Справа № 805/2633/14
Суддя: Шальєва В. А.
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чучко В.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2014 року
справа №805/2633/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецькій апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого – судді Шальєвої В.А.

суддів Компанієць І.Д., Бишова М.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі судового засідання
Донецького апеляційного
адміністративного суду за адресою: м.
Донецьк, б. Шевченка, 26, апеляційну
скаргу ОСОБА_2 об’єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
18.04.2014 р. в справі № 805/2633/14 за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 об’єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про скасування вимоги,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 звернулась до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовом до ОСОБА_2 об’єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області (далі – ОСОБА_2 ОДПІ)
про скасування вимоги про сплату
недоїмки з єдиного внеску від 18.02.2014 р.
№ Ф-113-17 на суму 6734,94 грн., посилаючись на
те, що вимога прийнята всупереч ст. 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»,
оскільки вона зареєстрована як фізична
особа-підприємець, є платником єдиного
податку та отримує пенсію.

Постановою Донецького
окружного адміністративного суду від
18.04.2014 р. позов задоволено.

Відповідачем подана
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції, в якій він просить
скасувати постанову, ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову з підстав неправильного
застосування Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов’язкове державне
соціальне страхування», Закону України
«Про загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» в частині того,
що позивач отримує пенсію у зв’язку з
втратою годувальника, а тому відсутні
підстави для звільнення позивача від
сплати єдиного внеску.

Особи, які беруть участь у справі, до
судового засідання не з’явились, про
дату, час і місце апеляційного розгляду
повідомлені належним чином, у зв’язку
з чим у відповідності до вимог ст. 197
КАС України справа розглянута в
порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши
доводи апеляційної скарги матеріалами
справи, вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судами першої та
апеляційної інстанції встановлено, що
позивач ОСОБА_3 зареєстрована як
фізична особа-підприємець виконавчим
комітетом Сніжнянської міської ради
Донецької області 30.01.2004 р.,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1. Позивач
перебуває на спрощеній системі
оподаткування, є платником єдиного
податку.

Позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
пенсіонером, отримує пенсію у зв’язку
з втратою годувальника.

Відповідачем ОСОБА_2 ОДПІ 18.02.2014 р.
прийнята вимога про сплату боргу №
Ф-113-17, якою від позивача вимагається
сплатити суму недоїмки зі сплати
єдиного внеску в розмірі 6734,94 грн.

Задовольняючи позовні вимоги та
скасовуючи вимогу про сплату боргу, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач як особа, яка отримує пенсію та
досягла пенсійного віку, у
відповідності до ч. 4 ст. 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов’язкове
державне соціальне страхування»
звільнена від сплати єдиного внеску.

Колегія суддів вважає такий висновок
суду першої інстанції обґрунтованим, з
огляду на наступне.

З обставин справи вбачається, що вимога
про сплату недоїмки від 18.02.2014 р. № Ф-113-17
сформована відповідачем у зв’язку з
наявністю у позивача, яка як фізична
особа-підприємець перебуває на
спрощеній системі оподаткування та
сплачує єдиний податок, недоїмки зі
сплати єдиного внеску за період з
серпня 2012 р. по 31.12.2013 р.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку, визначає Закон
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», відповідно до
п. 4 ч. 1 ст. 4 якого платниками єдиного
внеску є фізичні особи - підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності.

Згідно з ч. 4 ст. 4 цього Закону, яка
набрала чинності з 06.08.2011 р., особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відтак, з серпня 2011 р. звільняються від
сплати єдиного внеску фізичні
особи-підприємці, які обрали спрощену
систему оподаткування, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» встановлені
види пенсій: пенсія за віком; пенсія по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (у тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Згідно зі ст. 26 цього Закону в чинній
редакції особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого
абзацом першим цієї статті, право на
пенсію за віком мають жінки
ІНФОРМАЦІЯ_2 і старші після досягнення
ними такого віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956
року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957
року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958
року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959
року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960
року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961
року по 31 грудня 1961 року.

Позивач народилась у 1953 році, пенсія за
віком позивачу призначена у 2006 р. по
досягненню нею 55 років відповідно до
діючого законодавства.

Оскільки позивач є пенсіонером,
досягла пенсійного віку (в тому числі,
встановленого новою редакцією ст. 26
Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування»), отримує пенсію,
вона у відповідності ч. 4 ст. 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» звільняється з
серпня 2011 р. від сплати за себе єдиного
внеску на загальнообов’язкове
державне соціальне страхування.

Також відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» позивач як
фізична особа-підприємець, який обрав
спрощену систему оподаткування, та є
пенсіонером, може бути платниками
єдиного внеску виключно за умови його
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

При цьому законодавець у статті 10 цього
Закону чітко визначає процедуру, за
якою така особа бере добровільну
участь у системі
загальнообов’язкового державного
соціального страхування. В силу цієї
правової норми така особа повинна
подати до територіального органу
Пенсійного фонду за місцем проживання
відповідну заяву в порядку та за
формою, встановленими Пенсійним фондом
за погодженням з фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Територіальний орган Пенсійного фонду,
що отримав заяву про добровільну
участь у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
має право перевіряти викладені в заяві
відомості та вимагати від особи, яка
подала заяву, документи, що
підтверджують зазначені відомості.

З особою, яка подала заяву про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування,
територіальним органом Пенсійного
фонду в строк не пізніше ніж 30
календарних днів з дня отримання заяви
укладається договір про добровільну
участь відповідно до типового
договору, що затверджується Пенсійним
фондом за погодженням з фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Позивачем не подавалась заява до
територіального органу Пенсійного
фонду на добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, з нею не
укладався відповідний договір.

Таким чином, колегія суддів вважає
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції про відсутність у позивача
заборгованості зі сплати єдиного
внеску, починаючи з серпня 2011 р., а тому
вимога № Ф-113-17 від 18.02.2014 р. про сплату
боргу з єдиного внеску на суму 6734,94 грн.
є протиправною.

Суд апеляційної інстанції вважає
необґрунтованими доводи апелянта
стосовно того, що оскільки позивач
отримує пенсію у зв’язку з втратою
годувальника, відсутні підстави для
звільнення її від сплати єдиного
внеску.

Частиною 4 статті 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» чітко
визначено про звільнення від сплати
єдиного внеску за себе фізичних осіб
– підприємців, які обрали спрощену
систему оподаткування, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу.

Позивач є отримувачем пенсії, досягла
пенсійного віку, а тому в даному
випадку не має правового значення, який
вид пенсії вона отримує.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, постанова прийнята з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 197, 198,
200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
об’єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 18.04.2014 р. в
справі № 805/2633/14 залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 18.04.2014 р. в
справі № 805/2633/14 за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_2
об’єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
скасування вимоги залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п’ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя:
Шальєва В.А.

Судді:
Компанієць
І.Д.

ОСОБА_4