Справа № 2а-6039/11
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-6039/11
у 1-й інстанції: Радзівіл А.Г.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Міщука М.С.

За участю секретаря:
Свириди Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України у м. Броварах
Київської області на постанову
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 18 липня 2011 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України у м. Броварах Київської області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України у м. Броварах Київської області
про перерахунок надбавки до пенсії, як
дружині померлого учасника бойових дій
з ІІ групою інвалідності.

Постановою Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 18 липня 2011 року адміністративний
позов задоволено.

Визнано протиправним дії Управління
Пенсійного фонду України у м. Броварах
Київської області щодо відмови у
проведенні перерахунку та виплаті
підвищення до пенсії ОСОБА_3 в розмірі
150 % від мінімальної пенсії за віком.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України у м. Броварах Київської
області провести перерахунок ОСОБА_3 із
розрахунку 150 % мінімальної пенсії за
віком, виходячи з розміру,
встановленого ст. 15 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» з урахуванням
проведених виплат та провести
відповідні виплати з 06 грудня 2010 року.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач - Управління Пенсійного
фонду України у м. Броварах Київської
області звернувся з апеляційною
скаргою, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та винести нове
рішення, яким у задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4, учасник
ліквідації наслідків на
Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалід
2 групи.

Згідно постанови військово-лікарської
комісії ГУ МВС України в Київській
області від 20 березня 2006 року,
захворювання ОСОБА_4, яке призвело до
смерті, пов'язане з виконанням
службових обов'язків по ліквідації
наслідків Чорнобильської АЕС.

01 грудня 2004 року Управлінням праці та
соціального захисту населення м.
Бровари Київської області видано
ОСОБА_5 посвідчення як вдові померлого
інваліда війни із числа ліквідаторів
категорії 1А, смерть якого пов'язана з
Чорнобильською катастрофою.

28 квітня 2011 позивач звернулась до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Броварах Київської області із
заявою, в якій просила провести
перерахунок підвищення до пенсії як
вдові померлого інваліда війни.

Листом від 04 травня 2011 року № 2334-2/Б-01
Управління Пенсійного фонду України у
м. Броварах Київської області
відмовило позивачу у здійсненні такого
перерахунку.

Не погоджуючись з відмовою відповідача
та вважаючи її протиправною, позивач
звернулась з позовом до суду.

Так, суд першої інстанції дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог позивача.

Проте, колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції,
з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 2 ст. 5 Кодексу
адміністративного судочинства
України, провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.

Законом України "Про внесення змін до
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» від 05 жовтня 2005 року частина 4
статті 13 вищенаведеного Закону
викладена в редакції, відповідно до
якої інвалідам війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються: інвалідам I групи - у
розмірі 50 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, II групи - 40 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, III групи - 30
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність. В
цій частині закон набрав чинності з 01
січня 2006 року.

Цим же Законом, ст. 15 ч.4 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», що викладена у
редакції, відповідно до якої членам
сімей, зазначеним у пункті 1 статті 10
цього Закону, а також дружинам
(чоловікам) померлих інвалідів
Великої Вітчизняної війни, які не
одружилися вдруге, пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 25 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Дружинам
(чоловікам) померлих учасників війни і
бойових дій, партизанів і підпільників,
визнаних за життя інвалідами від
загального захворювання, трудового
каліцтва та з інших причин, які не
одружилися вдруге, пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 10 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. В цій частині
Закон набрав чинності з 01 липня 2006 року.

Зазначені зміни до Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", такими що не
відповідають Конституції України не
визнавались, а отже, на час звернення до
суду з даним позовом нарахування та
виплата пенсії позивачу здійснювалася
відповідно до вимог чинного
законодавства України.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що Управління
Пенсійного фонду України у м. Броварах
Київської області здійснювало ОСОБА_3
виплату підвищення до пенсії
відповідно до Закону.

Аналізуючи обставини справи та вимоги
законодавства, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення позову,
оскільки Законом не передбачено
підвищення позивачу раніше
призначеної пенсії на 150% мінімальної
пенсії за віком як вдові інваліда війни
з 01 липня 2006 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи, викладені в
апеляційній скарзі, повністю
спростовують висновки суду першої
інстанції та знайшли своє належне
підтвердження в суді апеляційної
інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
висновки суду першої інстанції не
відповідають встановленим обставинам
по справі, допущені судом першої
інстанції порушення норм
матеріального права призвели до
неправильного вирішення справи, а тому
оскаржувана постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нового
рішення.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 202, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Броварах
Київської області - задовольнити.

Постанову Броварського міськрайонного
суду Київської області від 18 липня 2011
року скасувати та прийняти нове
рішення.

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складення в повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.

Повний текст постанови виготовлено
26.03.2014 року.

Головуючий суддя

Вівдиченко Т.Р.

Судді:

Бєлова Л.В.