна