Справа № 806/1611/14
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року
Житомир справа № 806/1611/14

категорія 10.1

Суддя Житомирського окружного
адміністративного суду Романченко Є.Ю.,
розглянувши у порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Романівському районі
Житомирської області до Фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 про стягнення 947,80
грн.,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 заборгованість по страхових
внесках за період з вересня по грудень
2010 року на суму 947,80 грн. В обґрунтування
позову зазначав, що відповідач як
платник внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
зобов'язаний нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та у
повному обсязі страхові внески. У
зв'язку з невиконанням даного
зобов'язання у відповідача виникла
заборгованість перед Пенсійним фондом
за вересень - грудень 2010 року в розмірі
947,80 грн.. На вказану суму боргу
відповідачу була виставлена вимога від
22.01.2014 року, однак у добровільному
порядку заборгованість погашена не
була.

Відповідно до ст. 183-2 КАС України,
справу належить розглядати в порядку
скороченого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку, що позовні вимоги слід
задовольнити з наступних підстав.

ОСОБА_1 зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа - підприємець та перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Романівському районі
Житомирської області як страхувальник.
Відповідачем обрано спрощену систему
оподаткування.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
11 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV
з наступними змінами та доповненнями
(далі - Закон), загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню
підлягають: фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому
числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий патент),
та члени сімей зазначених фізичних
осіб, які беруть участь у провадженні
ними підприємницької діяльності.

Згідно із ст. 20 Закону, страхувальник
зобов'язаний сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду. Базовим
звітним періодом для відповідача є
квартал.

Законом України "Про внесення змін до
Законів України "Про Державний бюджет
України на 2010 рік" та "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 08 липня 2010 року № 2461-VI
підпункт 4 пункту 8 розділу XV
"Прикінцеві положення" Закону
викладено в такій редакції: "Фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований
податок, єдиний податок), та члени сімей
зазначених осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, на період дії законодавчих
актів з питань особливого способу
оподаткування сплачують страхові
внески в порядку, визначеному цим
Законом.

Сума страхового внеску встановлюється
зазначеними особами самостійно для
себе та членів їх сімей, які беруть
участь у провадженні такими особами
підприємницької діяльності та не
перебувають з ними у трудових
відносинах. При цьому сума страхового
внеску з урахуванням частини
фіксованого або єдиного податку, що
перерахована до Пенсійного фонду
України, повинна становити не менше
мінімального розміру страхового
внеску за кожну особу та не більше
розміру страхового внеску, обчисленого
від максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу,
оподатковуваного доходу (прибутку),
загального оподатковуваного доходу, з
якої сплачуються страхові внески".

Закон набрав чинності 17 липня 2010 року.

До 17 липня 2010 року діяла редакція
підпункту 4 пункту 8 розділу XV
"Прикінцеві положення" Закону,
відповідно до якої фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності,
які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, придбання спеціального
торгового патенту), та члени сімей
зазначених фізичних осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, на період
дії законодавчих актів з питань
особливого способу оподаткування
сплачували страхові внески в порядку,
визначеному цим Законом у фіксованому
розмірі.

Відповідач як фізична особа -
підприємець за вересень, жовтень,
листопад та грудень 2010 року страхові
внески до Пенсійного фонду України
обчислив та сплатив у розмірі 255,36 грн.,
про що позивачем зазначено у
розрахунку сум, які підлягають сплаті
за ІІІ - IV квартал 2010 року з урахуванням
частини сум єдиного або фіксованого
податків.

Неврахування фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 змін, що відбулися у
законодавстві з питань обчислення
страхових внесків для фізичних осіб -
підприємців, призвело до заниження ним
сум страхових внесків за вересень -
грудень 2010 року на 947,80 грн.

22 січня 2014 року Управлінням Пенсійного
фонду України в Романівському районі
Житомирської області на вказану суму
боргу було виставлено відповідачу
вимогу № Ф - 1, яка, згідно із
повідомлення про вручення поштового
відправлення, отримана ним 24.01.2014 року.
Правом на узгодження вимоги з органом
Пенсійного фонду України відповідач не
скористався, у встановлений строк
вимогу не оскаржив.

Доказів сплати недоїмки в сумі 947,80 грн.
відповідачем у добровільному порядку
чи заперечення проти позовної заяви
суду надано не було.

З огляду на викладене, суд вважає, що
позов слід задовольнити.

Керуючись статтями 86, 158 - 163, 167, 183-2, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 на користь Управління
Пенсійного фонду України в
Романівському районі Житомирської
області заборгованість по страхових
внесках за вересень - грудень 2010 року у
сумі 947,80 грн.

Постанова суду, прийнята в порядку
скороченого провадження, виконується
негайно, та крім випадків її оскарження
в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з моменту отримання копії
постанови до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Житомирський окружний
адміністративний суд, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Є.Ю. Романченко