Справа № 2а-8158/11
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 травня 2014 року Справа № 83288/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Кухтея Р.В., Мікули О.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в місті Луцьку Волинської
області на постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 3.08.2011 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в місті
Луцьку Волинської області про
стягнення заборгованості з виплати
основної та додаткової пенсії,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в місті
Луцьку Волинської області про
стягнення заборгованості з виплати
основної та додаткової пенсії згідно
ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Позивачка посилалася на те, що їй як
особі, яка є постраждалою від
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії та інваліду ІІІ групи
відповідно до ст.54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» щомісячно
повинна нараховуватись та
виплачуватись основна пенсія в розмірі
не менше 6-ти мінімальних пенсій за
віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам, що
віднесені до 1 категорії, призначається
щомісячна додаткова пенсія, зокрема,
для інвалідів ІІІ групи у розмірі 50% від
мінімальної пенсії за віком. Однак,
відповідач в порушення норм закону
нараховував та виплачував їй основну
та додаткову пенсію у меншому розмірі.

Позивачка просила визнати незаконними
дії відповідача; зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
місті Луцьку Волинської області
здійснити перерахунок та виплачувати
основну та додаткову пенсію відповідно
до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» починаючи з 8.06.2004 року.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 3.08.2011
року, яка прийнята в порядку
скороченого провадження, позов
задоволено частково.

Визнано незаконними дії відповідача.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в місті Луцьку
Волинської області провести
перерахунок та виплачувати ОСОБА_1
основну пенсію в розмірі 6-ти
мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з урахуванням ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
виплачених сум.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило управління Пенсійного фонду
України в місті Луцьку Волинської
області, подавши на неї апеляційну
скаргу.

Апелянт в апеляційній скарзі зазначає,
що відповідно до ч.5 ст. 54 Закону порядок
обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку із
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України. Оскільки, позивачу було
нараховано та виплачено пенсію
відповідно до нормативно-правових
актів КМУ, то вимоги позивачки щодо
перерахунку пенсії відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є безпідставними.

Апелянт просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким відмовити позивачці у
повному обсязі заявлених позовних
вимог.

Оскільки, клопотань від осіб, які
беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю не поступило, тому,
суд апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду
даної справи.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід задовольнити
частково з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачка є особою, яка постраждала
внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії, інвалідом ІІІ групи, а тому
відповідач зобов'язаний провести
перерахунок ОСОБА_1 основної та
додаткової пенсії відповідно до
ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, частково
відповідають нормам матеріального
права та є правильними.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є
особою, яка постраждала від наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС 1
категорії та інвалідом ІІІ групи, що
підтверджується відповідним
посвідченням.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
обчислення і призначення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
провадиться на загальних підставах
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

В усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими 6-ти мінімальних
пенсій за віком по ІІІ-ій групі
інвалідності.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам
віднесеним до I категорії, які є
інвалідами ІІІ групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою у розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до ч. 3 ст.67 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1 розмір
щомісячної компенсації сім'ям за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

З матеріалів справи видно, що пенсія
позивачці призначена та виплачувалась
і визначалася відповідачем з
розрахунку розмірів мінімальної
пенсії, встановлених постановами
Кабінету Міністрів України.

Виходячи з загальних засад
пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами, при розрахунку
основної та додаткової пенсій
позивачки, передбачених ст.ст. 50,54
Закону України застосуванню підлягає
розмір прожиткового мінімуму, для осіб,
які втратили працездатність,
встановленого в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком, а не положення
постанов Кабінету Міністрів України,
які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав.

П. 28 розділу 2 Закону України «Про
Державний бюджет на 2008 рік та внесення
змін до деяких законодавчих актів
України» внесено зміни до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
якими встановлено мінімальний розмір
пенсії для інвалідів ІІІ групи, щодо
яких встановлено зв'язок із
Чорнобильською катастрофою.

Рішенням Конституційного Суду України
№10-рп від 22 травня 2008 року визнано
неконституційними положення п.28
розділу 2 Закону України «Про Державний
бюджет на 2008 рік та внесення змін до
деяких законодавчих актів України»,
тому з 22.05.2008 року почала діяти колишня
редакція ст.ст. 50,54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

14 червня 2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
який набрав чинності 19 червня 2011 року.
Пунктом 7 ч.1 цього Закону Прикінцеві
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
доповнено п.4, яким установлено, що у 2011
році норми і положення ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», ст.ст.
14, 22, 37 та ч.3 ст.43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік. На
виконання вимог Закону України від 14
червня 2011 року «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», - 06 липня 2011 року
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову № 745 «Про встановлення
деяких виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету»,
яка набрала чинності 23 липня 2011 року.

Отже, нарахування та виплата за період
до 23 липня 2011 року особам, які
постраждали внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС повинні
здійснюватися відповідно до норм
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а після 23 липня 2011 року
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 06 липня 2011 року №
745 «Про встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету».

Ч. 1 та ч. 2 ст. 99 КАС України встановлено,
що адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Позивачка пропустила строк звернення
до суду, оскільки звернулася з позовом
19.07.2011 року.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання про
підставність позовних вимог ОСОБА_1 в
частині стягнення заборгованості із
невиплаченої основної та додаткової
пенсій в межах строку звернення до
суду, тобто за період з 19.01.2011 року по
22.07.2011 року включно.

Позовні вимоги поза межами строку
звернення до суду підлягають залишенню
без розгляду.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
перерахунку пенсії позивачці
відповідно до ст.ст.50,54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» колегія
суддів не вбачає.

Доводи апелянта в тій частині, що
законодавством України не визначено
поняття «мінімальна пенсія за віком»
як розрахункової величини для пенсії
згідно ст.ст. 50,54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», не
заслуговують на увагу, оскільки за
чинним законодавством України розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Згідно ч.3 ст. 28 цього
Закону мінімальний розмір пенсії за
віком, встановлений абзацом 1 частини 1
цієї статті, застосовується виключно
для визначення розмірів пенсії,
призначених згідно з цим Законом.
Оскільки законодавством інший
мінімальний розмір пенсії за віком не
визначений, слід застосовувати цей
розмір.

З огляду на наведене, колегія суддів
приходить до висновку про
неправомірність постанови суду першої
інстанції щодо незастосування до
спірних правовідносин наслідків
пропуску строку звернення до суду, тому
оскаржувану постанову належить
скасувати та прийняти нову постанову
про часткове задоволення позовних
вимог з наведених вище підстав.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 198,ч.2 ст. 202, ст.
205, ст. 207, ст. 254 КАС України, апеляційний
суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в місті
Луцьку Волинської області
задовольнити частково.

Постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 3.08.2011
року по справі № 2а-8158/11 скасувати та
прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в місті
Луцьку Волинської області в частині
відмови ОСОБА_1 в проведенні
перерахунку та виплаті основної та
додаткової пенсії відповідно до ст.ст.
50,54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в місті Луцьку
Волинської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_1 основної
пенсії в розмірі не менше 6-ти
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії в розмірі 50% від
мінімальної пенсії за віком за період з
19.01.2011 року по 22.07.2011 року включно
відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», із урахуванням
виплачених сум.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
місті Луцьку Волинської області про
стягнення заборгованості з виплати
основної та додаткової пенсії за
період з 8.06.2004 року по 18.01.2011 року
залишити без розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
Р.В. Кухтей

О.І. Мікула