Справа № 9101/181016/2012
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2013-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2013 рокусправа № 2а-2536/2011

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Ясенової Т.І.

суддів: Головко
О.В. Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
виконкому Центрально - Міської
районної у місті ради на постанову
Центрально - Міського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 07.10.2011 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
виконкому Центрально - Міської
районної у місті ради про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії , -

В С Т А
Н О В И В :

В березні 2011 року позивач звернувся до
суду з урахуванням уточнень просив
зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
виконкому Центрально - Міської
районної у місті ради нарахувати
різницю компенсації між інвалідністю
ІІІ групи та інвалідністю І групи
згідно статті 48 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", як
інваліду І групи. Стягнути з управління
праці та соціального захисту населення
виконкому Центрально - Міської
районної у місті ради різницю
компенсації інвалідністю ІІІ групи та
інвалідністю І групи згідно статті 48
Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Постановою Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу 07.10.2011
року адміністративний позов
задоволено частково. Зобов'язано
управління праці та соціального
захисту населення виконкому
Центрально - Міської районної у місті
ради здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1 різницю одноразової
компенсації між інвалідністю ІІІ групи
та інвалідністю І групи,в фідповідно до
статті 48 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
кататсрофи", як інваліду І групи в
розмірі 30 мінімальних заробітних плат,
розмір заробітної плати визначається
на момент виплат, з урахуванням
різниці, яка була виплачена.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії, має 3
групу інвалідності.

Відповідно до довідки МСЕК від 24.11.2010
року позивачсу встановлено 90% втрати
професійної працездатності та
встановлено І групу інвалідності.

Статтею 48 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" встановлено, що одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, виплачується інвалідам
ІІІ групи - 30 мінімальних заробітних
плат, у разі встановлення інвалідності
вищої групи інвалідам виплачується
різниця у компенсаціях. Виплата
здійснюється з мінімальної заробітної
плати, яка склалася на момент
встановлення інвалідності чи втрати
годувальника.

Спірні правовідносини між сторонами
виникли з приводу застосування норм
законодавства, які регулюють порядок
та розміри виплат щорічної допомоги на
оздоровлення учасникам ліквідації
аварії на ЧАЕС.

Так, позивач, вказуючи на
неправомірність дій відповідача,
посилається на те, що розмір сум, які
підлягають до сплати, повинні
розраховуватися у відповідності до
ст..48 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Відповідач, зокрема, вказує на те, що
одноразова компенсація за шкоду
заподіяну здоров'ю виплачена позивачу
у розмірі, передбаченому Постановою
Кабінету Міністрів від 26 липня 1996 р. №
836 „Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", в березні
2011 року в розмірі 189,70 гривень, тому
підстав для її виплати в більшому
розмірі немає.

Суд першої інстанції вірно виходив з
того, що до спірних правовідносин не
підлягає застосуванню постанова КМУ
якою визначено розмір виплат, оскільки
виходячи із загальних принципів
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при розрахунку
пенсії, слід керуватися Законом
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" а
не підзаконним нормативно-правовим
актом.

Дія статті 48 Закону України „Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" на час
нарахування компенсація у 2011 році не
призупинялась.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано вказав на неправомірні
дії відповідача та зобов'язав його
здійснити перерахунок та виплатити
позивачу різницю компенсації на
підставі статті 48 Закону України „Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
залишити без задоволення, постанову
суду першої інстанції -без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198,ст.200, ст.205,206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
праці та соціального захисту населення
виконкому Центрально - Міської
районної у місті ради - залишити без
задоволення.

Постанову Центрально - Міського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 07.10.2011
року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій, та може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров