Справа № 824/519/14-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 824/519/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Боднарюк
Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
прокуратури Чернівецької області на
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 03 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом прокурора Кіцманського району
Чернівецької області до Кіцманської
районної державної адміністрації
Чернівецької області, третя особа -
ОСОБА_2 про визнання протиправним та
скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2014 року прокурор Кіцманського
району Чернівецької області
(далі-позивач) звернувся до
Чернівецького окружного
адміністративного суду про визнання
протиправним та скасування
розпорядження Кіцманської РДА №199 від
07.05.2012 року щодо надання дозволу на
розробку проекту із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд для
гр.ОСОБА_2

Вважаючи вказане розпорядження таким,
що не відповідає вимогам ст.ст.38, 39, 122
Земельного кодексу України, прокурор
оскаржив його до суду.

Чернівецький окружний
адміністративний суд постановою від
03.03.2014 року у задоволенні вказаного
позову відмовив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, позивачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити, а рішення суду першої
інстанції скасувати, виходячи з
наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
13.08.2010 року Чернівецька обласна
державна адміністрація, враховуючи
рішення обласної постійної комісії з
питань реалізації обласною державною
адміністрацією повноважень у галузі
земельних відносин, надала районним
державним адміністраціям доручення
№156-П - здійснювати передачу та
надавати земельні ділянки для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації за межами
населених пунктів. Термін - постійно
(а.с. 24).

01.03.2012 року гр.ОСОБА_2 звернулась до
голови Кіцманської районної державної
адміністрації із заявою про надання
дозволу на розробку проекту відведення
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд,
орієнтованою площею 0,25 га., що
розташована в адмінмежах
Стрілецько-Кутської сільської ради (за
межами населеного пункту) - в урочищі
"Петрюки" (а.с. 11).

Розпорядженням Кіцманської районної
державної адміністрації від 07.05.2012 року
№199 громадянці ОСОБА_2 надано дозвіл на
розробку проекту із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
орієнтованою площею 0,25 га розташовану
в урочищі "Петрюки" в адмінмежах
Стрілецько-Кутської сільської ради (за
межами населеного пункту). Зобов'язано
громадянку ОСОБА_2 виготовлений проект
землеустрою подати, в установленому
законом порядку, на розгляд та
затвердження райдержадміністрації
(а.с.9).

13.09.2013 року Державна інспекція
сільського господарства в
Чернівецькій області листом за №10-08/316
повідомила прокуратуру Чернівецької
області про те, що доручення
Чернівецької обласної державної
адміністрації №156-П від 13.08.2010 року про
делегування повноважень районним
державним адміністраціям щодо
розпорядження земельними ділянками
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд не відповідає вимогам статей 38
та 39 Земельного кодексу України (а.с. 14).

Наведена обставина слугувала
підставою для звернення прокурора до
суду з позовом про визнання
протиправним та скасування
розпорядження Кіцманської РДА №199 від
07.05.2012 року щодо надання дозволу на
розробку проекту із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд для
гр.ОСОБА_2

Суд першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови виходив з того,
що при прийнятті розпорядження від
07.05.2012 року №199 відповідачем дотримано
вимог ст. 19 Конституції України та ч. 3
ст. 2 КАС України, а тому підстави для
визнання його протиправним та
скасування відсутні.

Проте до зазначених висновків суду
першої інстанції, колегія суддів
ставиться критично, з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України
адміністративні суди у справах щодо
оскарження рішень суб'єктів владних
повноважень перевіряють, чи прийняті
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано та ін.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.3 Земельного
кодексу України земельні відносини
регулюються Конституцією України, цим
Кодексом, а також прийнятими
відповідно до них нормативно-правовими
актами.

Повноваження районних державних
адміністрацій щодо передачі земельних
ділянок у власність або користування
передбачені ч.3 ст.122 Земельного кодексу
України.

Зокрема, відповідно до редакції даної
статті на момент прийняття
оскаржуваного розпорядження районні
державні адміністрації на їх території
мали право передавати земельні ділянки
із земель державної власності (крім
випадків, визначених частиною сьомою
цієї статті) у власність або у
користування у межах сіл, селищ, міст
районного значення для всіх потреб та
за межами населених пунктів для:
сільськогосподарського використання;
ведення водного господарства;
будівництва об'єктів, пов'язаних з
обслуговуванням жителів
територіальної громади району.

При цьому, перелік потреб, для яких
могли передаватись районною державною
адміністрацією земельні ділянки у
власність чи користування за межами
населених пунктів у вказаній частині
статті є вичерпним.

Так, однією з підстав для відмови у
задоволенні позовних вимог прокурора
слугував висновок суду першої
інстанції, що голова Кіцманської
районної державної адміністрації все ж
таки має право надавати земельні
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку за
межами населеного пункту на підставі
доручення голови Чернівецької
обласної державно адміністрації від
13.08.2010 року № 156-П.

Разом з тим, відповідно до статей 6, 41
Закону України «Про місцеві державні
адміністрації» голова місцевої
державної адміністрації в межах своїх
повноважень видає саме розпорядження,
тобто чинне законодавство не
уповноважило голів обласних державних
адміністрацій видавати відповідні
доручення та делегувати свої
повноваження у сфері земельних
відносин місцевим державним
адміністраціям.

Водночас чинне законодавство містить
визначення доручення - це зобов'язання
однієї сторони (повіреного), засноване
на договорі, вчинити від імені та за
рахунок другої сторони (довірителя)
певні юридичні дії, а відтак доручення
не є актом місцевих державних
адміністрацій та не може бути
обов'язковим для виконання.

В свою чергу районна державна
адміністрація в своїй діяльності
повинна керуватися виключно
Конституцією та законами України, що в
даному випадку дотримано не було, проте
не знайшло своє відображення у
висновках суду першої інстанції,
оскільки останній дійшов передчасного
висновку про дотримання відповідачем
вимог ст.19 Конституції України та ч.3 ст.
2 КАС України, не перевіривши при цьому
чи могла взагалі районна державна
адміністрація при прийнятті свого
розпорядження керуватися дорученням
голови обласної державної
адміністрації.

Судова колегія також не бере до уваги
посилання суду першої інстанції на
положення ст.33 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації»
відповідно до якого, обласні державні
адміністрації в межах своїх
повноважень спрямовують діяльність
районних державних адміністрацій та
здійснюють контроль за їх діяльністю,
оскільки вказане спрямування
діяльності не полягає в делегуванні
районним держадміністраціям своїх
повноважень.

Як зазначає, ст. 1 вказаного Закону
місцева державна адміністрація в межах
своїх повноважень здійснює виконавчу
владу на території відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці, а також реалізує повноваження,
делеговані їй відповідною радою, разом
з тим про виконання повноважень
делегованих адміністрацією вищого
рівня в даному Законі мова не йде.
Єдиним нормативним актом, яким
зобов'язані керуватися розпорядники
землі є Земельний кодекс України,
пункти 3 та 4 статті 122 якого чітко
розмежовують повноваження районних та
обласних державних адміністрацій.

Передчасним, на думку колегії суддів, є
посилання суду першої інстанції на
висновок про наявні обмеження на
використання земельної ділянки від
06.12.2011 року №867, в якому зазначено, що
земельна ділянка відповідно до
генерального плану належить до земель
житлової садибної забудови, оскільки
предметом позову у даному випадку є
саме правомірність надання позивачем
дозволу на розробку проекту із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд за
межами населеного пункту, тобто
позивач не пов'язує порушення вимог
земельного законодавства з нецільовим
використанням землі, що не є тотожними
поняттями.

На підставі викладеного, судова
колегія приходить до висновку, що суд
першої інстанції не дав належної
оцінки вказаним обставинам та зібраним
по справі доказам, не правильно
застосував норми матеріального права,
у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке
підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокуратури
Чернівецької області задовольнити
повністю.

Постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 03 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом прокурора Кіцманського району
Чернівецької області до Кіцманської
районної державної адміністрації
Чернівецької області, третя особа -
ОСОБА_2 про визнання протиправним та
скасування рішення, скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою
адміністративний позов прокурора
Кіцманського району Чернівецької
області задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати
розпорядження Кіцманської районної
державної адміністрації Чернівецької
області №199 від 07.05.2012 року щодо надання
дозволу на розробку проекту із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд для
гр.ОСОБА_2

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Смілянець Е. С.

Судді
Залімський І. Г.

Сушко О.О.