Справа № 569/526/14-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
ПОСТАНОВА

іменем України

"20" травня 2014 р.
Справа № 569/526/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Майора Г.І.

суддів:
Одемчука Є.В.

Охрімчук І.Г.,

при секретарі
Городнюк В. М. ,

за участю представників сторін:

від позивачів: ОСОБА_3,

- ОСОБА_4: не з'явилася,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги Міського
голови міста Рівного, ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_4, ОСОБА_6 на постанову
Рівненського міського суду
Рівненської області від "05" березня 2014
р. у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_4, ОСОБА_6 до Міського голови
міста Рівного про визнання
бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4
та ОСОБА_6 звернулися до Рівненського
міського суду із адміністративним
позовом в якому просили визнати
бездіяльності міського голови
м.Рівного, яка полягає у неналежному
розгляді їх звернення від 18.11.2013 року та
неприйнятті мір по усуненню причин, які
заважають жити у належній їм квартирі;
по приведенні прибудови до ДБНіП
(Державних будівельних норм і правил),
скасуванні незаконної приватизації
прибудови до АДРЕСА_1 ОСОБА_7 -
протиправною;

зобов'язати міського голову м. Рівного:

- звернутися до суду з позовом про
зобов'язання ОСОБА_7 здійснити
перебудову прибудови до АДРЕСА_1 під
балкон згідно до розпорядження
міського голови №752р від 31.03.2004р
відповідно до ДБН В 2.2-15-2005. додаток Б
(СНиП 2.08.03.89р. додаток Б). Терміни і
визначення балкон;

- звернутися до суду з позовом про
скасування права власності ОСОБА_7 на
кв.АДРЕСА_1

Постановою Рівненського міського суду
Рівненської області від 05 березня 2014
року адміністративний позов
задоволено частково.

Визнано бездіяльність міського голови
м.Рівного, що полягає у неналежному
розгляді звернення позивачів від 18.11.2013
року по приведенні прибудови до
АДРЕСА_1 до Державних будівельних норм
і правил та скасування незаконної
приватизації прибудови до АДРЕСА_1
ОСОБА_7 - протиправною.

Зобов'язано міського голову м. Рівного
вчинити певні дії щодо приведення
прибудови до АДРЕСА_1 у відповідність
до розпорядження міського голови м.
Рівне № 752-р від 31.03.2004 року та
відповідно до Державних будівельних
норм і правил.

Стягнуто з Державного бюджету на
користь ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 судовий збір у сумі 68,82 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
міський голова м.Рівного звернувся до
суду з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати вищевказане рішення
та прийняти нове, яким відмовити в
задоволенні позову повністю. В
апеляційній скарзі відповідач
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Також з апеляційною скаргою звернулися
позивачі, в якій просять змінити
постанову суду першої інстанції та
задовольнити позов повністю.

Відповідач не скористався своїм правом
на участь в судовому засіданні:
повноважних представників в засідання
суду не направив, хоча про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Колегія суддів враховуючи те, що
сторони належним чином повідомлені про
дату, час та місце розгляду апеляційної
скарги та положення частини 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, вважає за можливе розглядати
справу за відсутності представника
відповідача.

Представник позивачів судовому
засіданні доводи апеляційної скарги
підтримав в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника
позивачів, розглянувши матеріали
справи, дослідивши доводи апеляційної
скарги та правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
законодавства, колегія суддів уважає,
що апеляційна скарга позивачів не
підлягає задоволенню, а апеляційна
скарга відповідача підлягає
частковому задоволенню з огляду на
таке.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6, належить на праві
спільної часткової власності квартира
АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є членами
сім'ї ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та проживають у
вищевказаній квартирі.

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві
власності ОСОБА_7.

31 березня 2004 року міським головою міста
Рівного винесено розпорядження №752-р
"Про дозвіл на добудову балкону", яким
гр.ОСОБА_7 дозволено добудову балкону
до квартири АДРЕСА_1 відповідно до
поданого проекту.

В 2004 - 2005 роках ОСОБА_7 було здійснено
добудову балкону до належної їй
квартири. Однак, на думку позивачів,
таке будівництво проведено нею з
істотним порушенням будівельних норм
та правил, вимог цивільного
законодавства.

З листа Управління з питань
будівництва та архітектури
Рівненської ОДА №01-15/970 від 15.09.08р.
убачається, що ОСОБА_7 при будівництві
"балкону" до належної їй квартири було
допущено ряд суттєвих порушень, які
неодноразово були предметом розгляду
Управління містобудування та
архітектури виконавчого комітету
Рівненської міської ради, Управління з
питань будівництва та архітектури
Рівненської обласної державної
адміністрації. З вересня 2008 року
спеціалістом Управління з питань
будівництва та архітектури
Рівненської обласної державної
адміністрації, на місці встановлено, що
прибудова до квартири АДРЕСА_1 не
відповідає визначенню "балкон", а є
збільшенням габаритів цієї квартири з
фундаментом, стінами, покрівлею.

27 червня 2012 року Управління
містобудування та архітектури
виконавчого комітету Рівненської
міської ради звернулося до суду з
позов до ОСОБА_7 про зобов'язання за
власний рахунок провести перебудову
прибудови до квартири АДРЕСА_1 під
балкон згідно вимог державних
будівельних норм України.

Позивачі зазначають, що незважаючи на
те, що перебудова ОСОБА_7 не була
зроблена, представник управління
містобудування та архітектури
виконавчого комітету Рівненської
міської ради до початку судового
засідання подав клопотання про
залишення позову без розгляду, про що
судом було винесено ухвалу від
01.11.2013р.у справі №1715/12742/12.

18.11.2013 року позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звернулися до міського голови м.
Рівного щодо неприйняття мір по
усуненню причин, які заважають жити у
належній їм квартирі; по приведенні
прибудови до ДБНіП (Державних
будівельних норм і правил), скасуванні
незаконної приватизації прибудови до
АДРЕСА_1 ОСОБА_7

Листом від 03.12.2013 року №ОП-01-319 міський
голова Хомко В. повідомив ОСОБА_3, що він
має право звернутися з позовом до
виконавчого комітету Рівненської
міської ради щодо зобов'язання вчинити
певні дії ( а.с.12).

Статтею 40 Конституції України
встановлено, що усі мають право
направляти індивідуальні чи
колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і
службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

У відповідності із статтею 1 Закону
України "Про звернення громадян" (далі
Закон), громадяни України мають право
звернутися до органів державної влади,
місцевого самоврядування, об'єднань
громадян, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, засобів масової інформації,
посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Абзацами 1, 3 статті 3 Закону визначено,
що під зверненнями громадян слід
розуміти викладені в письмовій або
усній формі пропозиції (зауваження),
заяви (клопотання) і скарги. Заява -
звернення громадян із проханням про
сприяння реалізації закріплених
Конституцією та чинним законодавством
їх прав та інтересів або повідомлення
про порушення чинного законодавства чи
недоліки в діяльності підприємств,
установ, організацій незалежно від
форм власності, народних депутатів
України, депутатів місцевих рад,
посадових осіб, а також висловлення
думки щодо поліпшення їх діяльності.

Згідно із абз.1 статті 7 Закону,
звернення, оформлені належним чином і
подані у встановленому порядку,
підлягають обов'язковому прийняттю та
розгляду.

Відповідно до статті 15 Закону, органи
державної влади, місцевого
самоврядування та їх посадові особи,
керівники та посадові особи
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, об'єднань
громадян, до повноважень яких належить
розгляд заяв (клопотань), зобов'язані
об'єктивно і вчасно розглядати їх,
перевіряти викладені в них факти,
приймати рішення відповідно до чинного
законодавства і забезпечувати їх
виконання, повідомляти громадян про
наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду
заяв (клопотань) в обов'язковому
порядку дається тим органом, який
отримав ці заяви і до компетенції якого
входить вирішення порушених у заявах
(клопотаннях) питань, за підписом
керівника або особи, яка виконує його
обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні
вимог, викладених у заяві (клопотанні),
доводиться до відома громадянина в
письмовій формі з посиланням на Закон і
викладенням мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення.

Статтею 19 Закону визначено обов'язки
органів державної влади, місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, засобів
масової інформації, їх керівників та
інших посадових осіб щодо розгляду
заяв чи скарг.

Так, органи державної влади і місцевого
самоврядування, підприємства,
установи, організації незалежно від
форм власності, об'єднання громадян,
засоби масової інформації, їх
керівники та інші посадові особи в
межах своїх повноважень зобов'язані:

об'єктивно, всебічно і вчасно
перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження
доступу громадянина до відповідної
інформації при розгляді заяви чи
скарги скласти про це мотивовану
постанову;

на прохання громадянина запрошувати
його на засідання відповідного органу,
що розглядає його заяву чи скаргу;

відміняти або змінювати оскаржувані
рішення у випадках, передбачених
законодавством України, якщо вони не
відповідають закону або іншим
нормативним актам, невідкладно вживати
заходів до припинення неправомірних
дій, виявляти, усувати причини та умови,
які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених
прав, реальне виконання прийнятих у
зв'язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про
результати перевірки заяви чи скарги і
суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у
встановленому законом порядку
матеріальних збитків, якщо їх було
завдано громадянину в результаті
ущемлення його прав чи законних
інтересів, вирішувати питання про
відповідальність осіб, з вини яких було
допущено порушення, а також на прохання
громадянина не пізніш як у місячний
термін довести прийняте рішення до
відома органу місцевого
самоврядування, трудового колективу чи
об'єднання громадян за місцем
проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги
необгрунтованою роз'яснити порядок
оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі
розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти
стан розгляду заяв чи скарг громадян,
вживати заходів до усунення причин, що
їх породжують, систематично
аналізувати та інформувати населення
про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності
можливостей розгляд звернень громадян
покладається на посадову особу чи
підрозділ службового апарату,
спеціально уповноважені здійснювати
цю роботу, в межах бюджетних
асигнувань. Це положення не відміняє
вимоги частини дев'ятої цієї статті.

Судом встановлено, що звернення
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розглянуто з
порушенням приписів Закону України
"Про звернення громадян", зокрема ст.19
цього Закону, яка передбачає, що
міський голова зобов'язаний: особисто
організовувати та перевіряти стан
розгляду заяв громадян, вживати
заходів до усунення причин, ще їх
породжують; скасовувати або змінити
оскаржувані рішення, у випадках
передбачених законодавством України,
якщо вони не відповідають закону або
іншим нормативним актам, невідкладно
вживати заходи до припинення
неправомірних дій, виявляти, усувати
причини та умови, які сприяли
порушенням; забезпечувати поновлення
порушених прав, реальне виконання
прийнятих у зв'язку із заявою чи
скаргою рішень.

З урахуванням наведеного суд уважає, що
бездіяльність міського голови м.
Рівного щодо неналежного розгляду
звернення громадян ОСОБА_3, ОСОБА_4 від
18.11.2013 року по приведенню прибудови
АДРЕСА_1 до Державних будівельних норм
і правил та скасування незаконної
приватизації прибудови до АДРЕСА_1
громадянкою ОСОБА_7 є протиправною.

Згідно повноважень та обов'язків
міського голови, визначених Законом
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", гл. 3. Міський голова:

п.1 ч.4ст.42 - забезпечує здійснення у
межах наданих законом повноважень
органів виконавчої влади на
відповідній території, додержання
Конституції та законів України,
виконання актів Президента України та
відповідних органів виконавчої влади.

п.15 ч.4 ст.42- звертається до суду щодо
визнання незаконними актів інших
органів місцевого самоврядування,
місцевих органів виконавчої влади,
підприємств, установ та організацій,
які обмежують права та інтереси
територіальної громади, а також
повноваження ради та їх органів.

п.18 ч.4 ст.42- забезпечує на відповідній
території додержання законодавства
щодо розгляду звернень громадян та їх
об'єднань.

п .3 ст.31 Закону - здійснює в
установленому порядку державний
контроль за до додержання
законодавства, затвердження
містобудівної документації.

п. 4. - Міський голова несе персональну
відповідальність за здійснення
наданих йому законом повноважень.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Крім того, згідно зі статтею 19
Конституції України правовий порядок в
Україні грунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством.

Принцип законності дозволяє покласти
на відповідача лише той обов'язок і
лише із тієї підстави, які передбачені
законом.

Зі змісту розділу ІІ Конституції
України, статті 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
ст. 6 КАС України, ст. 3 ЦПК України, ст. 1
ГПК України вбачається, що звернення до
суду за захистом порушених прав та
інтересів є невід"ємним та
гарантованим державою правом, а не
обов"язком. З огляду на це, ніхто не може
бути зобов"язаний скористатися своїм
правом звернутися до суду для захисту
своїх або державних інтересів.

Тому позовні вимоги в частині
зобов'язання міського голову м. Рівного
звернутися до суду з позовом ОСОБА_7
здійснити певні дії та звернутися до
суду з позовом про скасування права
власності ОСОБА_7 на прибудову є
безпідставними і задоволенню не
підлягають.

Ураховуючи те, що з заявою до міського
голови по приведенню прибудови
АДРЕСА_1 до Державних будівельних норм
і правил та скасування незаконної
приватизації прибудови до АДРЕСА_1 -
ОСОБА_7 18 листопада 2013 року звернулися
лише позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, позовні
вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в частині
бездіяльності відповідача є
безпідставними і також задоволенню не
підлягають.

Відповідно до речення другого ч.2 ст.162
КАС України суд може прийняти іншу
постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

Отже речення друге ч.2 ст.162 КАС України
у поєднанні із ч.2 ст.11 КАС України
дозволяє суду вийти за межі позову та
покласти на суб'єкта владних
повноважень - відповідача такий
обов'язок ( застосувати такий спосіб
захисту), який не випливає зі змісту
спірного матеріального
правовідношення, однак є необхідним
для поновлення прав позивача.

Разом з тим, зобов'язання судом першої
інстанції міського голову м. Рівне
вчинити певні дії щодо приведення
прибудови до АДРЕСА_1 у відповідність
до розпорядження міського голови
м.Рівне №752-р від 31.03.2004 року відповідно
до Державних будівельних норм і правил
є неконкретним, що фактично
унеможливлює його виконання і як
наслідок не поновлює прав позивачів.

Тому рішення суду першої інстанції в
цій частині підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст.198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати їх та прийняти нову
постанову суду.

Відповідно до ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Враховуючи вищевикладене колегія
суддів уважає, що апеляційна скарга
позивачів задоволенню не підлягає,
апеляційна скарга відповідача
підлягає частковому задоволенню, а
постанова суду першої інстанції
скасуванню з прийняттям нової про
часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_4, залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Міського голови м.
Рівного задовольнити частково.

Постанову Рівненського міського суду
Рівненської області від "05" березня 2014
р. скасувати та прийняти нову
постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4
задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
міського голови м.Рівного щодо
неналежного розгляду звернення ОСОБА_3,
ОСОБА_4 від 18.11.2013 року по приведенню
прибудови АДРЕСА_1 до Державних
будівельних норм і правил та
скасування незаконної приватизації
прибудови до АДРЕСА_1 громадянкою
ОСОБА_7

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на корить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судовий
збір у сумі 68. (шістдесят вісім) грн. 82
коп.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання її в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Г.І. Майор

судді:
Є.В.Одемчук

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "23" травня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_2

2 - ОСОБА_5 АДРЕСА_3

3 - ОСОБА_4 АДРЕСА_3

4 - ОСОБА_6 АДРЕСА_3

5- відповідачу: Міський голова міста
Рівне вул.Соборна,12 а,м.Рівне,33000

- ,