Справа № 826/64/14
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/64/14
у 1-й інстанції: Качур І.А.
Суддя-доповідач: Романчук О.М
У Х В А Л А

Іменем України

20 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого:
Романчук О.М.,

Суддів:
Глущенко Я.Б.,

Пилипенко О.Є.,

при секретарі
Артюхіній М.А.,

розглянувши в судовому засіданні в
місті Києві апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва
Головного управління Міністерства
доходів і зборів на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 06 лютого 2014 р. у справі
за адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва
Головного управління Міністерства
доходів і зборів про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва ГУ
Міндоходів міста Києва в якому просить
визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення ДПІ у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від 23
грудня 2013 року № 26-59/1701/498 та № 26-59/17-01/499.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
06 лютого 2014 року адміністративний
позов задоволено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції відповідач подав
апеляційну скаргу в якій просить
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нову про відмову у
задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
залишити без задоволення, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідачем з 02.12.2013 р. по 13.12.2013 р.
проведено документальну планову
виїзну перевірку Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року.

За результатами перевірки складено акт
№ 545/17-01/НОМЕР_1 від 13.12.2013 року, яким
виявлено порушення позивачем пп. «а»
п.176.1. ст. 176, пп. «а» п.176.1. ст. 176, ст. 177.4
ст.177, п.198,3, п. 198.6 ст.198, п. 200.1., п.200.2, ст. 200
Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № 26-59/1701/498, яким
позивачу збільшено податкові
зобов'язання на податок з доходів
фізичних осіб-підприємців в сумі 3 979
грн. 60 коп. та штрафні санкції 1 989 грн. 80
коп.; та податкове повідомлення рішення
№26-59/17-01/499, яким позивачу збільшено
податкове зобов'язання з ПДВ до сплати
у бюджет у сумі 18 028 грн. 00 коп. та
штрафні санкції 4507, 00 коп., всього: 28 504
грн. 40 коп.

Позивач не погоджуючись з вказаним
податковим повідомленням-рішенням
звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи колегія суддів виходить з
наступного.

Колегією суддів встановлено, що
підставами нарахувань податкових
зобов'язань зі сплати позивачем
податків стало наявність розбіжностей
при взаємовідносинах ФОП ОСОБА_3 з ПП
«Нафта-Лідер» та ТОВ «ВО
Продтранссервіс» при автоматичному
співставленні податкових зобов'язань
та податкового кредиту у розрізі
контрагентів.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачем до перевірки податковому
органу було надано видаткові накладні:
№1 від 04.01.2012р., №2 від 06.01.2012р., №3 від
06.01.2012р., №4 від 10.01.2012р., №5 від 11.01.2012р.,
№6 від 12.01.2012р., №7 від 12.01.2012р., №8 від
13.01.2012р., №9 від 13.01.2012р., №11 від 17.01.2012р.,
№12 від 18.01.2012р., №13 від 18.01.2012р., №14 від
18.01.2012р. №15 від 19.01.2012р., №16 від 20.01.2012р.,
№18 від 24.01.2012р., №19 від 25.01.2012р., №20 від
25.01.2012р., №20 від 25.01.2012р., №22 від 27.01.2012р.,
№21 від 26.01.2012р., №23 від 27.01.2012р., №25 від
30.01.2012, №26 від 31.01.2012р., №21 від 26.01.2012р.,
№22 від 27.01.2012р., №23 від 27.01.2012р., №24 від
30.01.2012р., №25 від 30.01.2012р., №112 від 20.09.2012р.,
№111 від 10.09.2012р., №113 від 20.09.2012р., №114 від
03.10.2012р., №115 від 03.10.2012р.; податкові
накладні №19 від 25.01.2012р., №18 від 24.01.2012р.,
№16 від 20.01.2012р., №15 від 19.01.2012р., №14 від
18.01.2012р., №13 від 18.01.2012р., №12 від 18.01.2012р,
№11 від 17.01.2012р., №10 від 16.01.2012р., №9 від
13.01.2012р., №8 від 13.01.2012р., №7 від 11.01.2012р.,
№6 від 12.01.2012р., №5 від 11.01.2012р., №4 від
10.01.2012р., №3 від 06.01.2012р., №2 від 06.01.2012р.,
№1 від 04.01.2012р., №17 від 23.01.2012р., №4 від
10.09.2012р., №3 від 20.09.2012р., №2 від 20.09.2012р.,
№1 від 10.09.2012р., №1 від 03.10.2012р., №8 від
31.10.2012р., №7 від 29.10.2012р., №6 від 29.10.2012р.,
№5 від 26.10.2012р., №4 від 23.10.2012р., №3 від
18.10.2012р., №2 від 03.10.2012р., які в силу
чинного законодавства підтверджують
факт придбання ним товарів та докази їх
відчуження (продажу) та правомірність
визначення валових витрат.

Будь-які зауваження з боку податкового
органу, щодо оформлення вказаних
первинних документів відсутні.

Виходячи зі змісту пункту 2 статті 3
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» від 16.07.99 р. № 996-ХІV
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерської
обліку. Правила податкового обліку
визначаються відповідними
нормативними документами, і
регламентують порядок оподаткування в
Україні.

У відповідності до ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від і 16.07.99 р. №
996-ХІV, із змінами та доповненнями,
встановлені вимоги до первинних
документів, які є підставою для
бухгалтерського та податкового обліку.
Так, підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Дія контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання: назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, які дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.
Згідно п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів повністю
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позивачем в
порядку чинного законодавства
правомірно на підставі виданих ПП
«Нафта-Лідер» та ТОВ «Виробниче
об'єднання «Продтранссервіс»
податкових накладних ФОП ОСОБА_3, було
сформовано податковий кредит на
загальну суму 18 028 грн., а тому
твердження податкового органу про
порушення позивачем п. 198.3, п.198.6 ст.198, п.
201.1, п. 201.2 ст. 201 Податкового Кодексу
України від 02 грудня 2010 року за №22756-VІ,
(зі змінами та доповненнями) є
безпідставними і не доведені
документально.

За таких обставин у позивача не було
підстав не включати до податкового
кредиту сум податку на додану вартість,
нарахованих, сплачених та
підтверджених податковими накладними,
виписаними у встановленому
законодавством порядку, що як наслідок
сума податку на додану вартість
правомірно віднесена до податкового
кредиту і підтверджується належним
чином оформленими податковими
накладними у відповідності з вимогами
п. 198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п. 201.1, п. 201.6 ст. 201
Податкового кодексу України.

Крім того, колегія суддів також
наголошує на тому, що наявність
розбіжностей при автоматичному
співставленні податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів згідно ІС «Податковий
блок» не є правовою підставою для
збільшення відповідачем податкових
зобов'язань зі сплати податку на додану
вартість при здійсненні позивачем
реальної господарської діяльності та
наявності належних чином оформлених
податкових накладних, що дають право на
формування податкового кредиту зі
сплати ПДВ.

За таких обставин, апеляційна скарга є
необґрунтованою, її доводи не знайшли
свого підтвердження під час судового
розгляду, не спростовують висновків
суду першої інстанції, а тому у її
задоволенні необхідно відмовити, а
рішення суду першої інстанції підлягає
залишенню без змін.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам.
В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва
Головного управління Міністерства
доходів і зборів - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м.Києва від 06
лютого 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 23.05.2014
року.

Головуючий суддя:
О.М. Романчук

Судді:
Я.Б. Глущенко

О.Є.Пилипенко

Головуючий суддя
Романчук О.М

Судді:
Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.