Справа № 810/1816/14
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про закриття провадження у справі

02 червня 2014 року 810/1816/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі судді Скрипки І.М.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Обухівської районної
державної адміністрації Київської
області, Управління Держземагенства у
Обухівському районі Київської області,
Реєстраційної служби Обухівського
міськрайонного управління юстиції
Київської області, треті особи: ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Садівницьке
товариство «Арсеналець-6», про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити дії, визнання протиправними та
скасування рішень,

в с т а н о в и в:

17 березня 2014 року до Київського
окружного адміністративного суду
звернулась ОСОБА_1 з позовом до
Обухівської районної державної
адміністрації Київської області
(відповідач 1), Управління
Держземагенства у Обухівському районі
Київської області (відповідач 2),
Реєстраційної служби Обухівського
міськрайонного управління юстиції
Київської області (відповідач 3), треті
особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
про визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити дії, визнання
протиправними та скасування рішень.

Зазначала, що численні порушення при
прийнятті оскаржуваних розпоряджень
та виготовленні проекту землеустрою
призвели до повторного відведення
земельних ділянок, які раніше були
надані іншим особам, зокрема і
позивачу. Вказала, що за умови
дотримання вимог законів та
нормативних актів прийняття
протиправних рішень не відбулося б,
оскільки тоді б було встановлено
наявність раніше відведених ділянок.

Посилаючись на порушення
відповідачами положень Конституції
України, Земельного кодексу України,
Закону України «Про землеустрій»,
Порядку розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 26
травня 2004 року №677, постанови Кабінету
Міністрів України від 18 лютого 2009 року
№113 «Про затвердження типової форми
заяви (клопотання) про вибір місця
розташування земельної ділянки»,
Інструкції про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право власності на
земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою та
договорів оренди землі, затвердженої
наказом Державного комітету України по
земельних ресурсах від 4 травня 1999 року
№43, з урахуванням збільшених позовних
вимог, просила:

- визнати протиправним та скасувати
розпорядження Обухівської районної
держаної адміністрації Київської
області №1531 від 27 листопада 2009 року
«Про затвердження матеріалів
попереднього погодження вибору місця
розташування земельних ділянок та
надання дозволу на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у власність 6-ти
громадянам для ведення
індивідуального садівництва в
адміністративних межах Підгірцівської
сільської ради»;

- визнати протиправними дії Управління
Держземагентства у Обухівському
районі Київської області по погодженню
проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок ОСОБА_2 (земельна
ділянка площею 0,0192 га, розташована у
Обухівському районі Київській області
на території Підгірцівської сільської
ради, кадастровий номер :03:032:0112);
ОСОБА_3 (земельна ділянка площею 0,1200 га,
розташована у Обухівському районі
Київської області на території
Підгірцівської сільської ради,
кадастровий номер :03:031:0142); ОСОБА_4
(земельна ділянки площею 0,0662 га,
розташована у Обухівському районі
Київської області на території
Підгірцівської сільської ради,
кадастровий номер :03:032:0109); ОСОБА_5
(земельна ділянка площею 0,0456 га,
розташована у Обухівському районі
Київської області на території
Підгірцівської сільської ради,
кадастровий номер :03:032:0108);

- визнати протиправним та скасувати
розпорядження Обухівської районної
державної адміністрації Київської
області №317 від 12 березня 2010 року в
частині затвердження проектів
землеустрою та передачі у власність
земельних ділянок ОСОБА_2, ОСОБА_3;

- визнати протиправним та скасувати
розпорядження Обухівської районної
державної адміністрації Київської
області №316 від 12 березня 2010 року в
частині затвердження проектів
землеустрою та передачі у власність
земельних ділянок ОСОБА_4, ОСОБА_5;

- визнати протиправними дії Управління
Держземагентства у Обухівському
районі Київської області щодо
державної реєстрації права власності
на відповідні земельні ділянки ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5;

- зобов'язати Реєстраційну службу
Обухівського міськрайонного
управління юстиції Київської області
скасувати державну реєстрацію права
власності на земельні ділянки із
перерахованими вище кадастровими
номерами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5;

- зобов'язати Управління
Держземагентства у Обухівському
районі Київської області скасувати
державну реєстрацію таких земельних
ділянок.

Ухвалою суду від 13 травня 2014 року до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору залучено Садівницьке
товариство «Аресеналець-6».

У судове засідання 29 травня 2014 року
з'явився представник позивача та
представник Управління
Держземагенства у Обухівському районі
Київської області.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник Обухівської районної
державної адміністрації Київської
області просила розглядати справу без
участі представника такого
відповідача. Подала письмові
заперечення із проханням відмовити у
задоволенні позову; вказала на
правомірність дій державної
адміністрації під час прийняття
оскаржуваних рішень, дотримання
процедури і порядку, встановлених
законодавством, а також наявність усіх
необхідність документів для
затвердження проектів землеустрою
щодо відведення у власність земельних
ділянок ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Представник Управління
Держземагенства у Обухівському районі
просив відмовити у задоволенні позову.
Стверджував дотримання таким
відповідачем положень Конституції і
Законів України у цьому випадку.
Звертав увагу на те, що у редакції
Земельного кодексу України, яка діяла
до 1 січня 2013 року право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування і оренди
виникають з моменту державної
реєстрації; при цьому, право власності
на земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою
посвідчується державними актами.
Вказав, що чинним законодавством не
передбачено повноваження державного
територіального органу
Держземагенства щодо скасування
державної реєстрації земельної
ділянки, а встановлено лише можливість
внесення відомостей (змін до них) до
Державного земельного кадастру
стосовно земельних ділянок.
Наголошував, що позивачем не ставиться
питання про скасування
правовстановлюючих документів із
кадастровими номерами :03:032:0112,
:03:031:0142, :03:032:0109, :03:032:0108,
тому скасування їх державної
реєстрації є порушенням права
власності власників відповідних
земельних ділянок.

Реєстраційна служба Обухівського
міськрайонного управління юстиції
Київської області просила розглядати
справи без участі її представника;
також вказали, що заперечують проти
задоволення позовних вимог.

Садівницьке товариство «Арсеналець-6»
подало заяву із зазначенням, що не
заперечують проти розгляду справи без
участі представника товариства.
Вказали, що позовні вимоги підтримують.
Крім того, поінформували, що спірні
земельні ділянки у 1999 році передані у
постійне користування Садівницького
товариства для ведення колективного
садівництва. У подальшому земельні
ділянки були приватизовані членами
товариства, що знайшло своє
відображення у відповідних актах на
право власності на землю, при цьому у
актах, крім основної, також внесені і
спірні додаткові ділянки. За наявними у
такої третьої особи відомостями у 2007
році згадані земельні ділянки продані
членами Садівницького товариства
«Арсеналець-6» ОСОБА_1

Треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 у судове засідання не з'явились,
про дату, час та місце розгляду справу
були повідомлені у відповідності із
нормами Кодексу адміністративного
судочинства України.

У судовому засідання 29 травня 2014 року
представники позивача та відповідача 2
надали пояснення по суті спірних
відносин, було оголошено позицію у
справі інших відповідачів та
Садівницького товариства
«Арсеналець-6», після чого
представником позивача заявлено
клопотання про подальший розгляд
справи у порядку письмового
провадження. Представник Управління
Держземагенства у Обухівському районі
Київської області підтримав таке
клопотання. У зв'язку із цим суд, на
підставі положень частини шостої
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, ухвалив
продовжувати розгляд справи у порядку
письмового провадження.

Позивач на підтвердження наявності у
нього права власності на земельні
ділянки надав до суду наступні копії
нотаріально засвідчених договорів
купівлі-продажу:

- від 5 вересня 2007 року між ОСОБА_6 та
ОСОБА_1, предмет договору - земельна
ділянка площею 370 квадратних метрів,
належна продавцю на праві приватної
власності на підставі державного акта
серії IV-КВ №077400. Межі визначені у
такому акті як ділянка №2: від А до Б -
землі надані ОСОБА_7, від Б до В - ОСОБА_8,
від В до Г - «Арсеналець-6», від Г до А -
землі Київського держлісгоспу (т.1
а.с.18);

- від 5 вересня 2007 року між ОСОБА_9 та
ОСОБА_1, предмет договору - земельна
ділянка площею 290 квадратних метрів,
належна продавцю на праві приватної
власності на підставі державного акта
серії IV-КВ №108604. Межі визначені у
такому акті: від А до Б - землі надані
ОСОБА_8, Б до В - ОСОБА_10, В до Г - ОСОБА_11, Г
до Д - ОСОБА_12, від Д до Е - не зазначено,
від Е до Є - землі Підгірцівської
сільської ради, від Є до А - землі ОСОБА_6
(т.1 а.с.19);

- від 5 вересня 2007 року між ОСОБА_11 та
ОСОБА_1, предмет договору - земельна
ділянка площею 510 квадратних метрів,
належна продавцю на праві приватної
власності на підставі державного акта
серії IV-КВ №108650. Межі визначені у
такому акті як ділянка №2: від А до Б -
землі «Арсеналець-6», від Б до В -
ОСОБА_14, від В до А - землі ОСОБА_15 (т.1
а.с.20).

Судом також досліджено копії державних
актів на право власності на землю,
зокрема серії IV-КВ №108650 виданого
ОСОБА_11 на підставі рішення
виконавчого комітету Підгірцівської
сільської ради від 27 грудня 2001 року
площею 0,120 га (а.с.12-13); серії IV-КВ №108604,
який виданий ОСОБА_9 на підставі
рішення виконавчого комітету
Підгірцівської сільської ради від 27
грудня 2001 року площею 0,085 га (а.с.14-16);
серії IV-КВ №077400 виданого ОСОБА_6 на
підставі рішення виконавчого комітету
Підгірцівської сільської ради від 25
листопада 1999 року площею 0,090 га (т.1
а.с.16-17).

Також оглянуто копії державних актів
на право власності на земельну ділянку
ОСОБА_2 серії ЯЛ №848928, ОСОБА_3 серії ЯЛ
№848925, ОСОБА_4 серії ЯЛ №848924, ОСОБА_5
серії ЯЛ №848923 (т.1 а.с.22-25), видані на
підставі розпоряджень Обухівської
районної державної адміністрації
Київської області №316 та №317 від 12
березня 2010 року.

Крім того, судом досліджено проекти
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у власність громадянам ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 для ведення
індивідуального садівництва в
адміністративних межах Підгірцівської
сільської ради Обухівського району
Київської області (т.1 а.с.139-229).

До суду подано і копію генерального
плану Садівницького товариства
«Арсеналець-6» (т.2 а.с.47).

Також судом встановлено, що загальна
площа земельних ділянок, які належать
на праві власності ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 більша понад у два рази
від загальної площі земельної ділянок
придбаних позивачем у 2007 році за
цивільно-правовими договорами.

Як вбачається із матеріалів справи
ОСОБА_1 заявила адміністративний позов
предметом оскарження якого зазначила
визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити дії, визнання
протиправними та скасування рішень, а
відповідачами - суб'єктів владних
повноважень.

У той же час, як це випливає із позовної
заяви, письмових та усних пояснень
осіб, які беруть участь у справі, із
кінцевих вимог, досліджених судом
документів і з'ясованих у справі
обставин, основною метою у випадку,
який розглядається, є визнання права
власності на спірні земельні ділянки
за позивачем.

Разом із тим, вирішити спір в порядку
адміністративного судочинства
вбачається неможливим.

Так, у третіх осіб у справі ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є державні акти
на право власності на земельні ділянки;
у позивача є нотаріально засвідчені
угоди купівлі-продажу земельних
ділянок, підставою для укладання таких
угод були також державні акти на право
власності на землю.

Зважаючи, що оскаржувані дії
передували виданню правовстановлюючих
документів або були здійснені на їх
підставі, то їх оскарження без
вирішення долі самих актів не усуває
спору.

За змістом частини першої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно із пунктом 1 частини першої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

За визначенням у частині першій статті
3 Кодексу адміністративного
судочинства України справа
адміністративної юрисдикції - це
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Таким чином, незважаючи на те, що
позивачем пред'явлено вимоги для
розгляду у порядку адміністративного
судочинства про визнання
протиправними дій суб'єктів владних
повноважень, зобов'язання вчинити
певні дії та скасування рішень, предмет
спору становить питання про визнання
права власності на земельні ділянки за
однією особою та позбавлення цього
права інших осіб.

У цьому випадку спір має ознаки
цивільно-правового, який має
вирішуватися в порядку цивільного, а не
адміністративного судочинства.

Всі вимоги самі по собі не впливають на
правове становище земельної ділянки і
не змінюють правової природи спору;
позовні вимоги самі по собі набули
характеру другорядних, похідних від
того, як вирішиться питання про право
власності на спірні земельні ділянки.

При цьому, загальний місцевий суд у
порядку цивільного судочинства,
вирішуючи питання щодо захисту права
власності, одночасно може визнати
незаконними рішення, дії чи
бездіяльність органів державної влади,
як-то закріплено у частині другій
статті 16 Цивільного кодексу України.
Більше того, за приписами статті 22
Цивільного кодексу України такий суд
визнає незаконним та скасовує правовий
акт індивідуальної дії, виданий
органом державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

За правилами частини першої статті 157
Кодексу адміністративного судочинства
України суд закриває провадження у
справі: якщо справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства; якщо
позивач відмовився від
адміністративного позову і відмову
прийнято судом; якщо сторони досягли
примирення; якщо є такі, що набрали
законної сили, постанова чи ухвала суду
з того самого спору і між тими самими
сторонами; у разі смерті або оголошення
в установленому законом порядку
померлою особи, яка була стороною у
справі, якщо спірні правовідносини не
допускають правонаступництва, або
ліквідації підприємства, установи,
організації, які були стороною у
справі.

Отже, провадження у справі підлягає
закриттю.

Крім того, як закріплює частина друга
статті 157 Кодексу адміністративного
судочинства України якщо провадження у
справі закривається з підстави
неналежності розгляду справи в порядку
адміністративного судочинства, то суд
повинен роз'яснити позивачеві, до
юрисдикції якого суду віднесено
розгляд таких справ.

У зв'язку із цим, суд роз'яснює, що
позовні вимоги у цьому випадку
підлягають розгляду місцевим
загальним судом у відповідності до
вимог Цивільного процесуального
кодексу України.

За правилами частини першої статті 7
Закону України «Про судовий збір»
сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі,
зокрема, закриття провадження у справі.

За таких обставин сплачений за розгляд
позовної заяви згідно із квитанцією
№63-3188 від 14 березня 2014 року судовий
збір підлягає поверненню позивачу.

Керуючись статтями 157, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

у х в а л и в:

1. Провадження в адміністративній
справі №810/1816/14 за позовом ОСОБА_1 до
Обухівської районної державної
адміністрації Київської області,
Управління Держземагенства у
Обухівському районі Київської області,
Реєстраційної служби Обухівського
міськрайонного управління юстиції
Київської області, треті особи: ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Садівницьке
товариство «Арсеналець-6», про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити дії, визнання протиправними та
скасування рішень, - закрити.

2. Повернути ОСОБА_1 із Державного
бюджету України сплачений судовий
збір у сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

3. Копію ухвали видати (надіслати)
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом п'яти днів з дня її
проголошення, а в разі постановлення
ухвали у письмовому провадженні або
без виклику особи, яка її оскаржує, -
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
Скрипка І.М.