Справа № 161/6924/14-а
Суддя: Філюк Т. М.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 року
Справа № 161/6924/14-а

Провадження № 2-а/161/298/14

Луцький міськрайонний суд Волинської
області

у складі : головуючого - судді Філюк Т.М.

при секретарі Коритнюк А.П.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Шупічук О.А.,

розглянувши у відритому судовому
засіданні в місті Луцьку справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України у
м. Луцьку про перерахунок пенсії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління пенсійного фонду України у
м. Луцьку про перерахунок пенсії.

Свій позов мотивує тим, що він з 22
червня 2009 року перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України у
м. Луцьку та отримує пенсію відповідно
до Закону України «Про державну
службу».

Однак при призначені йому пенсії
Управлінням Пенсійного фонду України у
м. Луцьку не було враховано всі
додаткові виплати, а саме не було
враховано матеріальну допомогу на
оздоровлення, матеріальну допомогу для
вирішення соціально - побутових питань,
індексації заробітної плати, разової
премії, премії до свята, а всього
грошових виплат на загальну суму 50967
гривень 63 копійки.

Вказує, що 24 лютого 2014 року звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії з врахуванням вищезазначених
грошових виплат, однак Управління
пенсійного фонду України у м. Луцьку
відмовило мені в перерахунку пенсії,
мотивуючи, що дані грошові виплати не
включаються до заробітної плати при
обчислені пенсії держаному службовцю.

Зазначає, що з даним рішенням
відповідача не згідний вважає його
неправомірним та незаконним.

На підставі викладеного, просить
визнати неправомірним рішення
Управління пенсійного фонду України у
м. Луцьку про відмову у включенні
матеріальної допомоги на оздоровлення
в сумі 23043 гривні, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань в сумі 17556
гривень та індексації заробітної плати
в сумі 986 гривень 63 копійки, а всього на
суму 50967 гривень 63 копійки та
зобов'язати Управління пенсійного
фонду України у м. Луцьку провести
перерахунок та виплату пенсії
відповідно до вимог Закону України
«Про державну службу» в розмірі 90
відсотків від заробітної плати,
включивши в його дохід для обчислення
пенсії матеріальну допомогу на
оздоровлення в сумі 23043 гривні,
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань в сумі 17556
гривень та індексацію заробітної плати
в сумі 986 гривень 63 копійки, разових
премій 7632 гривні, премії до свята 1750
гривень, а всього на суму 50967 гривень 63
копійки з 24 лютого 2014 року.

В судовому засіданні позивач та його
представник уточнили позовні вимоги,
просили суд визнати неправомірним
рішення Управління пенсійного фонду
України у м. Луцьку про відмову у
включенні матеріальної допомоги на
оздоровлення в сумі 23043 гривні,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань в сумі 17556
гривень та індексації заробітної плати
в сумі 986 гривень 63 копійки, а всього на
суму 41680 гривень 63 копійки та
зобов'язати Управління пенсійного
фонду України у м. Луцьку провести
перерахунок та виплату пенсії
відповідно до вимог Закону України
«Про державну службу» в розмірі 90
відсотків від заробітної плати,
включивши в його дохід для обчислення
пенсії матеріальну допомогу на
оздоровлення в сумі 23043 гривні,
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань в сумі 17556
гривень та індексацію заробітної плати
в сумі 986 гривень 63 копійки, а всього на
суму 41680 гривень 63 копійки з 24 лютого 2014
року.

Представник відповідача в
судовому засіданні позов не визнала,
заперечувала щодо його задоволення з
підстав, зазначених в письмових
запереченнях поданих суду.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, суд дійшов
висновку, що позов підставний та
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 37 Закону
України «Про державну службу» (в
редакції станом на 22 червня 2009 року), на
одержання пенсії державних службовців
мають право особи, які досягли
встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку. Пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

Пенсія державним службовцям у частині,
що не перевищує розміру пенсії із
солідарної системи, що призначається
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", виплачується за рахунок
коштів Пенсійного фонду України.
Частина пенсії, що перевищує цей
розмір, виплачується за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Пенсія державному службовцю
виплачується незалежно від його
заробітку (прибутку), одержуваного
після виходу на пенсію. Максимальний
розмір пенсії (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткових пенсій, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною та інших доплат
до пенсій, встановлених
законодавством) не може перевищувати
дванадцяти мінімальних розмірів
пенсії за віком, встановленої абзацом
першим частини першої статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

За кожний повний рік роботи понад 10
років на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.,

Судом встановлено, що 22 червня 2009 року
ОСОБА_1 призначена пенсія відповідно до
вимог Закону України «Про державну
службу» в розмірі 90 відсотків від його
заробітної плати.

Як вбачається з копії заяви, поданої 24
лютого 2013 року ОСОБА_1, останній
звернувся до Управління пенсійного
фонду України у м. Луцьку з приводу
перерахунку його пенсії та виплати
недоплаченої пенсії з врахуванням
виплат матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально - побутових
питань, індексації заробітної плати,
разової премії, премії до свята.

Відповідно до листа Управління
пенсійного фонду України у м. Луцьку №
88/Л-01 від 10 березня 2014 року, ОСОБА_1 було
відмовлено в перерахунку пенсії,
оскільки немає законних підстав для
включення до заробітної плати при
перерахунку пенсії матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення соціально -
побутових питань, індексації
заробітної плати.

У частині першій статті 1 Закону
України «Про оплату праці»
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Відповідно до довідки № 4/44-43, виданою 03
лютого 2014 року Ягодинською митницею
Міндоходів України, ОСОБА_1 за період
роботи з 2007 року по 2009 рік включно було
виплачено матеріальну допомогу на
оздоровлення в сумі 23043 гривні,
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань в сумі 17556
гривень та індексацію заробітної плати
в сумі 986 гривень 63 копійки, а всього на
суму 41680 гривень 63 копійки з 24 лютого 2014
року.

Статтею 2 Закону України «Про оплату
праці», визначено структуру заробітної
плати, до якої входить: основна та
додаткова заробітна плата, а також
заохочувальні та компенсаційні
виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу»,
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої
зазначеної статті до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», до виплат (доходів), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, належать, зокрема: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим самим Законом були
фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Дана правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
28 травня 2013 року за наслідками
перегляду ухвали Вищого
адміністративного суду України від 20
грудня 2012 року та ували Вищого
адміністративного суду України від 23
жовтня 2012 року.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 244-2 КАС України,
Рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України. Невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

Керуючись ст.ст.9, 11, 158-163 КАС України,
Закону України «Про державну службу»,
Закону України «Про оплату праці»,
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування», Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову
управління Пенсійного фонду України у
місті Луцьку включити в заробітну
плату для призначення пенсії ОСОБА_1
матеріальну допомогу на оздоровлення
в сумі 23043 гривні, матеріальну допомогу
для вирішення соціально-побутових
питань в сумі 17556 гривень та індексацію
заробітної плати в сумі 986 гривень 63
копійки, а всього на суму 41680 гривень 63
копійки.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у місті Луцьку провести
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1
відповідно до вимог Закону України
«Про державну службу» в розмірі 90
відсотків від заробітної плати,
включивши в його дохід для обчислення
пенсії матеріальну допомогу на
оздоровлення в сумі 23043 гривні,
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань в сумі 17556
гривень та індексацію заробітної плати
в сумі 986 гривень 63 копійки, а всього на
суму 41680 гривень 63 копійки з 24 лютого 2014
року.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги на постанову суду
протягом десяти днів з дня її
проголошення.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Луцького міськрайонного суду
Філюк
Т.М.