Справа № 2а-3419/11
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
Справа №
121343/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та
Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Галицькому районі
Івано-Франківської обл. на постанову
Галицького районного суду
Івано-Франківської обл. від 31.10.2011р. у
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Галицькому районі
Івано-Франківської обл. про визнання
дій протиправними і зобов'язання
провести перерахунок пенсії
державного службовця,-

В С Т А Н О В И Л А:

13.10.2011р. позивач ОСОБА_2 звернулася до
суду з адміністративним позовом, в
якому просила визнати дії відповідача
Управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі Івано-Франківської
обл. по невключенню до заробітку для
обчислення пенсії матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань;
зобов'язати пенсійний орган з дня
призначення їй пенсії - 04.01.2011р.
здійснити перерахунок пенсії з
врахуванням сум виплаченої допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань (а.с.2-4).

Ухвалою суду від 17.10.2011р. поновлено
позивачу строк звернення до суду,
оскільки такий пропущений з поважних
причин (а.с.16).

Постановою Галицького районного суду
Івано-Франківської обл. від 31.10.2011р.
заявлений позов задоволено; визнано
дії відповідача Управління Пенсійного
фонду України в Галицькому районі
Івано-Франківської обл. по невключенню
до заробітку для обчислення пенсії
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань
протиправними; зобов'язано пенсійний
орган з 04.01.2011р. провести перерахунок
пенсії з врахуванням сум виплаченої
допомоги на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань (а.с.25-27).

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, його оскаржив відповідач
Управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі Івано-Франківської
обл., який покликаючись на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, порушення судом норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення спору, просить
постанову суду скасувати та винести
нове рішення по справі, яким у
задоволенні заявленого позову
відмовити (а.с.29-30).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що при визначенні розміру пенсії
державним службовцям у заробітну плату
слід враховувати виплати, які входять
до структури заробітної плати та які
передбачені ст.33 Закону України «Про
державну службу». Оскільки матеріальна
допомога є одноразовою виплатою і не
зазначена в переліку складових
заробітної плати, тому вона не
включається до заробітку, що
враховується при призначенні пенсії
державним службовцям.

Також позивачем пропущений
шестимісячний строк звернення до суду,
передбачений ст.99 КАС України.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої
інстанції, починаючи з 04.01.2011р., позивач
отримує пенсію за віком згідно Закону
України «Про державну службу» (а.с.5-13).

У березні 2011 року позивач звернулася до
Управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі Івано-Франківської
обл. із заявою, в якій просила провести
перерахунок пенсії із врахуванням
отриманої нею матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, в чому їй
згідно листа пенсійного органу № 1473/Т-15
від 29.03.2011р. було відмовлено (а.с.14).

Із змісту заявлених вимог слідує,
що предметом спору є вимоги про
зобов'язання провести перерахунок
пенсії із врахуванням матеріальної
допомоги на оздоровлення та на
соціально-побутові потреби, які
отримані до виходу на пенсію, і з яких
сплачені внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу» (у редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин)
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

У ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату
праці» встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст.66 цього Закону до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, твердження відповідача
про те, що матеріальна допомога, на яку
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, однак
яка не включається до складу
заробітної плати державного службовця,
не враховується при обчисленні розміру
його пенсії, є наслідком порушення
правил застосування норм права:
перевагу надано пенсійним органом
положенням Законів України «Про
державну службу» та «Про оплату праці»,
які щодо спірних відносин є загальними.
У той же час перевагу мають спеціальні
норми, що визначають виплати (доходи)
для обчислення пенсії, за наведених
обставин - ст.41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та ст.66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

За наведених обставин суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про наявність правових підстав для
задоволення заявленого позову.

В частині доводів апелянта про
пропуск позивачем строку звернення до
суду колегія суддів враховує, що такий
пропущений з поважних причин, оскільки
фактично про порушення своїх прав
позивач довідалася з відповіді
Управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі Івано-Франківської
обл. № 1473/Т-15 від 29.03.2011р.; доказів
своєчасного отримання (або можливості
такого отримання) ОСОБА_2 відомостей
про неправильний розрахунок її пенсії
відповідачем не представлено.

Доводи апелянта в іншій частині на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про те, що заявлений позов є
підставним та обґрунтованим, через що
підлягає до задоволення з
вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
суду колегія суддів не вбачає і вважає,
що апеляційну скаргу на неї слід
залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі Івано-Франківської обл. на
постанову Галицького районного суду
Івано-Франківської обл. від 31.10.2011р. у
адміністративній справі № 2а-3419/11/0904
залишити без задоволення, а вказану
постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька