Справа № 2а/2506/16433/11(6а/750/124/14)
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Супрун О.П.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

20 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові на ухвалу Деснянського
районного суду Чернігівської області
від 27.03.2014 у справі за поданням відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області про зміну
способу та виконання рішення суду у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м. Чернігові про зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Відділ примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області звернувся до
суду першої інстанції з поданням про
зміну способу та порядку виконання
рішення суду.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Чернігова від 27.03.2014 подання старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Чернігівській області Курильця
Володимира Івановича про зміну способу
і порядку виконання судового рішення
задоволено; змінено спосіб і порядок
виконання постанови Деснянського
районного суду м. Чернігова від 26.09.2011 у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м.
Чернігова про визнання неправомірними
дій, зобов'язання вчинити певні дії, в
частині зобов'язання управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 з
підвищенням її розміру як дитині війни
на 30 % мінімальної пенсії за віком,
встановленої ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 09.02.2011 по 22.07.2011 і
здійснення відповідних виплат на
користь позивача за виключенням
виплаченого підвищення до пенсії за
вказаний період; стягнуто з управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
на користь ОСОБА_2 надбавку до пенсії,
нараховану відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», з 09.02.2011 по 22.07.2011 у розмірі 965
(дев'ятсот шістдесят п'ять) грн. 66 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідачем подано апеляційну скаргу,
в якій він просить оскаржувану ухвалу
скасувати, як таку, що постановлена із
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та постановити
нову ухвалу, якою відмовити у
задоволенні подання про зміну способу
та порядку виконання рішення суду.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 26.09.2011, залишеною
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 23.03.2014, позов задоволено частково:
визнано дії управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Чернігова щодо виплати ОСОБА_2
підвищення до пенсії у розмірі меншому,
ніж встановлено ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» за
період з 09.02.2011 по 22.07.2011 неправомірними;
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Чернігова провести перерахунок пенсії
ОСОБА_2 з підвищенням її розміру як
дитині війни на 30 % мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», встановленої ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», з
09.02.2011 по 22.07.2011 і здійснити відповідні
виплати на користь позивача за
виключенням виплаченого підвищення до
пенсії за вказаний період.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Чернігова від 12.03.2014 замінено сторону
виконавчого провадження - управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Чернігова на
його правонаступника - управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
(а.с.40-41)

На виконанні у відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області знаходиться виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа Деснянського районного суду м.
Чернігова по справі № 2-а/2506/16433/11 про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Чернігова провести перерахунок пенсії
ОСОБА_2 з підвищенням її розміру як
дитині війни на 30 % мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», встановленої ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», з
09.02.2011 по 22.07.2011 і здійснити відповідні
виплати на користь позивача за
виключенням виплаченого підвищення до
пенсії за вказаний період.

На адресу відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області надійшов лист від управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
№ 2867/06 від 07.02.2014, зі змісту якого
вбачається, що позивачеві проведено
перерахування доплати до пенсії, але
виплата не здійснена через відсутність
коштів з відповідним призначенням.

В обґрунтування подання про зміну
способу та порядку виконання рішення
суду відділ примусового виконання
рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області зазначає, що у даному випадку
значення слів «здійснити виплати» та
«стягнути» має однакове правове
навантаження, і не змінює при цьому
суть постановленого рішення, а лише
визначає порядок і спосіб за яким
можливо буде привести його до
фактичного виконання, а тому, на думку
відділу примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області, подання
підлягає задоволенню.

Колегія суддів звертає увагу, що за
приписами пункту 2 частини 4 статті 105
КАС України адміністративний позов
може містити вимоги про зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії. У разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2
ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 26.09.2011 дає підстави
зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин відділ примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області просив змінити не спосіб
виконання постанови суду, а судове
рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст.ст. 198, 223 КАС України).

Таким чином, суд першої інстанції,
задовольняючи подання про зміну
способу виконання рішення суду, не
звернув увагу та не врахував
відмінності між позовною вимогою, як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, від способу виконання
судового рішення, як одного з його
заходів, чим змінив постанову суду по
суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною 1 статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Отже, для відстрочення, розстрочення
виконання рішення та зміни способу
його є такі підстави: для розстрочення
та відстрочення - обставини, що
ускладнюють виконання, а для зміни
способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України, а тому
виконання постанови суду фактично
можливе, хоча й за певних умов, а тому
відсутні підстави для зміни способу
виконання рішення суду першої
інстанції.

Також, колегія суддів наголошує, що
«захист порушеного права у судовому
рішенні» і «спосіб виконання судового
рішення» не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Зі змісту оскаржуваного рішення суду
першої інстанції вбачається, що суд
першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції, що є порушення
процесуального права.

Апелянт надав до суду належні докази,
що спростовують правомірність
оскаржуваної ухвали суду першої
інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199, п. 4 ч. 1 ст. 202
КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 199, 202, 205, 206, 211
КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Чернігові- задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м.
Чернігова від 27.03.2014 - скасувати та
постановити нову ухвалу, якою у
задоволенні подання відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області про зміну
способу та виконання рішення суду
відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко
В.В.

Шурко О.І.

.

Головуючий суддя
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.