Справа № 809/1521/14
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"28" травня 2014 р.
Справа № 809/1521/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

cудді Главача І.А.,

за участю секретаря судового
засідання - Куриша Р.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: Долинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області

до відповідача: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу у
сумі 1 885,51 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

16.05.2014 року Долинська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (надалі -
позивач, Долинська оДПІ) звернулася з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі -
відповідач) про стягнення податкового
боргу у сумі 1 885,51 грн. Позовні вимоги
мотивувала тим, що за відповідачем
залишається непогашеною податкова
заборгованість перед бюджетом, яка
виникла у зв'язку з несплатою податку
на доходи фізичних осіб за 2012 рік та
авансових платежів з податку на доходи
фізичних осіб за 2013 рік, визначених ним
самостійно у податковій декларації з
податку на доходи фізичних осіб за 2012
рік, у загальній сумі 1 885,51 грн.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, подав суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутності, позовні вимоги підтримує
у повному розмірі (а.с.20).

Відповідач у судове засідання не
з'явився з невідомих суду причин, хоча
про дату, час та місце розгляду був
належним чином повідомлений, що
підтверджується наявним у матеріалах
справи повідомленням про вручення
поштового відправлення.

Наданим правом на подання заперечення
проти позову не скористався. Заяв чи
клопотань про відкладення розгляду
справи суду не подав.

Згідно частини 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про
дату,час та місце судового розгляду,
без поважних причин розгляд справи
може не відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Враховуючи вищевикладене, а також
наявність у матеріалах справи
достатньої кількості доказів,
необхідних для вирішення справи по
суті, суд вбачає за можливе розглянути
справу на підставі наявних у ній
доказів за відсутності представника
позивача та відповідача.

Розглянувши матеріали позовної заяви,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
позовних вимог з наступних мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 01.09.2004 року
зареєстрована виконавчим комітетом
Болехівської міської ради
Івано-Франківської області як фізична
особа - підприємець (ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1) (а.с.7-8) та взятий на
податковий облік як платник податків
Долинською оДПІ.

Судом також з'ясовано, що відповідач у
відповідності до підпункту 162.1.1 пункту
162 статті 162 Податкового кодексу
України, являється платником податку
на доходи фізичних осіб.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів регулює
Податковий кодекс України, який,
зокрема, визначає вичерпний перелік
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Відповідно статті 8 Податкового
кодексу України в Україні
встановлюються загальнодержавні та
місцеві податки та збори (пункт 8.1.).

Підпунктом 9.1.2 пункту 9.1 статті 9 цього
Кодексу встановлено, що до
загальнодержавних податків та зборів
належить, зокрема, податок на доходи
фізичних осіб.

Згідно підпункту 162.1.1 пункту 162 статті
162 згаданого Кодексу платниками
податку на доходи фізичних осіб є
фізична особа-резидент, яка отримує
доходи як з джерела їх походження в
Україні, так і іноземні доходи.

З матеріалів справи вбачається, що
11.02.2013 року відповідачем на виконання
вимог пункту 177.5 статті 177 Податкового
кодексу України подано до Долинської
оДПІ податкову декларацію про майновий
стан і доходи за 2012 рік, якою платником
податків самостійно узгоджено
податкові зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб за вказаний
період у сумі 942,75 грн.

При цьому судом з'ясовано, що фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 у вказаній
декларації також самостійно визначено
розмір квартальних авансових платежів
з податку на доходи фізичних осіб, що
підлягають сплаті до бюджету у
наступному за звітним році, що
становить 235,69 грн. (а.с.10-12, 21).

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового
кодексу України встановлено, що не
підлягає оскарженню грошове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що податкові зобов'язання відповідача,
визначені ним у податковій декларації
з податку на доходи фізичних осіб 2012
рік, є узгодженими.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України
встановлено, що платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
України з питань митної справи.

У відповідності до вимог абзацу 1
пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу
України встановлено, що платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно підпункту 177.5.1 пункту 177.5 статті
177 цього Кодексу, авансові платежі з
податку на доходи фізичних осіб
розраховуються підприємцем
самостійно, але не менш як 100 відсотків
річної суми податку з оподатковуваного
доходу за минулий рік (у співставних
умовах), та сплачуються до бюджету по 25
відсотків щокварталу (до 15 березня, до 15
травня, до 15 серпня і до 15 листопада).

З урахуванням наведеного, суд дійшов
висновку, що самостійно узгоджені
відповідачем суми податкових
зобов'язань з податку на доходи
фізичних осіб на 2012 рік та авансові
платежі з податку на доходи фізичних
осіб на 2013 рік, визначені ним у
податковій декларації з податку на
доходи фізичних осіб за 2012 рік,
підлягали сплаті платником податків у
строк, встановлений абзацом 1 пункту 57.1
статті 57, підпунктом 177.5.1 пункту 177.5
статті 177 Податкового кодексу України
відповідно.

Однак, з матеріалів справи вбачається,
що у зв'язку із не виконанням
відповідачем визначеного Законом
обов'язку, за останнім залишається
непогашеною заборгованість зі сплати
податку на доходи фізичних осіб,
отриманих у 2012 році від провадження
господарської діяльності, у сумі 942,75
грн. та авансових платежів з податку на
доходи фізичних осіб за 2013 рік у сумі
942,75 грн.

У відповідності до вимог абзацу 1
пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу
України, у разі, коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 цього Кодексу
встановлено, що у разі коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

У разі якщо після направлення
(вручення) податкової вимоги сума
податкового боргу змінилася, але
податковий борг не був погашений в
повному обсязі, податкова вимога
додатково не надсилається (не
вручається).

Судом з'ясовано, що позивачем на
виконання вимог пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України вручено
відповідачу податкову вимогу за № 495
від 31.10.2013 року (а.с.9).

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач вказану податкову вимогу не
оскаржував, доказів протилежного суду
не подано.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті
14 Податкового кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 цієї статті
встановлено, що грошове зобов'язання
платника податків - сума коштів, яку
платник податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Враховуючи вищевикладене, суд
зазначає, що податкові зобов'язання зі
сплати податку на доходи фізичних осіб
за 2012 рік та авансових платежів з
податку на доходи фізичних осіб за 2013
рік у загальній сумі 1 885,51 грн. є
податковим боргом відповідача, який
ним не сплачено. Наявність податкового
боргу підтверджується довідкою
Долинської оДПІ (а.с.6) та іншими
матеріалами справи.

Підстав для звільнення відповідача від
сплати заборгованості судом не
встановлено.

Доказів сплати податкового боргу
відповідач суду не представив, чим
фактично не заперечив наявність
заборгованості, яка є предметом спору у
даній справі.

За таких обставин, податковий борг у
сумі 1 885,51 грн. підлягає стягненню у
судовому порядку.

Статтею 87 Податкового кодексу України
визначено, що джерелами самостійної
сплати грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків є будь-які власні кошти, у тому
числі ті, що отримані від продажу
товарів (робіт, послуг), майна, випуску
цінних паперів, зокрема корпоративних
прав, отримані як позика (кредит), та з
інших джерел, з урахуванням
особливостей, визначених цією статтею,
а також суми надміру сплачених
платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-яке майно
такого платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Згідно пункту 87.11 статті 87 Податкового
кодексу України орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - фізичної особи.
Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Відповідно до пункту 95.2 статті 95 даного
Кодексу стягнення коштів та продаж
майна платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Згідно з пункту 95.3. статті 95 цього
Кодексу стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
вимоги позивача обґрунтованими, а
позов таким, що підлягає до
задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (77202, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) в
дохід держави 1 885 (одну тисячу вісімсот
вісімдесят п"ять) грн. 51 коп.
податкового боргу з податку на доходи
фізичних осіб за 2012-2013 рр.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
Главач
І.А.

Постанова складена в повному
обсязі 30.05.2014 року.