Справа № 810/2536/14
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2014 року 810/2536/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого - судді
Лисенко В.І.,

за участю секретаря судового засідання
Глазун Т.О.,

представника позивача: Єркіна М.М.,

представника відповідача-1: Іваниної
О.С.,

представника відповідача-2: Козак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Іріко»до
провідділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області, відділу державної
виконавчої служби Бориспільського
міськрайонного управління юстиції у
Київській області визнання незаконною
бездіяльності, визнання нечинним Акта,
скасування постанови, зобов'язання
вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
товариство з обмеженою
відповідальністю «Іріко» з позовом до
відділу державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Київській області (відповідач-1),
відділу державної виконавчої служби
Бориспільського міськрайонного
управління юстиції у Київській області
(відповідач-2) про визнання нечинним
Акта державного виконавця від 13.11.2013 ВП
№ 36527501, скасування постанови
відповідача-2 від 18.11.2013 ВП № 36527501 про
закінчення виконавчого провадження,
зобов'язання відповідача-2 повернути
виконавчий документ (наказ
господарського суду Київської області
від 11.01.2013 № 14/033-09 від 11.01.2013) стягувачу,
визнання незаконної бездіяльності
відповідача-1 по розгляду скарги
позивача на дії відповідача-2.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що оскаржуваний Акт
державного виконавця від 13.11.2013 ВП №
36527501 про витребування у ТОВ «Марія» та
передачу на користь територіальної
громади Бориспільського району
Київської області приміщення
банно-прального комбінату «Лотос» за
адресою: вул. Київський шлях 79а, м.
Бориспіль, Київська область, складений
відповідачем-2 безпідставно, оскільки
на час його складення зазначене
приміщення не перебувало у власності
ТОВ «Марія», а відтак, державний
виконавець не мав права його вилучати.
Як наслідок, позивач вважає
протиправною постанову відповідача-2
від 18.11.2013 ВП № 36527501 про закінчення
виконавчого провадження. Окремо
зазначив, що ТОВ «Іріко» зверталось до
відділу державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Київській області зі скаргою на
незаконні дії відділу державної
виконавчої служби Бориспільського
міськрайонного управління юстиції у
Київській області, проте, у
встановлений законодавством термін
відповіді на своє звернення не
отримало, а відтак, позивач вважає
протиправною бездіяльність
відповідача-1 щодо не розгляду
зазначеної скарги.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача-2 проти
позову заперечував, зазначив, що
правомірність дій державного
виконавця по винесенню оскаржуваного
Акта від 13.11.2013 ВП № 36527501 встановлено
судовим рішенням, яке набрало законної
сили. А відтак, вважав, що підстави для
задоволення позову в частині
скасування вказаного Акта та, як
наслідок, постанови відповідача-2 від
18.11.2013 ВП № 36527501 відсутні , просив суд у
задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача-1
зазначив, що скарга на дії відповідача-2
отримана Управлінням лише 05.02.2014 та
була розглянута в межах вставленого
Законом України «Про звернення
громадян» тридцятиденного строку.
Відповідь позивачу надана 04.03.2014, а
відтак, підстави для задоволення
позову в частині визнання протиправної
бездіяльності відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
щодо не розгляду скарги позивача
відсутні. Просив суд у задоволенні
позову відмовити.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступне.

Рішенням господарського суду
Київської області від 17.09.2010 у справі №
14/033-09, залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду
від 27.07.2011 та постановою Вищого
господарського суду України від 05.10.2011,
позов Бориспільського міжрайонного
прокурора Київської області в
інтересах держави в особі
Бориспільської районної ради до ТОВ
«Іріко», ТОВ «Марія», Бориспільської
міської ради, Виконавчого комітету
Бориспільської міської ради за участю
третіх осіб КП Бориспільської
районної ради «Житлово-комунальний
комбінат», КП «Бориспільське бюро
технічної інвентаризації» про
визнання незаконним та скасування
рішення, визнання недійсним договору
купівлі-продажу цілісного майнового
комплексу, визнання права власності на
приміщення, витребування приміщення з
чужого незаконного володіння
задоволено повністю, визнано
незаконним та скасовано рішення
Виконавчого комітету Бориспільської
міської ради Київської області від
24.03.2009 № 276 «Про оформлення права
власності ТОВ «Іріко» на цілісний
майновий комплекс банно-пральний
комбінат «Лотос», що знаходиться за
адресою: м. Бориспіль, вул. Київський
шлях, 79-А»; визнано недійсним договір
купівлі-продажу цілісного майнового
комплексу - банно-пральний комбінат
«Лотос» від 24.04.2009, укладений між ТОВ
«Іріко» та ТОВ «Марія», нотаріально
посвідчений приватним нотаріусом
Бориспільського міського
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_4 та зареєстрований в
реєстрі за № 880; визнано за
територіальною громадою
Бориспільського району Київської
області в особі Бориспільської
районної ради Київської області право
власності на приміщення
банно-прального комбінату «Лотос», що
знаходиться за адресою: вул. Київський
шлях, 79-А, м. Бориспіль, Київська
область; витребувано у ТОВ «Марія» на
користь територіальної громади
Бориспільського району Київської
області в особі Бориспільської
районної ради Київської області
приміщення банно-прального комбінату
«Лотос», що знаходиться за адресою: вул.
Київський шлях, 79-А, м. Бориспіль,
Київська область.

У листопаді 2011 року позивач
звернувся до господарського суду
Київської області із заявою про
перегляд вищезазначеного рішення за
нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви позивач
зазначив, що Бориспільська районна
рада Київської області не може бути
законним власником спірного майна,
оскільки таке майно їй ніколи не
належало.

Ухвалою господарського суду
Київської області від 20.12.2011, за
наслідками розгляду вищезазначеної
заяви, рішення господарського суду
Київської області від 17.09.2010 у справі №
14/033-09 залишено без змін.

Постановою Київського
апеляційного господарського суду від
25.01.2012 ухвалу господарського суду
Київської області від 20.12.2011 у справі №
14/033-09 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського
суду України від 24.04.2012 скасовано
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 25.01.2012 та
ухвалу господарського суду Київської
області від 20.12.2011 у справі № 14/033-09, а
справу передано до господарського суду
Київської області для нового розгляду
заяви ТОВ «Іріко» про перегляд рішення
господарського суду Київської області
за нововиявленими обставинами.

Ухвалою господарського суду
Київської області від 18.05.2012 за
наслідками розгляду заяви ТОВ «Іріко»
про перегляд рішення за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду Київської області від 17.09.2010 у
справі № 14/033-09 залишено без змін.

Постановою Київського
апеляційного господарського суду від
05.07.2012 скасовано ухвалу господарського
суду Київської області від 18.05.2012 у
справі № 14/033-09, задоволено заяву ТОВ
«Іріко» про перегляд рішення
господарського суду Київської області
від 22.02.2011 у справі № 14/033-09 за
нововиявленими обставинами, скасовано
рішення господарського суду Київської
області від 17.09.2010 у справі № 14/033-09 та
прийнято нове рішення, яким у позові
відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського
суду України від 11.10.2010 скасовано
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 05.07.2012 у справі
№ 14/033-09, рішення господарського суду
Київської області від 17.09.2010 та ухвалу
господарського суду Київської області
від 18.05.2012 у справі № 14/033-09 залишено без
змін.

11 січня 2013 року на виконання
вказаного рішення судом було видано
наказ про витребування у ТОВ «Марія» на
користь територіальної громади
Бориспільського району Київської
області в особі Бориспільської
районної ради Київської області
приміщення банно-прального комбінату
«Лотос», що знаходиться за адресою: вул.
Київський шлях, 79-А, м. Бориспіль,
Київська область.

Постановою Відділу Державної
виконавчої служби Бориспільського
міськрайонного управління юстиції від
14.02.2013 відкрито виконавче провадження
ВП № 36527501 з примусового виконання
наказу № 14/033-99, виданого господарським
судом Київської області 11.01.2013. Даною
постановою боржнику - ТОВ «Марія»
встановлено строк для добровільного
виконання рішення суду - до 21.02.2013.

Постановою Відділу Державної
виконавчої служби Бориспільського
міськрайонного управління юстиції від
21.02.2013 про зупинення виконавчого
провадження зупинено виконавче
провадження з примусового виконання
зазначеного наказу № 14/033-99.

Постановою Відділу Державної
виконавчої служби Бориспільського
міськрайонного управління юстиції від
12.07.2013 про поновлення виконавчого
провадження поновлено виконавче
провадження з примусового виконання
наказу № 14/033-99.

17 липня 2013 року Відділом
Державної виконавчої служби
Бориспільського міськрайонного
управління юстиції направлено
учасникам виконавчого провадження
вимогу державного виконавця від 12.07.2013
№ 36108-36111, якою зобов'язано учасників
виконавчого провадження забезпечити
19.07.2013 явку повноважних представників
для проведення виконавчих дій, а саме:
передачі приміщення банно-прального
комбінату «Лотос», що знаходиться за
адресою: вул. Київський шлях, 79-А, м.
Бориспіль, Київська область, на користь
територіальної громади
Бориспільського району Київської
області в особі Бориспільської
районної ради Київської області.

30 липня 2013 року Відділом
Державної виконавчої служби
Бориспільського міськрайонного
управління юстиції повторно
пред'явлено учасникам виконавчого
провадження вимогу державного
виконавця від 30.07.2013 № 18771-18773, якою
зобов'язано учасників виконавчого
провадження забезпечити 05.08.2013 явку
повноважних представників для
проведення виконавчих дій, а саме:
передачі приміщення банно-прального
комбінату «Лотос», що знаходиться за
адресою: вул. Київський шлях, 79-А, м.
Бориспіль, Київська область, на користь
територіальної громади
Бориспільського району Київської
області в особі Бориспільської
районної ради Київської області.

29 жовтня 2013 року Відділом
Державної виконавчої служби
Бориспільського міськрайонного
управління юстиції втретє направлено
учасникам виконавчого провадження
вимогу державного виконавця від 25.10.2013
№ 59180-59183, якою зобов'язано учасників
виконавчого провадження забезпечити
05.11.2013 явку повноважних представників
для проведення виконавчих дій, а саме:
передачі приміщення банно-прального
комбінату «Лотос», що знаходиться за
адресою: вул. Київський шлях, 79-А, м.
Бориспіль, Київська область, на користь
територіальної громади
Бориспільського району Київської
області в особі Бориспільської
районної ради Київської області.

У подальшому, під час проведення
виконавчих дій 05.11.2013 Відділом
Державної виконавчої служби
Бориспільського міськрайонного
управління юстиції від за участю
відповідних понятих у присутності
повноважних представників ТОВ «Іріко»,
ТОВ «Марія», Бориспільської районної
ради складено Акт, яким встановлено, що
на час та місце проведення виконавчих
дій з'явились сторони виконавчого
провадження, а директор ТОВ «Марія»
пояснила, що передати приміщення
банно-прального комбінату «Лотос» не
може у зв'язку із тим, що дане майно їй
не належить, дане товариство на
території банно-прального комбінату
«Лотос» не знаходиться, і приміщення
банно-прального комбінату «Лотос»
належить ТОВ «Іріко».

05.11.2013 Відділом Державної
виконавчої служби Бориспільського
міськрайонного управління юстиції
вчетверте направлено учасникам
виконавчого провадження вимогу
державного виконавця від 05.11.2013 №
61929-61932, якою зобов'язано учасників
виконавчого провадження забезпечити
13.11.2013 явку повноважних представників
для проведення виконавчих дій, а саме:
передачі приміщення банно-прального
комбінату «Лотос», що знаходиться за
адресою: вул. Київський шлях, 79-А, м.
Бориспіль, Київська область, на користь
територіальної громади
Бориспільського району Київської
області в особі Бориспільської
районної ради Київської області.

13 листопада 2011 року Відділом
Державної виконавчої служби
Бориспільського міськрайонного
управління юстиції за участю
відповідних понятих у присутності
повноважних представників
Бориспільської районної ради складено
Акт, відповідно до якого витребувано у
ТОВ «Марія» та передано на користь
територіальної громади
Бориспільського району Київської
області в особі Бориспільської
районної ради Київської області
приміщення банно-прального комбінату
«Лотос», що знаходиться за адресою: вул.
Київський шлях, 79-А, м. Бориспіль,
Київська область.

Постановою Відділу Державної
виконавчої служби Бориспільського
міськрайонного управління юстиції від
18.11.2013 про закінчення виконавчого
провадження закінчено виконавче
провадження з примусового виконання
наказу № 14/033-99 у зв'язку з повним його
виконанням.

У подальшому, позивачем подано до
відділу державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Київській області скаргу на дії
державного виконавця стосовно
винесення оскаржуваних Акта та
постанови. Проте, як пояснив під час
судового розгляду представник
позивача, на час звернення до суду з
даним позовом відповіді від
відповідача-1 на зазначену скаргу на
адресу позивача не надходило.

Вважаючи вказані Акт від 13.11.2013 та
постанову від 18.11.2013 ВП № 36527501
протиправними, та враховуючи
бездіяльність відповідача-1 щодо
розгляду скарги товариства на дії
державного виконавця, позивач
звернувся до суду з даним
адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Спірні правовідносини врегульовано
Законом України «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999 № 606 ХІ-V
(далі-Закон України «Про виконавче
провадження»).

Статтею 17 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Зокрема, на підставі наказів
господарських судів.

Відповідно до статті 19 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону, зокрема, за заявою стягувача
або його представника про примусове
виконання рішення.

Згідно із статтею 25 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Відповідно до статті 61 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
присудження стягувачу предметів,
зазначених у виконавчому документі,
державний виконавець вилучає ці
предмети у боржника і передає їх
стягувачу, про що складає акт передачі.
У разі знищення предмета, що має бути
переданий стягувачу в натурі,
державний виконавець складає акт про
неможливість виконання рішення, що є
підставою для закінчення виконавчого
провадження.

З аналізу норм чинного на момент
виникнення спірних правовідносин
законодавства убачається, що державний
виконавець під час здійснення
виконавчих дій по виконанню наказів
господарських судів уповноважений
вилучати у боржників і передавати
стягувачу предмети, зокрема, майно.

Як убачається з матеріалів
справи, у листопаді 2013 року на
виконання наказу господарського суду
Київської області від 17.09.2010 № 14/033-09,
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Бориспільського міськрайонного
управління юстиції у Київській області
вчинено дії щодо вилучення з власності
ТОВ «Марія» та передачі на користь
територіальної громади
Бориспільського району Київської
області в особі Бориспільської
районної ради Київської області
приміщення банно-прального комбінату
«Лотос», що знаходиться за адресою: вул.
Київський шлях, 79-А, м. Бориспіль,
Київська область, а саме: направлено
учасникам виконавчого провадження
вимогу державного виконавця від 05.11.2013
№ 61929-61932, якою зобов'язано учасників
виконавчого провадження забезпечити
13.11.2013 явку повноважних представників
для проведення вказаних виконавчих дій
та складено 13.11.2013 Акт про передачу
зазначеного майна територіальній
громаді Бориспільського району
Київської області.

Як убачається з позовної заяви,
позивач вважає вказаний Акт про
передачу майна від 13.11.2013
незаконним з підстав, що на час
складення вказаного Акту спірне майно
перебувало у власності ТОВ «Іріко», а
не ТОВ «Марія», а відтак, таке майно не
могло бути витребуваним із власності
ТОВ «Марія» на користь Бориспільської
районної ради Київської області. А
виконавче провадження по витребуванню
вказаного майна, у свою чергу,
підлягало закриттю.

Водночас, судом встановлено, що
дослідження законності зазначеного
Акта вже було предметом розгляду
іншого судового провадження.

Так, ухвалою Господарського суду
київської області від 22.01.2014 у справі
№ 14/033-09, залишеною без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від
27.03.2014, у задоволенні скарги ТОВ «Марія»
щодо скасування Акта відділу державної
виконавчої служби Бориспільського
міськрайонного управління юстиції у
Київській області про передачу майна
від 13.11.2013.

Вказаним судовим рішенням
встановлено, що дії державного
виконавця з вчинення заходів задля
примусової передачі приміщення
банно-прального комбінату «Лотос», що
знаходиться за адресою: вул. Київський
шлях, 79-А, м. Бориспіль, Київська область
від ТОВ «Марія» до
територіальної громади
Бориспільського району Київської
області в особі Бориспільської
районної ради Київської області (у тому
числі, в частині складення
оскаржуваного Акта) були законними та
повністю відповідають нормам чинного
законодавства.

Відповідно до частини першої статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно із частиною другою статті 14
Кодексу адміністративного судочинства
України, постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Таким чином, оскільки законність
оскаржуваного Акта від 13.11.2013
встановлена вищезазначеним рішенням
суду, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги в частині визнання Акта
відповідача-2 від 13.11.2013 нечинним
задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про скасування
постанови відповідача-2 від 18.11.2013 ВП
№ 36527501 про закінчення виконавчого
провадження суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 49 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає закінченню у
разі, зокрема, фактичного виконання в
повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом.

Під час судового розгляду представник
позивача наголошував, що оскільки Акт
передачі майна від 13.11.2013 складений
державним виконавцем незаконно, то і
підстав для закінчення виконавчого
провадження не було.

Водночас, суд зазначає, що оскільки суд
дійшов висновку щодо законності
вказаного Акта, то і постанова про
закінчення виконавчого провадження №
36527501 прийнята відповідачем-2 законно, у
відповідності до положень статті 49
Закону України «Про виконавче
провадження», адже на час її прийняття
рішення, на підставі якого був виданий
виконавчий документ, було фактично
виконано.

Позовна вимога про зобов'язання
відповідача-2 повернути виконавчий
документ (наказ господарського суду
Київської області від 11.01.2013 № 14/033-09 від
11.01.2013) стягувачу є похідною від вимог
про визнання нечинним Акта передачі
майна від 13.11.2013 та про
скасування постанови відповідача-2 від
18.11.2013 ВП № 36527501, для задоволення яких
суд підстав не знайшов, а відтак, і
вказана вимога задоволенню не
підлягає.

Щодо позовних вимог про визнання
незаконної бездіяльності відповідача-1
по розгляду скарги позивача на дії
відповідача-2, суд зазначає наступне.

Під час судового розгляду представник
позивача стверджував, що у грудні 2013
року ним було надіслано (вкинуто до
поштової скриньки в Управлінні) до
відповідача-1 скаргу на дії відділу
державної виконавчої служби
Бориспільського міськрайонного
управління юстиції у Київській області
щодо складення Акта передачі майна від
13.11.2013 та винесення постанови
відповідача-2 від 18.11.2013 ВП № 36527501.

Оскільки на час подання даної позовної
заяви (31.01.2014) відповіді на вказану
скаргу позивач не отримав, вважав
бездіяльность відповідача-1 щодо не
розгляду скарги протиправною.

Водночас, представник відповідача-1 у
судовому засіданні зазначив, що скарга
була отримана Управлінням лише 05.02.2014
(на підтвердження вказаного надав
реєстраційну картку документу).

Зазначив, що у відповідності до статті
82 Закону України «Про виконавче
провадження» скарга на дії державного
виконавця може бути подана лише
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника). Оскільки позивач не є
учасником спірного виконавчого
провадження, його скарга була
розглянута відповідачем у
відповідності до статті 20 Закону
України «Про звернення громадян» у
тридцятиденний термін від дня її
надходження.

Під час судового розгляду судом
встановлено, що відповідь на скаргу
позивача надана відповідачем-1 04.03.2014,
про що свідчить наданий представником
позивача лист-відповідь. Тобто, у строк,
визначний Законом України «Про
звернення громадян».

Суд не приймає до уваги твердження
позивача, що зазначена скарга отримана
відповідачем-1 ще у грудні 2013 року, а не
у лютому 2014 року, як стверджує
відповідач-1, оскільки жодних доказів
на підтвердження отримання скарги
відповідачем-1 саме у грудні 2013 року
позивачем не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги в частині визнання
бездіяльності відповідача-1 щодо не
розгляду скарги протиправною
задоволенню не підлягають, оскільки
відповідь на скаргу позивача надана
відповідачем-1 в терміни, визначені
чинним законодавством.

Згідно із статтею 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За таких обставин, враховуючи
викладене та той факт, що позивачем не
надано доказів на спростування доводів
відповідачів, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини другої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

Відповідач не надав суду доказів
понесення ним яких-небудь судових
витрат, тому такі витрати стягненню з
позивача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного
позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Лисенко В.І.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 23 травня 2014 р.