Справа № 247/1358/14-а
Суддя: Бишов М. В.
Дата ухвалення: 2014-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Стріжакова
Суддя-доповідач - Бишов М. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2014 року
справа №247/1358/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Бишова М.В.

суддів
Компанієць І.Д.,
Шальєвої В.А.

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Торезької міської ради Донецької
області на постанову Торезького
міського суду Донецької області від 11
квітня 2014 року по адміністративній
справі №247/1358/14-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління соціального захисту
населення Торезької міської ради
Донецької області треті особи - Держане
підприємство «Торезантрацит», Держане
підприємство
«Донвуглереструктурізація» про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління соціального захисту
населення Торезької міської ради
Донецької області (далі - УСЗН) про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії.

Свої вимоги мотивував тим, що він
працював на підприємствах вугільної
промисловості більше ніж 20 років. Перед
виходом на пенсію 21.10.1996 року працював
на «Шахта «Розсипненська №2», яка потім
увійшла до складу «Шахтоуправління
«Волинське». Після виходу на пенсію
придбав право користування паливом на
побутові потреби та цим правом
користувався згідно Гірничого закону
України до 2013 року. У теперішній час ДП
«Донвуглереструктурізація» відмовляє
прийняти документи на виписку вугілля
на побутові потреби у зв'язку з тим, що
ліквідація шахти «Розсипненська №2»
остаточно завершена та правові
підстави для виписки вугілля на
побутові потреби відсутні.

УСЗН також відмовило йому у виписці
вугілля на побутові потреби,
посилаючись на те, що він працював на
«Шахта «Розсипненська №2», яка увійшла
до складу «Шахтоуправління
«Волинське», з якого він вийшов на
пенсію, а останнє є діючим
підприємством, тому вугілля він
повинен отримувати там. ВП
«Шахтоуправління «Волинське» ДП
«Торезантрацит» йому також відмовив у
виписці вугілля, направив в УСЗН,
оскільки вони не є правонаступниками
ліквідованої шахти «Шахта
«Розсипненська №2».

З урахування уточнень позивач просив
суд визнати відмову УСЗН щодо
оформлення пільг на придбання
побутового палива протиправною,
зобов'язати відповідача прийняти
документи на отримання пільг на
придбання побутового вугілля та
зобов'язати відповідача надати йому
пільги на придбання побутового вугілля
та скрапленого газу за рахунок
державного бюджету з урахуванням ст.48
Гірничого закону України за 2013 рік.

Постановою Торезького міського суду
Донецької області від 11 квітня 2014р.
позов ОСОБА_2 задоволений, внаслідок
чого дії відповідача визнані
протиправними, зобов'язане Управління
соціального захисту населення
Торезької міської ради Донецької
області прийняти документи ОСОБА_2 для
оформлення пільг на придбання вугілля
на побутові потреби та зобов'язане
відповідача надати ОСОБА_2 пільгу на
придбання побутового вугілля та
скрапленого газу за 2013 рік відповідно
до статті 48 Гірничого Закону України у
розмірі, встановленому діючим
законодавством.

Стягнуто з місцевого бюджету м. Тореза
на користь ОСОБА_2 судовий збір у
розмірі 73,08 грн.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в який просив
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нову про відмову
у задоволенні позову. Апеляційну
скаргу обґрунтував тим, що суд першої
інстанції порушив норми матеріального
права та зробив невірні висновки, що
потягло за собою прийняття
необґрунтованого рішення. Надані
документи та обставини справи вказують
на те, що позивач є пенсіонером діючого
вугледобувного підприємства ш/у
«Волинське» ДП «Торезантарцит», у
зв'язку із чим не має права на отримання
компенсації на придбання побутового
палива за рахунок коштів Державного
бюджету.

Позивач, представники відповідача та
третіх осіб в судове засідання не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи, що підтверджується поштовими
повідомленнями про вручення, що дає
суду право розглянути справу у
відсутність сторін в порядку
письмового провадження відповідно до
ст.197 ч.1 п.2 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, встановила
наступне.

Згідно з трудовою книжкою позивач
працював з повним робочим днем під
землею з 27.06.1974р. по 05.11.1974р. на
«Шахтоуправлінні «Волинське»
комбінату «Торезантрацит»
електрослюсарем 3-го розряду; з 17.01.1977р.
по 19.07.1992р. на шахті «Волинська»
Торезького виробничого об'єднання по
видобутку антрациту електрослюсарем
3-го розряду; з 06.08.1992р. по 16.04.1997р.
підземним електрослюсарем 3-го розряду
на шахті «Волинська» Торезького
виробничого об'єднання по видобутку
антрациту (шахта «Волинська»
перейменована в шахтоуправління
«Волинська» Торезького виробничого
об'єднання по видобутку антрациту
«Торезантрацит») наказом від 19.04.1997
року №37/к звільнений за власним
бажанням у зв'язку з переходом на
пенсію по ст.38 КЗпП України (а.с.3-4).

Згідно з випискою з наказу Шахта
«Волинська» Торезького виробничого
об'єднання по видобутку антрациту
«Торезантрацит» №66/к від 07.08.1992 року
ОСОБА_2 прийнятий на роботу підземним
електрослюсарем 3-го розряду з 06.08.1992
року та направлений на ділянку ШТ-2
(а.с.76). Наказом Шахтоуправління
«Волинське» № 95/к від 25.10.1996 року
підземний електрослюсар 3-го розряду
ділянки ШТ-2 ОСОБА_2 переведений
підземним електрослюсарем 3-го розряду
та направлений на ділянку ШТ- «Річна»
(а.с.77).

Згідно з випискою з наказу
Шахтоуправління «Волинське»
Торезького виробничого об'єднання по
видобутку антрациту «Торезантрацит»
№37/к від 19.04.1997 року підземний
електрослюсар ділянки ШТ «Річна»
ОСОБА_2 звільнений з 16.04.1997 року за
власним бажанням у зв'язку з переходом
на пенсію по ст.38 КЗпП України (а.с.78).

У особовій картці, виписаної на ім'я
ОСОБА_2, вказані призначення та
переміщення позивача (а.с.79).

У розпорядженні ВП «Шахтоуправління
«Волинське» ДП «Торезантрацит» №20 від
28.02.2014р. вказано, що згідно з планом
гірничих виробіток шахти
«Розсипнянська-2» 21.10.1996 року ділянка
ШТ-2 знаходилася на шахті
«Розсипнянська-2», яка входила до
складу Шахтоуправління «Волинське»
Торезького виробничого об'єднання по
видобутку антрациту «Торезантрацит»
(а.с.84).

Згідно з архівною довідкою ВП
«Шахтоуправління «Волинське» ДП
«Торезантрацит» від 24.12.2013 року позивач
з 06.08.1992р. був прийнятий на роботу
підземним електрослюсарем 3-го розряду
ділянки ШТ-2 (шахтного транспорту) шахти
«Розсипнянська №2» шахти «Волинська»
Торезького виробничого об'єднання по
видобутку антрациту «Торезантрацит»
(наказ № 66/к від 07.08.1992р.); переведений з
24.10.1996 року підземним електрослюсарем
3-го розряду ділянки ШТ - «Річна» ДВАТ
«Шахтоуправління «Волинське» (наказ №
95/к від 25.10.1996р.); звільнений з 16.04.1997 року
за власним бажанням у зв'язку з
переходом на пенсію по ст.38 КЗпП
України (наказ № 37/к від 19.04.1997р.); на
момент призначення пенсії 21.10.1996 року
працював на шахті «Розсипнянська № 2»
ДВАТ Шахтоуправління «Волинське».
Підстави видачі: книги наказів,
особиста картка, табеля спуску на шахту
та виїздів з шахти, особистий рахунок
(а.с.57). Дана довідка є оригіналом, має
усі необхідні реквізити, у тому числі
штамп, печатку, підписи посадових осіб,
тому вона є належним доказом по справі.

Листом від 30.12.2013 року ДП
«Торезантрацит» на адресу позивача
повідомило, що позивач працював на
ліквідованій шахті «Розсипнянська №2»,
яка у 2002р. припинила свою діяльність
шляхом ліквідації та передачі її до
складу ДП «Донвуглереструктуризація»,
яка після закінчення робот з
ліквідації передала списки осіб, які
мають право на пільги по забезпеченню
вугілля на побутові потреби в органи
праці та соціального захисту населення
(а.с.6).

Позивач є пенсіонером, отримує пенсію
за віком за Списком №1 з 21.10.1996 року
пожиттєво, йому видане пенсійне
посвідчення №57175 (а.с.8).

УСЗН Торезької міської ради 29.11.2013 року
надало відповідь ВП «Ш/у «Волинське»,
згідно якої місцем роботи позивача на
вугільному підприємстві на момент
виходу на пенсію є робота на ВП «Ш/у
«Волинське»; дата призначення пенсії
ОСОБА_2 21 10.1996 року (а.с.55). Згідно з
довідкою виконавчого комітету
Розсипненської селищної ради від 15.03.2013
року ОСОБА_2 проживає за адресою:
АДРЕСА_1 в будинку з пічним опаленням,
склад сім'ї дружина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.45).

Згідно з довідкою ДП
«Донвуглереструктуризація» від 08.04.2014
року ОСОБА_2, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1, забезпечувався безкоштовним
побутовим паливом згідно з ст.48
Гірничого Закону України як пенсіонер
ліквідованої шахти «Розсипнянська №2»
з початку ліквідації (2002р.) до повної її
фізичної ліквідації (2012р.) (а.с.86).

Згідно з довідкою виконавчого комітету
Розсипненської селищної ради від 08.04.2014
року, ОСОБА_2 зареєстрований АДРЕСА_1, в
будинку, який має пічне опалення, склад
його сім'ї складає дружина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.89).

Наказом Міністра вугільної
промисловості УРСР від 24.04.1956р. №77-5
«Про включення в число діючих
підприємств шахти №2 Розсипнянськой
тресту Чистяковантрацит» затверджений
акт прийомки в експлуатацію шахти №2
Розсипнянської тресту
Чистяковантрацит; шахта №2
Розсипнянська включена в число діючих
підприємств тресту Чистяковантрацит
(а.с.58).

05.07.1977 року наказом Міністра вугільної
промисловості СРСР №129 введена в склад
шахтоуправління «Волинське»
виробничого об'єднання
«Торезантрацит» в якості технічної
одиниці шахта «Розсипненська» (а.с.59-61).

Згідно з наказом Міністра вугільної
промисловості СРСР від 22.12.1988р. №242 «Про
створення шахт «Волинська» та «Річна»
ВО «Торезантрацит»» «Шахтоуправління
«Волинське» Торезького виробничого
об'єднання з видобутку антрациту
«Торезантрацит» перетворено на «Шахта
«Волинська» та «Шахта «Річна»
Торезького виробничого об'єднання з
видобутку антрациту «Торезантрацит».
До складу «Шахта «Волинська» увійшли
шахти: «Волинська» та «Розсипнянська №
2» (а.с.62).

29.09.1995р. наказом №139 Торезького
виробничого об'єднання по видобутку
антрациту «Торезантрацит» проведено
реорганізацію структури виробничого
об'єднання з 01.10.1995 року шляхом
з'єднання на базі структурної одиниці
шахт «Волинська» та «Річна»,
структурну одиницю - шахтоуправління
«Волинське» з виробничою потужністю 450
тис.т вугілля на рік з технічними
одиницями шахта «Волинська» та шахта
«Річна» (а.с.63.).

28.06.1996р. наказом №297а Міністра
вугільної промисловості України
шахтоуправління «Волинське»
реорганізовано в ДВАТ
«Шахтоуправління «Волинське» (а.с.64-66).

30.12.1996р. року наказом №665 Міністра
вугільної промисловості України
створена ДХК «Торезантрацит», у складі
якої зазначено в якості дочірнього
підприємства ДВАТ шахтоуправління
«Волинське» (а.с.67).

Наказом №683 Міністерства палива та
енергетики України від 24.12.2001 року
реорганізовано ДВАТ «Шахтоуправління
«Волинське» - дочірнє підприємство (ДП)
ДХК «Торезантрацит» шляхом виділення з
його складу структурного підрозділу
«Шахта «Розсипнянська №2» та створено
на його базі Державне підприємство
«Шахта «Розсипнянська №2», яке є
правонаступником прав та обов'язків
ДВАТ «Шахтоуправління «Волинське»
(а.с.68).

Наказом №87 Міністерства палива та
енергетики України від 15.02.2002 року
ліквідовано ДП «Шахта «Розсипнянська
№2» та створено ліквідаційну комісію
(а.с.69).

Наказом №120 від 07.03.2003 року
реорганізовано ВАТ ДКХ
«Торезантрацит» та державні відкриті
акціонерні товариства «Шахта
«Прогрес», Шахта ім. Л.І. Лутугіна»,
Шахта ім. К.І.Кисельова, Шахта № 3-біс,
«Шахтоуправління «Волинське» та інші
шляхом їх злиття та створення на їх
базі ДП «Торезантрацит» (а.с.71).

Перетворення Шахтоуправління
«Волинське» та його підстави (у тому
числі вказані вище накази) зазначені у
довідці ВП «Шахтоуправління
«Волинське» ДП «Торезантрацит» від
28.02.2014 року (а.с.7,56).

Згідно з п. 15.3.5 Проекту ліквідації
шахти «Розсипненська №2»
Шахтоуправління «Волинське» ДХК
«Торезантрацит» обов'язок по
забезпеченню безоплатним побутовим
паливом позивача, як пенсіонера шахти,
до закінчення повної фізичної
ліквідації шахти, до 2012 року включно,
було покладено на ДП
«Донвуглереструктурізація». Після
ліквідації шахти забезпечення
вугіллям проводиться місцевим органом
виконавчої влади за рахунок
передбачених на ці цілі коштів (а.с.34- 35).

У списку пенсіонерів шахти
«Розсипнянська №2» на утримання
квартирного вугілля з ДЛШ зазначений й
позивач (а.с.36).

Наказом Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України від
11.02.2013 року №52 затверджений Акт комісії
з розгляду підсумків фактичного
виконання робіт та заходів,
передбачених проектом ліквідації
шахти «Розсипнянська №2», яким роботи з
її ліквідації визнані закінченими у
повному обсязі відповідно з проектом
ліквідації (а.с.31,32-33).

Актом прийому-передачі списку
вуглеотримувачів шахти «Розсипнєнська
№2» від 26.02.2013 року управлінню
соціального захисту населення
переданий перелік осіб (на 160 осіб), які
забезпечувалися вугіллям ДП
«Донвуглереструктуризація», та які
мають право на безплатне забезпечення
твердим побутовим паливом згідно із
ст.48 Гірничого Закону України, в якому
зазначений і позивач (а.с.37,38-39).

Згідно акту прийому-передачі статей
балансу ДП Шахта «Розсипнянська-2»
передано Шахті «Розсипнянська-2»
зобов'язання по сплаті, зокрема,
заборгованості по заробітній платі,
аліментах, по відшкодуванню шкоди за
регресними позовами станом на 01
березня 2002 року (а.с.70).

Згідно повідомлення управління
соціального захисту Торезької міської
ради Донецької області від 11 грудня 2013
року позивач отримав відмову у наданні
пільг на тверде пічне побутове паливо
згідно статті 48 Гірничого Закону
України, оскільки вийшов на пенсію з
діючого підприємства шахтоуправління
«Волинське» (а.с.44).

Згідно з статутом ДП
«Донвуглереструктурізація», воно є
юридичною особою, не є
правонаступником прав і обов'язків
збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств, що
ліквідуються, які пов'язані з їх
господарською діяльністю (а.с.23-25).

У положенні УСЗН Торезької міської
ради та Довідці ЄДРПОУ вказано, що
Управляння соціального захисту
населення Торезької міської ради є
юридичною особою публічного права
(а.с.42- 43,52).

У статуті ДП «Торезантрацит» вказано,
що воно є юридичною особою, є
правонаступником прав та обов'язків
«Шахтоуправління «Волинське» згідно з
передавальним балансом (а.с.74-75). Згідно
з витягом з ЄДРПОУ Відокремлений
підрозділ «Шахтоуправління Волинське»
Державного підприємства
«Торезантрацит» не є юридичною особою
(а.с.73).

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з постановою КМУ № 77 від 31.01.2007
року «Про затвердження порядку надання
пільг на придбання твердого палива за
рахунок субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетом» (далі - Постанова)
передбачено, що визначення права на
пільги на тверде побутове паливо
відповідно до Гірничого закону України
покладено на управління праці та
соціального захисту населення на
підставі відомостей із трудової книжки
та пенсійного посвідчення.

Таким чином, відповідач у справі -
суб'єкт владних повноважень, на якого
чинним законодавством України
покладений обов'язок щодо визначення
права на пільги на тверде побутове
паливо.

За приписами абз.1 та 4 п. 4 Постанови КМУ
№77 для призначення пільг з придбання
твердого палива і скрапленого газу
особи (крім осіб, які мають право на
безоплатне забезпечення вугіллям для
побутових потреб згідно із статтею 48
Гірничого закону України) звертаються
до управлінь праці та соціального
захисту населення районних, районних у
мм. Києві і Севастополі
держадміністрацій, структурних
підрозділів з питань праці та
соціального захисту населення
виконавчих органів міських, районних у
містах (крім мм. Києва і Севастополя)
рад (далі - уповноважений орган) або до
сільських, селищних рад за
зареєстрованим місцем проживання (або
за фактичним місцем проживання, якщо
особи перебувають на обліку в Єдиному
державному автоматизованому реєстрі
осіб, які мають право на пільги, за
фактичним місцем проживання за
рішенням комісій, утворених місцевими
держадміністраціями та органами
місцевого самоврядування відповідно
до пункту 4 Положення про порядок
призначення та надання населенню
субсидій для відшкодування витрат на
оплату житлово-комунальних послуг,
придбання скрапленого газу, твердого
та рідкого пічного побутового палива.
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 2 і жовтня 1995 року
№848, з відповідною заявою, до якої
додають довідку про наявність у
житловому приміщенні пічного опалення
та/або кухонного вогнища на твердому
паливі.

У разі коли на підставі записів у
трудовій книжці особи, яка має право на
безоплатне забезпечення вугіллям для
побутових потреб згідно із статтею 48
Гірничого закону України, неможливо
встановити факт виходу на пенсію з
ліквідованого гірничого підприємства
(ліквідація, реорганізація,
перейменування), до уповноваженого
органу за його запитом надається
архівна довідка або довідка
Міненерговугілля про зміни, які
відбулися на гірничому підприємстві з
моменту виходу на пенсію особи до
ліквідації зазначеного підприємства,
та копії підтвердних документів
(розпорядження, накази).

Частинами 5-8 ст. 48 Гірничого закону
України передбачено, що після
ліквідації або консервації гірничого
підприємства забезпечення вугіллям на
побутові потреби здійснюється в межах
тарифної угоди правонаступником таким
категоріям осіб: непрацевлаштованим
працівникам за переліком професій, що
затверджується Кабінетом Міністрів
України; пенсіонерам, які пропрацювали
на підприємствах з видобутку
(переробки) вугілля, вуглебудівних
підприємствах: на підземних роботах -
не менше ніж 10 років для чоловіків і не
менше ніж 7 років 6 місяців - для жінок;
на роботах, пов'язаних з підземними
умовами, - не менше ніж. 15 років для
чоловіків і не менше ніж 12 років 6
місяців - для жінок; на роботах
технологічної лінії на поверхні діючих
шахт чи на шахтах, що будуються,
розрізах, збагачувальних та брикетних
фабриках - не менше ніж 20 років для
чоловіків і не менше ніж 15 років - для
жінок: пенсіонерам, які пропрацювали на
підприємствах з видобутку (переробки)
вугілля, вуглебудівних підприємствах
та мають загальний пільговий стаж на
підземних роботах та/або роботах,
пов'язаних з підземними умовами, та/або
роботах технологічної лінії на
поверхні діючих шахт чи на шахтах, що
будуються, розрізах, збагачувальних та
брикетних фабриках, - не менше ніж 20
років для чоловіків і не менше 15 років -
для жінок; інвалідам праці; особам,
інвалідність яких настала внаслідок
загального захворювання у разі, якщо
вони користувалися цим правом до
настання інвалідності; сім'ям
працівників, які загинули (померли) на
підприємствах » видобутку (переробки)
вугілля, які отримують пенсії у зв'язку
з втратою годувальника; членам сімей
(вдовам) працівників, які загинули
(померли) на підприємствах з видобутку
(переробки) вугілля, які мають право на
пенсію у зв'язку із втратою
годувальника, а також померлих
пенсіонерів, які за життя мали з ке
право.

При цьому особи, зазначені в частині
п'ятій цієї статті, які мають право на
забезпечення вугіллям на побутові
потреби та пропрацювали па
підприємствах з видобутку (переробки)
бурого вугілля, можуть забезпечуватися
замість вугілля, за умови
пристосованості системи опалення,
торф'яними брикетами.

Зазначені категорії осіб користуються
правом на безоплатну доставку вугілля
або торф'яних брикетів. Фінансування
заходів щодо безоплатного
забезпечення вугіллям або торф'яними
брикетами на побутові потреби
провадиться за рахунок коштів,
виділених на ліквідацію або
консервацію гірничого підприємства,
після закінчення цієї роботи
-правонаступником.

Особи, зазначені в частині п'ятій цієї
статті, які проживають у будинках, що
мають центральне опалення, отримують
компенсацію за оплату електроенергії,
газу та центрального опалення житла, що
виплачується за рахунок субвенцій з
державного бюджету місцевим бюджетам.

З матеріалів справи вбачається,
позивач працював у вугільній галузі,
перебував на роботах пов'язаних з
підземними умовами більше 20 років, що
підтверджується трудовою книжкою,
архівною довідкою; перебуває на
пенсійному обліку, йому призначена
пенсія за Списком №1.

Відповідно до ст. 44,45 Гірничого закону
України припинення діяльності
гірничих підприємств здійснюється у
формі ліквідації, реорганізації або
консервації гірничих підприємств.

Гірниче підприємство підлягає
ліквідації, реорганізації або
консервації у випадках, передбачених
Кодексом України про надра, в порядку,
встановленому Законом України «Про
підприємства в Україні» та цим Законом.

Ліквідація або консервація гірничого
підприємства здійснюється за проектом,
затвердженим власником (керівником)
гірничого підприємства, який включає
соціально-економічне обґрунтування,
технічне рішення, пропозиції про
можливе відновлення гірничих робіт,
використання гірничих виробок,
будівель, споруд іншого призначення,
заходи, спрямовані на запобігання
небезпечному впливу на інші
підприємства, довкілля та людей, та
який пройшов екологічну, технічну та
інші види експертиз, а також погоджений
в установленому законодавством
порядку з органами гірничого нагляду,
органами місцевого самоврядування та
іншими заінтересованими органами.

Проект ліквідації або консервації
гірничого підприємства затверджується
одночасно з комплексним планом
соціального захисту працівників, які
вивільняються, розвитку соціальної
інфраструктури та з визначенням джерел
фінансування цих заходів. Технічне
рішення передбачає видалення
(виймання) матеріальних цінностей
підприємств, що ліквідуються або
консервуються, з гірничих виробок
(будівель, споруд) або передачу їх
правонаступникам.

Питання правонаступництва гірничих
підприємств, що ліквідуються або
консервуються, вирішуються Кабінетом
Міністрів України відповідно до
законодавства.

Частиною 2 статті 102 Бюджетного кодексу
України передбачено, що за рахунок
субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на надання пільг на
придбання твердого пічного палива
надаються пільги, особам, які мають
таке право згідно із статтею 48
Гірничого закону України, - з
розрахунку вартості 3,1 тони вугілля на
побутові потреби на домогосподарство
на рік.

Згідно п.12.11. Галузевої угоди між
Міністерством палива та енергетики
України і всеукраїнськими
профспілками вугільної промисловості
України (з доповненнями і змінами)
обов'язок з забезпечення паливом на
побутові потреби осіб, звільнених в
зв'язку з ліквідацією підприємства,
виробничої (структурної) одиниці
покладається на правонаступника.
Мінпаливенерго відповідно до вимог ст.
45 Гірничого закону України підготує і
внесе на розгляд Кабінету Міністрів
України пропозицію про визначення
правонаступника із соціальних
гарантій після повної ліквідації
вугільних Підприємств.

Згідно п. 12.10.8 Угоди на підприємствах,
що ліквідуються, забезпечення
працівників побутовим паливом
здійснюється за рахунок бюджетних
коштів.

Відповідно до Порядку ліквідації
збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств,
затвердженого ПКМУ від 27.08.1997 № 939,
датою фізичної ліквідації гірничого
підприємства вважається дата
затвердження Мінвуглепромом актів
прийняття відповідних робіт, а також
визначення правонаступника щодо
соціального захисту осіб відповідно до
частини 5 статті 48 Гірничого закону
України.

Частиною 5 статті 111 ЦК України
передбачено, що юридична особа є
ліквідованою з дня внесення до єдиного
державного реєстру запису про її
припинення.

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців станом на 23
січня 2014 року Державне підприємство
«Шахта «Розсипнянська №2» не виключено
з єдиного державного реєстру (а.с.94-96).

Таким чином, позивач вийшов на пенсію
21.10.1996 року з вугледобувного
підприємства шахта «Розсипнянська-2»,
відповідно до положень ст.48 Гірничого
Закону України має право на отримання
палива на побутові потреби як
пенсіонер, який пропрацював на
підприємствах з видобутку (переробки)
вугілля.

Колегія суддів вважає
необґрунтованими доводи апеляційної
скарги відповідача про те, що позивач
вийшов на пенсію з діючого на
теперішній час підприємства
шахтоуправління «Волинське» ДП
«Торезантрацит», виходячи з того, що на
момент призначення позивачу пенсії
21.10.1996 року він працював на ДП «Шахта
«Розсипненська №2» ДВАТ
«Шахтоуправління «Волинське». Наказом
Мінпалива та енергетики України від
24.12.2001р. №683 ДП «Шахта «Розсипненська
№2» виділена зі складу ДВАТ
«Шахтоуправління «Волинське» та
визначена правонаступником прав та
обов'язків ДВАТ «Шахтоуправління
«Волинське» в частині майна,
переданого до статутного фонду
державного підприємства згідно з
розділовим балансом.

Пунктом 15.3.5 Проекту ліквідації ДП
«Шахта» «Розсипнянська №2»
передбачено забезпечення вугілля
безкоштовним побутовим вугіллям
пенсіонерів шахти. Під час прийняття
шахти «Розсипнянська №2» на ліквідацію
у списки осіб, які мають право на
забезпечення безкоштовним паливом, був
включений позивач. До 2012 року включно
позивач отримував безкоштовне паливо
як пенсіонер шахти «Розсипнянська-2». У
2013 році фактично виконані роботи по
ліквідації шахти, про що складено акт
комісії. Після закінчення робіт з
ліквідації підприємства, списки
вуглеотримувачів були передані до УСЗН
відповідно до діючого законодавства.
Факт роботи позивача на шахті
«Розсипнянська № 2» шахти «Волинська»
Торезького виробничого об'єднання по
видобутку антрациту «Торезантрацит»
підтверджується архівною довідкою. ДП
«Шахта «Розсипненська №2»
ліквідувалася не як ділянка або
структурний підрозділ, а як державне
підприємство.

ДП «Торезантрацит» було утворено у 2003
році шляхом злиття ВАТ ДКХ
«Торезантрацит» та ш/у «Волинське, зі
складу якого ще у 2001 році була вже
виділена ДП «Шахта» «Розсипнянська
№2», тому у ДП «Торезантрацит» відсутні
правові підстави для забезпечення
пенсіонерів ліквідованої шахти
«Розсипнянська-2» безкоштовним
побутовим паливом, також відсутні
підстави у ДП
«Донвуглереструктуризація», оскільки
фізична ліквідація шахти завершена
(а.с.16-17).

Зазначені документи підтверджують, що
постановою КМУ №831 від 13.11.2013 року «Про
зміни, що вносяться до порядків,
затверджених постановами Кабінету
Міністрів України від 31 січня 2007 року
№77 і від 12 серпня 2009 року №887» пункт 4
Порядку надання пільг на придбання
твердого палива і скрапленого газу за
рахунок субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам доповнено новим
абзацом такого змісту: «У разі коли на
підставі записів у трудовій книжці
особи, яка має право на безоплатне
забезпечення вугіллям для побутових
потреб згідно із статтею 48 Гірничого
закону України, неможливо встановити
факт виходу на пенсію з ліквідованого
гірничого підприємства (ліквідація,
реорганізація, перейменування), до
уповноваженого органу за його запитом
надається архівна довідка або довідка
Міненерговугілля про зміни, які
відбулися на гірничому підприємстві з
моменту виходу на пенсію особи до
ліквідації зазначеного підприємства,
та копії підтвердних документів
(розпорядження, накази)».

Аналізуючи встановлені обставини та
вище приведені норми закону, які
врегульовують спірні правовідносини,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, оскільки
позивач має право пільги на придбання
вугілля на побутові потреби,
підприємство, з якого він вийшов на
пенсію знаходиться у стані припинення,
роботи по його ліквідації завершені,
надання пільг на придбання твердого
пічного палива здійснюється за рахунок
субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на надання пільг на
придбання твердого пічного згідно із
статтею 48 Гірничого закону України.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про задоволення
позову. Доводи апеляційної скарги
відповідача не спростовують висновків
суду першої інстанції

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження,
колегія суду не встановила таких
порушень судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення справи по суті, які були
предметом розгляду і заявлені в суді
першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, прийняте на підставі
з'ясованих та встановлених обставинах
справи, які підтверджуються доказами,
та ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 1951, 196-198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Торезької міської ради Донецької
області на постанову Торезького
міського суду Донецької області від 11
квітня 2014 року по адміністративній
справі №247/1358/14-а - залишити без
задоволення.

Постанову Торезького міського суду
Донецької області від 11 квітня 2014 року
по адміністративній справі №247/1358/14-а -
залишити без змін.

Ухвала суду за наслідками
розгляду у письмовому провадженні
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій особам, які
беруть участь у справі, і може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Колегія суддів
М.В. Бишов

І.Д. Компанієць

В.А. Шальєва