Справа № 2а-3352/11/2120
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
——————————————————————
У Х В А Л А

18 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-3352/11/2120

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Гонтар Д.О.

Одеський апеляційний адміністративний
суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді
Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Романішина В.Л.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Херсона на
постанову Суворовського районного
суду м. Херсона від 09 червня 2011 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Херсона про
визнання протиправними дій та
зобов’язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2011 року позивач звернувся з
позовом управління Пенсійного фонду
України в Суворовському районі м.
Херсона про визнання неправомірними
дії щодо відмови в перерахунку та
стягнення основної та додаткової
пенсії з 28 жовтня 2010 року.

Постановою Суворовського районного
суду м. Херсона від 09 червня 2011 року
позов задоволено частково, зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Херсона
провести перерахунок основної та
додаткової пенсії як інваліду ІІІ
групи відповідно до вимог ст.ст. 50, ч. 4
ст. 54, Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з 28 жовтня 2010
року та з подальшим перерахунком
згідно ст. 54 та ч.3 ст. 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та ст. 87
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Не погоджуючись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати оскаржену
постанову та винести нову, якою позов
залишити без задоволення.

Вимоги апеляційної скарги апелянт
обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального та процесуального права.

Позивач письмових заперечень на
апеляційну скаргу не надав.

Ухвалюючи постанову про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
встановив, що позивач за статусом є
учасником ліквідації аварії на ЧАЕС,
віднесений до 1 категорії, інвалідом
ІІІ групи, що підтверджено
відповідними посвідченнями.

Справа розглянута в порядку письмового
провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
апеляційний суд дійшов до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Апеляційний суд погоджується з тим, що
позивач має право на нарахування та
виплату основної пенсії як інваліду
другої групи та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах,
визначених Законом України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 1, які є
інвалідами IІI групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 50
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в усіх
випадках розмір пенсій для інвалідів
IІI групи, щодо яких встановлено зв'язок
з Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 6 мінімальних пенсій за
віком.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про те, позивач
має право на призначення пенсії в
розмірі, не нижчому 6 мінімальних
пенсій за віком, та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Апеляційний суд не приймає до уваги
посилання апеляційної скарги на
приписи ч. 3 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування», оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
мінімального розміру пенсії за віком.

Разом з тим, положення статей 50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», згідно з якими позивач має
право на отримання державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, не містять обмежень щодо
строку, протягом якого пенсіонер має
право на їх виплату.

Отже, законом не встановлюється а ні
строковість, а ні обмеження у часі цих
видів виплат. З самого визначення
поняття пенсії випливає, що ці виплати
здійснюються на постійній основі, один
раз на місяць протягом невизначеного
періоду часу. Цей вид виплат не є
строковим, а тому не може бути
призначений на якийсь строк. В цьому
випадку визначається лише дата, з якої
особа має право на отримання пенсії (чи
її перерахунок). Кінцевий термін, або
строк, на який призначається пенсія не
може встановлюватись, оскільки це
суперечить самому визначенню та суті
пенсії.

Враховуючи викладене, виплату пенсії
позивачу не може бути обмежено
будь-яким кінцевим терміном або
строком, оскільки це б обмежувало право
позивача на отримання державної пенсії
та щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна
виплачуватись постійно, один раз на
місяць протягом невизначеного часу та
без встановлення будь-якого терміну
або строку виплати пенсії.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
необхідність перерахунку пенсії
ОСОБА_1 та виплати пенсії з урахуванням
фактично здійснених виплат з 28 жовтня
2010 року як інваліду ІІІ групи, у розмірі
6 мінімальних пенсій за віком, та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров’ю, у розмірі 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком
встановленої у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, що втратили
працездатність.

На підставі викладеного колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення вимог апеляційних скарг.

Оскільки судом першої інстанції повно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, суд апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 199, ч. 1
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч. 5 ст. 254 КАС
України КАС України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Херсона на
постанову Суворовського районного
суду м. Херсона від 09 червня 2011 -
залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного
суду м. Херсона від 09 червня 2011 року –
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п’ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, та оскарженню не
підлягає.

Головуючий: суддя
О.О. Димерлій

суддя
О.В. Єщенко

суддя
В.Л. Романішин