Справа № 805/3013/14
Суддя: Козаченко А.В.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2014 р.
Справа № 805/3013/14

час прийняття постанови: 12 год. 50 хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді
Козаченка А.В.

суддів
Бабаш Г.П., Дмитрієві В.С.

при секретарі
Широбокові І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної
служби Ворошиловського районного
управління юстиції м. Донецька,
Державного реєстратора Державної
реєстраційної служби України Нілової
Ангеліни Олександрівни про визнання
протиправними дій, зобов'язання
вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду із
позовною заявою до Реєстраційної
служби Ворошиловського районного
управління юстиції м. Донецька,
Державного реєстратора Державної
реєстраційної служби України Нілової
Ангеліни Олександрівни про визнання
протиправними дій, зобов'язання
вчинити певні дії.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що 04.02.2014р. він звернувся до
Реєстраційної служби Ворошиловського
районного управління юстиції м.
Донецька з питання реєстрації права
власності на підставі рішення
Пролетарського районного суду
м. Донецька від 30.08.2013р. по справі №
2/262/1553/2013, яким визнано за позивачем
право власності на однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
Натомість у реєстрації права власності
було відмовлено за тієї підстави, що
Реєстр прав власності на нерухоме
майно містить запис про державну
реєстрацію права власності на
зазначену квартиру за іншою особу.
Рішенням суду від 30.08.2013р. зазначений
запис не скасовано, право власності не
припинено, отже неможливо встановити
відповідність заявлених прав поданим
документам та відомостям Державного
реєстру прав.

На підставі викладеного позивач просив
визнати дії щодо відмови в проведенні
державної реєстрації власності на
квартиру неправомірними та зобов'язати
відповідача зареєструвати право
власності на однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.

Позивач через канцелярію суду надав
заяву про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Представник відповідача 1 до судового
засідання не з'явився, про місце та час
розгляду справи був повідомлений
належним чином, через канцелярію суду
заяв щодо відкладення розгляду справи
не надавав.

Відповідач 2 через канцелярію суду
надав письмові заперечення, в яких
просив відмовити в задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються, чи є інші
фактичні дані, які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з п. п. 1, 2 ч.3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою
повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 КАС
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Реєстраційна служба Ворошиловського
районного управління юстиції м.
Донецька є структурним підрозділом
Укрдержреєстру - головного органу у
системі центральних органів
виконавчої влади, який з 01.01.2013р.
реалізує повноваження у сфері
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
визначені вимогами Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, відповідачі є суб'єктами
владних повноважень, на яких чинним
законодавством України покладені
обов'язки щодо державної реєстрації
прав власності на нерухоме майно та їх
обтяжень.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією речових прав на нерухоме
майно всіх форм власності, їх обтяжень
та правочинів щодо нерухомості
регулюються Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» вiд
01.07.2004р. №1952-IV (далі за текстом - Закон
України №1952) та Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 22.06.2011р.
№703 (далі за текстом - Порядок №703).

Згідно ст. 3 Закону № 1952, державна
реєстрація прав є обов'язковою.
Інформація про права на нерухоме майно
та їх обтяження підлягає внесенню до
Державного реєстру прав. Права на
нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації відповідно до
цього Закону, виникають з моменту такої
реєстрації. Державна реєстрація прав є
публічною, проводиться органом
державної реєстрації прав, який
зобов'язаний надавати інформацію про
зареєстровані права та їх обтяження в
порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України №
1952, обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі
в особі органів, уповноважених
управляти державним майном, іноземцям
та особам без громадянства, іноземним
юридичним особам, міжнародним
організаціям, іноземним державам, а
також територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: разом з іншим, право власності на
нерухоме майно.

Відповідно до ст.16 Закону №1952, заява
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень подається до органу державної
реєстрації прав, на території якого
розміщений об'єкт нерухомого майна або
більша за площею його частина. Разом із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень подаються документи, що
підтверджують виникнення, перехід,
припинення відповідних прав, та
документ, що підтверджує оплату послуг
з державної реєстрації прав та їх
обтяжень.

Згідно ч.1 ст. 19 Закону №1952, державна
реєстрація прав проводиться разом з
іншим на підставі: рішень судів, що
набрали законної сили.

Відповідно до ст.24 Закону №1952, у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо: заявлене право, обтяження не
підлягає державній реєстрації
відповідно до цього Закону; об'єкт
нерухомого майна або більша його
частина розміщені на території іншого
органу державної реєстрації прав; із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень звернулася неналежна
особа; подані документи не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; заявлене право вже
зареєстровано. Відмова в державній
реєстрації прав та їх обтяжень з
підстав, не передбачених цим Законом,
заборонена.

Підстави для відмови у реєстрації прав
власності на нерухоме майно визначені
ст. 24 Закону №1952, частиною 3 якої
визначено, що відмова у державній
реєстрації прав з підстав, не
передбачених цим Законом, заборонена.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України № 2453-VI
від 07.07.2010р. "Про судоустрій і статус
суддів" судове рішення, яким
закінчується розгляд справи в суді,
ухвалюється іменем України. Судові
рішення, що набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання усіма
органами державної влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими та службовими особами,
фізичними і юридичними особами та їх
об'єднаннями на всій території України.
Обов'язковість урахування
(преюдиційність) судових рішень для
інших судів визначається
процесуальним законом. Судові рішення
інших держав є обов'язковими до
виконання на території України за умов,
визначених законом, відповідно до
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

З'ясувавши обставини, що мають значення
для вирішення спору та перевіривши їх
наявними доказами Пролетарський
районний суд м. Донецька рішенням від
30.08.2013р. по справі № 2/262/1767/2013 визнав за
ОСОБА_1 право власності на однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 Вищевказане судове
рішення набрало законної сили 10.09.2013р.
про що свідчить відповідна довідка.
Також суд звертає увагу, що сторонами
не надано доказів щодо зміни або
скасування вищевказаного судового
рішення.

Для реалізації прав та обов'язків, що
виникли на підставі вищевказаного
судового рішення, позивач 04.02.2014р.
звернувся з відповідною заявою до
Реєстраційної служби Ворошиловського
районного управління юстиції м.
Донецька з питання реєстрації права
власності на нерухоме майно, яке
вказано вище.

Відповідно положень наказу N 607/5 від
02.04.2013р. "Про заходи щодо взаємодії
органів державної реєстрації прав та
їх посадових осіб", у разі подання до
структурних підрозділів
територіальних органів Мін'юсту, що
забезпечують реалізацію повноважень
Укрдержреєстру, заяв щодо державної
реєстрації права власності або інших
речових прав на нерухоме майно (далі -
речові права на нерухоме майно), що
виникають на підставі рішень судів, що
набрали законної сили, де однією із
сторін є юридична особа, та/або інший
суб'єкт господарювання, та/або фізична
особа - підприємець (крім випадків
державної реєстрації права власності
на підставі рішень судів у справах про
спадкування) тощо, рішення щодо
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно, приймаються державними
реєстраторами прав на нерухоме майно
Укрдержреєстру відповідно до додатка
до наказу.

З урахуванням положень
вищезазначеного наказу, заява
позивача про реєстрацію права
власності була передана Реєстраційною
службоюю Ворошиловського районного
управління юстиції м. Донецька на
розгляд до Укрдержреєстру.

Рішенням відповідача 2 № 10638048 від
05.02.2014р. було відмовлено ОСОБА_1 у
державній реєстрації права власності
на підставі того, що у Реєстрі прав
власності на нерухоме майно міститься
запис про державну реєстрацію права
власності на зазначену квартиру за
іншою особу. Рішенням суду від 30.08.2013р.
зазначений запис не скасовано, право
власності не припинено, отже неможливо
встановити відповідність заявлених
прав поданим документам та відомостям
Державного реєстру прав.

Зі змісту вказаного спірного рішення
вбачається, що державний реєстратор
фактично надає правову оцінку рішенню
суду, та обставинам, які в ньому
зазначені. Разом з тим суд зауважує, що
діючим законодавством України
державному реєстратору не надано
повноважень щодо тлумачення рішень
суду, надання рішенням правової оцінки.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України № 2453-VI
від 07.07.2010р. "Про судоустрій і статус
суддів" судове рішення, яким
закінчується розгляд справи в суді,
ухвалюється іменем України. Судові
рішення, що набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання усіма
органами державної влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими та службовими особами,
фізичними і юридичними особами та їх
об'єднаннями на всій території України.
Обов'язковість урахування
(преюдиційність) судових рішень для
інших судів визначається
процесуальним законом. Судові рішення
інших держав є обов'язковими до
виконання на території України за умов,
визначених законом, відповідно до
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

Таким чином, у відповідача 2 виник
обов'язок зареєструвати право
власності на вищевказане нерухоме
майно за позивачем.

На підставі наведеного, суд вважає, що
відповідачем 2 неправомірно було
відмовлено в реєстрації права
власності на підставі рішення
Пролетарського районного суду м.
Донецька від 30.08.2013р. по справі №
2/262/1767/2013.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України,
у разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання не чинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення, зобов'язання відповідача
вчинити певні дії.

З урахуванням вищезазначеного, суд
вважає, що викладені в позовній заяві
вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України, на
користь позивача підлягає стягненню з
Державного бюджету України сплачений
ним судовий збір у розмірі 73,08 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Реєстраційної служби Ворошиловського
районного управління юстиції м.
Донецька, Державного реєстратора
Державної реєстраційної служби
України Нілової Ангеліни
Олександрівни про визнання
протиправними дій, зобов'язання
вчинити певні дії- задовольнити.

Визнати протиправним рішення
Державного реєстратора Державної
реєстраційної служби України Нілової
Ангеліни Олександрівни про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень № 2418438 від 20.05.2013р.

Зобов'язати Державного реєстратора
Державної реєстраційної служби
України зареєструвати право власності
на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 за
ОСОБА_1

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судові витрати у
розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 (вісім)
коп.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті
та проголошена її вступна та
резолютивна частина у судовому
засіданні 14.05.2014р.

Постанова в повному обсязі виготовлена
19.05.2014р.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Постанова в адміністративній справі
може бути оскаржена в апеляційному
порядку шляхом подання через Донецький
окружний адміністративний суд
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя
Козаченко А.В.

Судді
Бабаш Г.П.

Дмитрієв В.С.