Справа № 182/11704/13-а
Суддя: Рунчева О. В.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/0182/50/2014
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08.04.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді:
Рунчевої О.В.

при секретарі:
Снєгульській В.М.

за участю позивача:
ОСОБА_1

відповідача:
Антошків О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Нікополі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДПС ДАІ
Нікопольського МВ ГУМВС України в
Дніпропетровській області прапорщика
міліції Антошків Олександра
Михайловича про визнання дій
незаконними, скасування постанови про
притягнення до адміністративної
відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що він 10 грудня 2013
року близько 19 год. 30 хв. керуючи
автомобілем Опель Вектра, державний
номерний знак НОМЕР_1, рухався у
напрямку м. Нікополь по автомобільній
дорозі Запоріжжя - Кіровоград на 261 км, а
саме по дорозі яка пролягає по
території с. Камянське Нікопольського
району. Приблизно в цей час його
зупинив інспектор відділення
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції Нікопольського МВ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області Антошків О.М. (далі інспектор
ДПС). Причиною зупинки, за словами
інспектора та за показниками приладу
Радіс, стало порушення мною вимог
пункту 12.10-2 «а» Правил дорожнього руху
України, за що передбачена
відповідальність згідно ч.І ст. 122
КУпАП. Але йому не було пред'явлено
жодного доказу порушення, крім
безпідставних звинувачень. На
заперечення стосовно того, що він не
вчиняв дій, які порушували б Правила
дорожнього руху України, а рухався
відповідно до цих Правил та
встановленої Правилами швидкості,
інспектор склав протокол про
адміністративне правопорушення від
10.12.2013 р.

В протоколі зазначено, що він, нібито
порушив вимоги п. 12.10-2 «а» Правил
дорожнього руху і, що швидкість руху
була виміряна приладом «Радіс № *084»
(конкретний номер приладу не можливо
зазначити оскільки протокол частково
заповнено не розбірливим почерком). Не
зважаючи на його заперечення, про що
було вказано в протоколі, і врахувавши
свої думки достатніми Відповідач,
інспектор ДПС, прийняв рішення про
накладення на нього адміністративного
стягнення.

Крім цього, інспектор ДПС після
отримання від нього зауважень щодо не
відповідності дійсності показань
приладу Радіс, оскільки, він рухався в
гору, нахил якої складає 10 відсотків,
позаду іншого автомобіля, а також
позаду мене теж рухався автомобіль,
тобто, рухалась автоколона, та те, що
зустрічні автомобілі, які рухались в
напрямку міста Запоріжжя внаслідок
специфіки території рухались з гори та
відповідно з більшої швидкістю ніж ті,
що на гору начебто виявив, що у мене не
увімкнена аварійна сигналізація, як це
передбачено п.9.9. «б».

Після цього, інспектор ДПС керуючись
ст. 36 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
прийняв рішення про накладення на мене
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 450 грн., та виніс
постанову серії АА2 №. 906757 в справі про
адміністративне правопорушення від 10
грудня 2013 року. Отже, інспектором ДПС
було складено два протоколи, з якими
він повністю не згоден з наступних
підстав.

Щодо складання протоколу серії АБ2 №
827636 від 10.12.2013 року про начебто
перевищення швидкості руху на 22 км/год.,
яке зафіксовано приладом Радіс
зазначаю наступне. Інспектор ДПС
продемонстрував тільки час на приладі,
який нібито пройшов з моменту
вимірювання швидкості. Встановити та
довести, що вимірювалася швидкість
саме його автомобіля неможливо, адже за
таких умов різниця навіть у кілька
секунд може означати, що насправді
виміряна швидкість автомобіля, який
рухався попереду нього, позаду чи
навіть в кількох десятках метрів від
його автомобіля в зустрічному напрямі,
при цьому, у вечірній час та при
ожеледиці (температура на той час була
мінус 7 градусів).

Проконтролювати напрям дії прибору в
руках інспектора, він, їдучи за кермом
автомобіля, не міг. При цьому, має
зазначити, що у момент, близький до
вимірювання швидкості, в напрямку
міста Запоріжжя назустріч автомобілю,
яким він керував, з гори із значно
завищеною швидкістю рухався
автомобіль Міцубісі держ.знак. НОМЕР_2,
тобто з цим автомобілем він розминувся.
А також, попереду рухався автомобіль
ВАЗ та позаду.

Свої заперечення він та свідки події
виклали у письмових поясненнях до
протоколу, які інспектором ДПС
всупереч вимогам Кодексу України про
адміністративні правопорушення та п.4.2
Інструкції з оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративні порушення у сфері
забезпечення безпеки дорожнього руху,
затвердженої Наказом Міністерства
внутрішніх справ України від 26 лютого
2009 року N 77, до матеріалів справи про
адміністративне правопорушення не
долучені. При цьому, відповідні помітки
в протоколі про наявних свідків та
складені ними письмові пояснення
зроблені ним в протоколі в графі
«пояснення».

Згідно показань спідометру фактична
швидкість автомобіля, яким він керував,
була не вище 50 км/год. Необхідно також
зазначити, що відповідно до ст. 251
Кодексу України про адміністративні
правопорушення доказами в справі про
адміністративне правопорушення є
будь-які дані, що встановлюються
протоколом про адміністративне
правопорушення, поясненнями особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, та показаннями
технічних приладів та технічних
засобів, що мають функції фото- і
кінозйомки, відеозапису чи засобів
фото- і кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху. Але, як вбачається із
змісту протоколу про адміністративне
правопорушення, до нього додається
тільки постанова по справі про
адміністративне правопорушення та
рапорт. До речі, рапорт який також, як
матеріали по справі про
адміністративні правопорушення
повинен враховуватись при розгляді
справи мені ніхто не показував, що є
порушеннями ст. 268 КУпАП.

Він приходить до висновку, що вимірювач
«РАДІС № *084» не має функцій фото- і
кінозйомки, відеозапису, тому з огляду
на положення ст. 251 Кодексу України про
адміністративні правопорушення не
може бути визнаний доказом по справі.

Також, зазначає, що співробітник ДАІ
під час вимірювання тримав
вимірювальний пристрій у руці, що
робить можливим рух назустріч
автомобілю, швидкість якого
вимірюється, внаслідок чого відносна
швидкість, зафіксована приладом,
збільшується на величину швидкості
зустрічного руху інспектора або його
руки з приладом в напрямку автомобіля,
швидкість якого вимірюється. Коректне
показання прибору можливе тільки при
нерухомій його фіксації. Свідків того,
яким чином інспектором було здійснено
вимірювання і швидкість саме якого
автомобіля він вимірював не було. Таким
чином, при складанні протоколу про
адміністративне правопорушення та
винесенні постанови по справі про
адміністративне правопорушення
відповідачем порушені вимоги ст. 251
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, а також порушено
положення ст. 280 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, адже
відповідачем достеменно не
встановлено, чи був винен у
правопорушенні саме він, враховуючи, що
окрім показань вимірювача швидкості
руху «Радіс № *084» будь-яких інших
доказів не наведено.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про
адміністративне правопорушення
зазначаються: суть адміністративного
правопорушення, інші відомості,
необхідні для вирішення справи. Так, у
протоколі серії АБ2 № 827636 від 10.12.2013
року вказано про начебто перевищення
швидкості руху на 22 км/год в зоні дії
знаку дорожнього знаку « 3.29», яке
зафіксовано приладом Радіс. Згідно
Закону України „Про метрологію та
метрологічну діяльність", на
вимірювання у сфері, у якій їх
результат можуть бути використані у
якості доказу по справі,
розповсюджується державний
метрологічний нагляд, а у п.1 ст.10
вимірювання та використання їх
результатів: результати вимірювань
можуть бути використані за умови, якщо
відомі відповідні характеристики
похибок або невизначеності вимірювань.
Як вбачається, при вивченні матеріалів
справи про адміністративне
правопорушення, у протоколі відсутні
докази того, що вимірювана швидкість
належить моєму автомобілю, відомості
про правові підстави використання
приладу «Радіс» у якості
вимірювального приладу, не вказано про
час і термін перевірки приладу, не
зазначено про відповідні
характеристики похибок або
невизначеності вимірювань.

Щодо складання протоколу серії АБ2 №
827637 від 10.12.2013 року про начебто не
увімкнену ним аварійну сигналізацію
після зупинки автомобіля на вимогу
працівника міліції зазначає наступне.

Після зупинки його інспектором ДПС в с.
Камянське Нікопольського району ним
одразу була увімкнена аварійна
сигналізація, про що ним надані
відповідні письмові пояснення в графі
«пояснення» в протоколі серії АБ2 №
827637.

Також, зазначає, що свідками того, що
аварійна сигналізація була дійсно
увімкнена є ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) та ОСОБА_4
(АДРЕСА_2), які в цей час перебували в
його авто. Крім цього, зазначеними
особами було також складені письмові
пояснення за обставинами, описаними у
протоколі. Однак, в порушення ст. 268
КУпАП, не заважаючи на його клопотання,
інспектором ДПС зазначені пояснення не
досліджені та до матеріалів справи не
долучені при винесені постанови серії
АА2 № 906757 в справі про адміністративне
правопорушення від 10 грудня 2013 року.

Крім цього, в графі «відповідальність
передбачена» вищевказаного протоколу
інспектором ДПС в порушення ст.. 7 КУпАП
зазначена відповідальність за
вчинення правопорушення за ч.2 ст. 122
КУпАП, при цьому, диспозицією ч.2 ст. 122
КУпАП передбачена відповідальність за
«...порушення правил руху
автомагістралями, користування
зовнішніми освітлювальними приладами
або попереджувальними сигналами при
початку руху чи зміні його напрямку,
використання цих приладів та їх
переобладнання з порушенням вимог
відповідних стандартів...». Тобто, ч. 2
ст.122 КУпАП детально визначено
відповідальність за порушення
користування попереджувальними
сигналами лише при початку руху чи
зміні його напрямку. В даному випадку
інспектор саме зупинив автомобіль,
яким він керував.

Враховуючи вищевикладене,
відповідальність за не виконання п.9.9
Правил дорожнього руху України повинна
наставати за ч.1 ст. 122 КУпАП, якою
визначено відповідальність за
«...порушення вимог дорожніх знаків та
розмітки проїзної частини доріг,
правил перевезення вантажів,
буксирування транспортних засобів,
зупинки, стоянки, проїзду пішохідних
переходів...» Отже, інспектором ДПС
взагалі безпідставно винесена
постанова Серії АА2 № 906757 в справі про
адміністративне правопорушення від 10
грудня 2013 року за начебто вчинення мною
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП.

Підсумовуючи, в обох протоколах від
10.12.2013 р. ним зазначено зауваження про
незгоду з висновками інспектора, адже
Правила дорожнього руху України він не
порушував. Належних доказів про те, що
швидкість на приладі «Радіс» належить
саме його автомобілю та те, що аварійна
сигналізація начебто не була
увімкнена, пред'явлено не було.

На підставі вищевикладеного вважає, що
постанова Серії АА2 № 906757 в справі про
адміністративне правопорушення від 10
грудня 2013 року є необґрунтованою,
протиправною, незаконною та підлягає
скасуванню.

Просить суд визнати дії інспектора
відділення дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції Нікопольського МВ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області Антошків О.М. щодо складання
постанови Серії АА2 № 906757 в справі про
адміністративне правопорушення від 10
грудня 2013 року про накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в сумі 450 гривень за порушення
ч.І, ч.2 ст. 122 незаконними. Визнати
протиправною та скасувати постанову
Серії АА2 № 906757 в справі про
адміністративне правопорушення від 10
грудня 2013 року.

У судовому засіданні позивач надав
пояснення та просив застосувати до
нього ст.22 КУпАП.

У судовому засіданні
відповідач надав пояснення. Проти
застосування ст. 22 КУпАП до позивача не
заперечував.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши
матеріали справи, оглянувши
адміністративний матеріал відносно
ОСОБА_1, вважає за необхідне звільнити
позивача від адміністративної
відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП на
підставі ст. 22 КУпАП, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що сторони
знаходяться у публічно-правових
відносинах, які врегульовані КАС
України. Постанова про притягнення
фізичних осіб до адміністративної
відповідальності є правовим актом
індивідуальної дії (п. 3 Постанови
Пленуму Вищого Адміністративного Суду
України № 2 від 06.03.2008 року).

У судовому засіданні встановлено, що
10.12.2013 року інспектором ДПС ВДПС ДАІ
Нікопольського МВ НУМВС України в
Дніпропетровській області прапорщиком
міліції Антошків Олександром
Михайловичем було складено протокол
про адміністративне правопорушення
Серія АБ2 № 827636 про те, що ОСОБА_1 10.12.2013
року о 19 год. 30 хв., керуючи автомобілем
«Опель Вектра» н/з НОМЕР_1 по а/д
Кіровогрод - Запоріжжя 261 км., в зоні дії
дорожнього знаку 3.29 ( 40 км./год),
встановленого спільно з дорожнім
знаком 1.39 9 (інша небезпека) та
табличкою 7.2.1 (зона дії) рухався зі
швидкістю 62 км/год., чим перевищив
швидкість руху на 22 км/год. Швидкість
вимірювалась приладом «Радіс» № 2084,
чим порушив вимоги п. 12.10-2 «а» ПДР, за що
передбачена відповідальність ч.1 ст.122
КУпАП (а.с.7, а.с. 2 адмінматеріалу). Також
10.12.2013 року інспектором ДПС ВДПС ДАІ
Нікопольського МВ НУМВС України в
Дніпропетровській області прапорщиком
міліції Антошків Олександром
Михайловичем було складено протокол
про адміністративне правопорушення
Серія АБ2 № 827637 про те, що ОСОБА_1 10.12.2013
року о 19 год. 30 хв., керуючи автомобілем
«Опель Вектра» н/з НОМЕР_1 по а/д
Кіровогрод - Запоріжжя 261 км., здійснив
зупинку транспортного засобу на вимогу
працівника міліції та не ввімкнув
аварійну світлову сигналізацію, чим
порушив вимоги п. 2.4, 9.9 «б» ПДР, за що
передбачена відповідальність ч.2 ст.122
КУпАП (а.с.8 а.с. 3 адмінматеріалу)

На підставі даного протоколу
відповідачем було винесено постанову
Серія АА2 № 906757 в справі про
адміністративне правопорушення від
10.12.2013 року стосовно ОСОБА_1 про
притягнення останнього до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу у розмірі 450,00 грн. на
користь держави за вчинення
правопорушення передбаченого ч.ч.1,2
ст.122 КУпАП (а.с.6, а.с. 7 адмінматеріалу).

Враховуючи вищевикладене суд
приходить до висновку, що інспектором
ДПС ДАІ ВСМ ГУМВС України в
Дніпропетровській області прапорщиком
міліції Антошків Олександром
Михайловичем складені протоколи про
адміністративне правопорушення від
10.12.2013 року та постанова в справі про
адміністративне правопорушення від
10.12.2013 року стосовно ОСОБА_1
відповідають вимогам статей 254, 256, 285
КУпАП.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи
внутрішніх справ розглядають справи
про адміністративні правопорушення,
передбачені ч.ч.1,2 ст.122 КУпАП. За
правопорушення, передбачені ч.ч. 1,2 ст.122
КУпАП. адміністративне стягнення може
бути накладено працівником
Міністерства внутрішніх справ України,
які мають спеціальні звання.

З огляду на наведене вище, суд вважає,
що стягнення було накладено
правомочною особою. Враховуючи те, що
позивач скоїв адміністративне
правопорушення вперше та
малозначність вчиненого, суд вважає за
можливе застосувати у відношенні
позивача ст. 22 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 4-9, 13, 14, 159, 160, 161, 162, 163
КАС України, ст. 22, 24 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звільнити від
адміністративної відповідальності по
ч.2 ст. 122 КУпАП за малозначністю,
обмежившись усним зауваженням.

Закрити провадження у справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене частинами 1 та 2 статті 122
Кодексу України про адміністративне
правопорушення, відносно ОСОБА_1 на
підставі статті 22 Кодексу України про
адміністративне правопорушення.

Постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя: О. В. Рунчева