Справа № 817/3008/13-а
Суддя: Одемчук Є.В.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Одемчук Є.В.
УХВАЛА

іменем України

"28" травня 2014 р.
Справа № 817/3008/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Одемчука Є.В.

суддів:
Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "05" березня
2014 р. у справі за позовом Управління
капітального будівництва виконавчого
комітету Рівненської міської ради до
Державної податкової інспекції у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області про
визнання протиправними дії та
скасування податкового
повідомлення-рішення ,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2013 року позивач звернувся до
адміністративного суду з позовною
заявою, в якій просив визнати
протиправними дії відповідача щодо
проведення перевірки своєчасності
сплати узгодженої суми податкового
зобов'язання по орендній платі за
земельні ділянки державної та
комунальної власності. Також, просив
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
відповідача форми «Ш» від 03.12.2012 року №
.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 05 березня
2014 року визнано протиправними дії
Державної податкової інспекції у м.
Рівному щодо проведення перевірки
своєчасності сплати податкового
зобов'язання за наслідками якої
складено акт № 292 від 19.11.2012 року.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення рішення
Державної податкової інспекції у
м.Рівному форми "Ш" № від 03.12.2012
року.

Не погоджуючись з даною постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази та проаналізувавши
на підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Встановлено, що відповідачем проведено
перевірку позивача щодо своєчасності
сплати узгодженої суми податкового
зобов'язання по орендній платі за
земельні ділянки державної та
комунальної власності.

За результатами вказаної перевірки
податковим органом складено акт про
своєчасність сплати узгодженої суми
податкового зобов'язання по орендній
платі за земельні ділянки державної та
комунальної власності від 19.11.2012р. № 292.

Відповідно до ст.62 Податкового кодексу
України, одним із способів здійснення
податкового контролю є перевірки та
звірки відповідно до вимог цього
Кодексу, а також перевірки щодо
дотримання законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи у порядку,
встановленому законами України, що
регулюють відповідну сферу
правовідносин.

У відповідності до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України, органи
державної податкової служби мають
право проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому цим
Кодексом.

Статтею 75 Податкового кодексу України
визначено види перевірок, які мають
право проводити органи державної
податкової служби, а саме: камеральні,
документальні, фактичні.

Документальною невиїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
в приміщенні органу державної
податкової служби (пп.75.1.2 п.75.1 ст.75
Податкового кодексу України.

Особливості проведення документальної
невиїзної перевірки визначено ст.79
Податкового кодексу України.

Документальна невиїзна перевірка
здійснюється у разі прийняття
керівником органу державної
податкової служби рішення про її
проведення та за наявності обставин
для проведення документальної
перевірки, визначених статтями 77 та 78
цього Кодексу. Документальна невиїзна
перевірка здійснюється на підставі
зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 цього Кодексу документів та
даних, наданих платником податків у
визначених цим Кодексом випадках, або
отриманих в інший спосіб, передбачений
законом.

Згідно з п.79.2 ст.79 Податкового кодексу
України, документальна позапланова
невиїзна перевірка проводиться
посадовими особами органу державної
податкової служби виключно на підставі
рішення керівника органу державної
податкової служби, оформленого
наказом, та за умови надіслання
платнику податків рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
або вручення йому чи його
уповноваженому представнику під
розписку копії наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
такої перевірки.

Таким чином, передуванню проведення
вказаного виду перевірки є виконання
вищезазначених умов.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в апеляційному порядку,
що будь - якого рішення керівником
податкового органу, оформленого
наказом не приймалося та не
надсилалося (не вручалося) посадовим
особам позивача.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що під час проведення
перевірки податковий орган діяв не в
межах повноважень та не у спосіб
визначений чинним законодавством
України.

Крім того, форма акту перевірки не
затверджена жодним наказом Державної
податкової служби України.

У відповідності до ч.3 ст.70 Кодексу
адміністративного судочинства України
докази, одержані з порушенням закону,
судом при вирішенні справи не беруться
до уваги.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно із ч.1 ст. 70 КАС України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.

При цьому відповідно до ч.4 цієї статті,
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Таким чином, акт перевірки від 19.11.2012р.
№ 292 не є належним доказом у розумінні
ст. 70 КАС України і обґрунтовано не
взято судом першої інстанції до уваги.

Що стосується податкового
повідомлення-рішення відповідача
форми «Ш» від 03.12.2012 року № ,
колегія суддів зазначає.

Підставою для прийняття
вищезазначеного рішення, на думку
податкового органу, є порушення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання з орендної
плати з юридичних осіб визначеного п.
287.3 ст.287 Податкового кодексу України за
затримку на 233 календарних дня сплати
суми грошового зобов'язання у розмірі
100264,10 грн.

Підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки (п.288.1
ст.288 Податкового кодексу України).

Платником орендної плати є орендар
земельної ділянки (п.288.2 ст.288
Податкового кодексу України).

Об'єктом оподаткування є земельна
ділянка, надана в оренду (п.288.3 ст.288
Податкового кодексу України).

Розмір та умови внесення орендної
плати встановлюються у договорі оренди
між орендодавцем (власником) і
орендарем (п.288.4 ст.288 Податкового
кодексу України).

Податковий період, порядок обчислення
орендної плати, строк сплати та порядок
її зарахування до бюджетів
застосовується відповідно до вимог
статей 285-287 цього розділу (п.288.7 ст.288
Податкового кодексу України).

Базовим податковим (звітним) періодом
для плати за землю є календарний рік
(п.285.1 ст.285 Податкового кодексу України.

Базовий податковий (звітний) рік
починається 1 січня і закінчується 31
грудня того ж року (для новостворених
підприємств та організацій, а також у
зв'язку із набуттям права власності
та/або користування на нові земельні
ділянки може бути меншим 12 місяців)
(п.285.2 ст.285 Податкового кодексу
України).

Платники плати за землю (крім фізичних
осіб) самостійно обчислюють суму
податку щороку станом на 1 січня і не
пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі (п.286.2 ст.286 Податкового кодексу
України).

Власники землі та землекористувачі
сплачують плату за землю з дня
виникнення права власності або права
користування земельною ділянкою (п.287.1
ст.287 Податкового кодексу України).

Податкове зобов'язання щодо плати за
землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця (п.287.3 ст.287
Податкового кодексу України).

Встановлено, що сплачені кошти за
орендну плату за земельні ділянки
державної та комунальної власності за
лютий, березень2012 року податковим
органом спрямовано в погашення
податкового боргу, що існував у 2009-2010рр.

Колегія суддів не погоджується з
даними діями відповідача, з огляду на
наступне.

На момент сплати узгодженої суми
податкового зобов'язання по орендній
платі за земельні ділянки державної та
комунальної власності, а саме за
2009-2010рр., був чинний Закон України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

Пунктом 7.7 ст.7 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
визначений принцип рівності бюджетних
інтересів. Установлено, що податковий
борг погашається попередньо погашенню
податкових зобов'язань, які не є
податковим боргом, у порядку
календарної черговості його
виникнення, а в разі одночасного його
виникнення за різними податками,
зборами (обов'язковими платежами) - у
рівних пропорціях.

Згідно з пп.7.1.1 п.7.7 ст.7 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»,
джерелами самостійної сплати
податкових зобов'язань або податкового
боргу платника податку є будь-які
власні кошти такого платника податку.
Отже, грошовий платіж є єдиною формою
сплати податкових зобов'язань і
погашення податкового боргу.

Згідно з п.6 ст.7 Закону України «Про
Національний банк України»,
національний банк України визначає
систему, порядок і форми платежів.

Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої постановою
Правління Національного банку України
від 21.01.2004р. №22, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 29.03.2004р.
за №377/89/76, кошти з рахунків клієнтів
банки списують лише за дорученнями
власників цих рахунків (включаючи
договірне списання коштів згідно з
главою 6 цієї Інструкції) або на
підставі платіжних вимог стягувачів у
разі примусового списання коштів
згідно з главою 5 цієї Інструкції. При
цьому згідно з п.3.8 зазначеної
Інструкції реквізит «Призначення
платежу» платіжного доручення
заповнюється платником так, щоб
надавати повну інформацію про платіж
та документи, на підставі яких
здійснюється перерахування коштів
отримувачу. Повноту інформації
визначає платник з урахуванням вимог
законодавства України. Платник
відповідає за дані, що зазначені в
реквізиті платіжного доручення
«Призначення платежу». Банк перевіряє
заповнення цього реквізиту на
відповідність установленим вимогам
лише за зовнішніми ознаками.

Таким чином, право визначати
призначення платежу відповідно до
чинного законодавства України
належить виключно платнику, а тому
суми податкових зобов'язань або
податкового боргу з урахуванням пп.16.5.2
п.16.5 ст.16 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» вважаються
сплаченими у день реєстрації
банківською установою платіжного
документа із зазначеним у ньому
призначенням платежу на сплату
відповідних податкових зобов'язань або
податкового боргу, визначених
платником податків.

За таких обставин самостійне
зарахування податковим органом
сплачених платником податку сум у
рахунок податкового боргу або тих
податкових зобов'язань, які не вказані
в призначенні платежу під час
перерахування платником податків
коштів до бюджету, є неправомірним.

Крім того, норми Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», не
передбачено відповідальності щодо
недотримання порядку погашення
податкового боргу та податкових
зобов'язань, встановленого п.7.7 ст.7
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами».

Отже, чинним законодавством України (на
час сплати Управлінням капітального
будівництва ВК РМР узгодженої суми
податкового зобов'язання по орендній
платі за земельні ділянки державної та
комунальної власності за 2009-2010рр.) не
передбачено застосування спеціальних
заходів відповідальності за порушення
платником податків вимог щодо
першочергового погашення податкового
боргу та виконання податкових
зобов'язань у порядку календарної
черговості їх виникнення. У вказаних
випадках до платника податків
вживаються передбачені Законом
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» заходи примусового стягнення
податкового боргу, а також
застосовуються штрафні санкції за
порушення граничних строків сплати
податкових зобов'язань.

Враховуючи вищенаведене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
впливають на правильність прийнятого
рішення, яке постановлено з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"05" березня 2014 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Є.В.Одемчук

судді: (підпис)
А.Ю.Бучик

(підпис)
Г.І. Майор

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Є.В.Одемчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Управління
капітального будівництва виконавчого
комітету Рівненської міської ради вул.
Лермонтова, 6,м.Рівне,33028

3- відповідачу/відповідачам: Державна
податкова інспекція у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області вул.
Відінська,8,м.Рівне,33023

4-третій особі: - ,