Справа № 2-а-1578/11/2205
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-1578/11/2205

Головуючий у 1-й інстанції: Коваль Ф.І.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

21 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління пенсійного фонду у
Деражнянському районі Хмельницької
області на постанову Деражнянського
районного суду Хмельницької області
від 26 травня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду у
Деражнянському районі Хмельницької
області про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

до Деражнянського районного суду
Хмельницької області звернувся ОСОБА_2
з позовом про зобов'язання управління
Пенсійного фонду України у
Деражнянському районі Хмельницької
області здійснити перерахунок пенсії.

26 травня 2011 року Деражнянський
районний суд Хмельницької області
позов задовольнив частково: визнано
протиправною відмову управління
Пенсійного фонду України в
Деражнянському районі Хмельницької
області про проведення перерахунку
основної та додаткової пенсій ОСОБА_2
згідно з ст.ст. 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи";
зобов`язано управління Пенсійного
фонду України в Деражнянському районі
Хмельницької області здійснити
перерахунок ОСОБА_2 державної
(основної) пенсії як інваліду ІІІ групи,
щодо якого встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не нижчу
шести мінімальних пенсій за віком, та
додаткової пенсії за шкоду , заподіяну
здоров'ю, у розмірі 50% відсотків
мінімальної пенсії за віком, за період
з 14 червня 2007 року по 31 грудня 2007 року
включно та з 22 травня 2008 року
відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
забезпечити в подальшому її виплату
відповідно до цього Закону.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, у
якій просить скасувати рішення суду І
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити у задоволенні позову.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомленні вчасно та належним
чином.

Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

За таких підстав колегія суддів,
керуючись положеннями статті 197 КАС
України, вважає, що справу можливо
розглянути в порядку письмового
провадження на підставі наявних в
матеріалах справи доказів, без
фіксування судового засідання (частина
1 статті 41 КАС України).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів
апеляційної інстанції, переглядаючи
судове рішення у даній справі в межах
апеляційної скарги у відповідності до
частини 1 статті 195 КАС України, дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом І інстанції,
позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
і відноситься до 1 категорії
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи .

Рішенням МСЕК від 14 червня 2007 року
ОСОБА_2 визнано інвалідом 3 групи
внаслідок захворювання, пов'язаного з
ліквідацією аварією на ЧАЕС.

На своє звернення про перерахунок
пенсії, позивач отримав відповідь
управління Пенсійного фонду України у
Деражнянському районі Хмельницької
області № 24/ш-4 від 19 серпня 2010 року,
відповідно до якої позивачу
відмовлено, так як підстави для
перерахунку пенсії відсутні.

Суд І інстанції задовольняючи позов
частково, виходив з того, що відповідач
нараховує пенсію ОСОБА_3 з порушенням
вимог пенсійного законодавства
України.

Колегія суду погоджується з таким
висновком частково з огляду на такі
обставини.

Згідно з ст. 49 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2,
3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
яка призначається після виникнення
права на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії
особам, віднесеним до постраждалих
першої категорії, що є інвалідами 3-ї
групи, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком.

Згідно з статтею 54 вищевказаного
Закону, розміри пенсій для інвалідів
3-ї групи, щодо яких встановлено зв`язок
з Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 6 мінімальних пенсій за
віком.

Всупереч статей 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" позивачу
вказані доплати виплачувалися
частково, у розмірі і порядку,
визначеному постановою Кабінету
Міністрів України № 1 від 03 січня 2002
року, постановою Кабінету Міністрів
України №654 від 16 липня 2008 року, а не в
розмірі, як того вимагає вказаний
Закон.

З огляду на те, що Закон України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" має вищу юридичну силу в
порівняні з вищезазначеними
постановами КМУ, відповідач не
правомірно виплачував додаткову
пенсію в меншому розмірі ніж це
передбачено статтями 50, 54 зазначеного
Закону.

Своїми діями відповідач допустив
звуження змісту та обсягу прав та
свобод позивача, передбачених статтею
22 Конституції України, в якій
зазначено, що права і свободи людини і
громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових
законів або внесенні змін до
чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Оскільки таке право декларовано
державою, то відповідно держава, через
створені нею органи, в даному випадку
органи Пенсійного фонду України, і несе
обов'язок по своєчасній та повній
виплаті підвищення до пенсії саме у
розмірах, які нею ж визначені та
закріплені в Законі.

Колегія суддів враховує висновок суду
першої інстанції, що розмір
мінімальної пенсії за віком необхідно
обраховувати відповідно до частини 1
статті 28 Закону України "Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування", оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого частиною першою
цієї статті, мінімального розміру
пенсії за віком.

Розмір прожиткового мінімуму щороку
встановлюється законом про державний
бюджет України на відповідний рік.

Згідно з ч. 3 ст. 67 "Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" підставою для перерахунку
пенсії є встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму, який
проводиться з дня встановлення цього
мінімуму.

Однак, колегія суду вважає за доцільне
задовольнити позовні вимоги в межах
шестимісячного строку, враховуючи
момент звернення до суду з позовом, а
саме з 09 березня 2010 року, керуючись ст.
99, 100 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України ( в
редакції чинній станом 09 вересня 2010
року) для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Колегія суду не погоджується з судом І
інстанції про поновлення строку на
апеляційне оскарження, оскільки не
надані до справи належні докази на
підтвердження поважності причин
пропуску строку звернення до суду.

Враховуючи, що позивач звернувся до
суду 09 вересня 2010 року, позов підлягає
задоволенню в межах шестимісячного
строку, а саме з 09 березня 2010 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
судом першої інстанції при прийнятті
оскаржуваного рішення порушено норми
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, а тому
оскаржувана постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нового
рішення.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління
пенсійного фонду у Деражнянському
районі Хмельницької області
задовольнити частково .

Постанову Деражнянського районного
суду Хмельницької області від 26 травня
2011 року - скасувати .

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправною відмову
управління Пенсійного фонду України в
Деражнянському районі Хмельницької
області про перерахунок основної та
додаткової пенсій ОСОБА_2 згідно з
ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Зобов`язати управління Пенсійного
фонду України в Деражнянському районі
Хмельницької області здійснити
перерахунок ОСОБА_2 державної та
додаткової пенсій відповідно до ст.ст.
50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" у розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком та 50 % мінімальної
пенсії за віком з 09 березня 2010 року по
день припинення права на таку допомогу
з урахуванням проведених виплат.

В решті позовних вимог
адміністративний позов залишити без
розгляду.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України та підлягає
касаційному оскарженню.

Постанова суду складена в повному
обсязі "26" травня 2014 р.

Головуючий
Загороднюк А.Г.

Судді

Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.