Справа № 260/2705/14-а
Суддя: Хмельницька Л. І.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 травня 2014 року

Ленінський районний суд міста
Донецька Донецької області у складі:

головуючої судді
Хмельницької Л.І.

при секретарі
Богоявленської А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління державної автомобільної
інспекції ДМУ УМВС України м. Донецьку
про визнання незаконною та скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И
В:

14 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
УДАІ УМВС України в м. Донецьку про
скасування постанови ПС1 № 209386 від
02.04.2014 року, згідно якої він притягнутий
до адміністративної відповідальності
за ст. 122 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу в
доход держави в сумі 425 грн.

Позивач зазначив, що у тексті
постанови зазначено, що він 02.04.2014 року
в 15 год. 20 хв. керував автомобілем «Деу
Нексия» д/н НОМЕР_1 по автодорозі
Темелівка-В.Новосілківка-Курахове не
увімкнув ближнє світло фар.

Проте для таких висновків у
особи, яка винесла постанову, не було
жодних підстав. Так, у зазначений день
він дійсно керував вказаним
автомобілем. Рухався по автодорозі
Темелівка-В.Новосілківка-Курахове.
Початок руху здійснив за декілька
кілометрів до місця його зупинки
працівниками ДАІ, їхав з увімкненим
світлом фар. Коли його зупинили
працівники ДАІ та попросили документи
для перевірки, він вимкнув фари. Коли
працівник ДАІ перевірив документи, він
заявив, що фари автомобіля були не
увімкнути в момент руху та став
складати протокол. При цьому ніяких
свідків нібито правопорушення не було,
прав та обов'язку при складенні
протоколу йому ніхто не роз'яснив, він
заявив, що йому необхідно скористатися
правовою допомогою, але працівник ДАІ
не звернув на це уваги та склав на
місті постанову, якою наклав на нього
штраф у сумі 425 грн.

Просив скасувати постанову працівника
ДАІ у справі про адміністративне
правопорушення ПС1 № 209386 від 02.04.2014
року як складену з порушенням вимог
діючого законодавства.

До судового засідання позивач не
з*явився, надав суду заяву з проханням
слухати справу у його відсутність,
підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився про час та місце
розгляду був повідомлений належним
чином, заперечень проти позову до суду
не надіслав, тому суд вважає за можливе
розглянути справу у його відсутність.

Суд, розглянувши адміністративну
справу в межах заявлених вимог,
дослідивши матеріали справи і докази,
дійшов висновку, що позов
обґрунтований і підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до норм Кодексу
адміністративного судочинства
України, фізична особа має право
оскаржити до суду дії, рішення суб'єкту
владних повноважень про притягнення її
до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ч.1 п.1 ст.17
Кодексу адміністративного судочинства
України (КАСУ), який набрав чинності з
1.09.2005 року, компетенція
адміністративних судів поширюється на:
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень, (нормативно
правових актів чи правових актів
індивідуальної дії) дій чи
бездіяльності.

Відповідно до ст. 18 КАСУ місцевим
загальним судам як адміністративним
судам підсудні усі адміністративні
справи з приводу рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень у справах про
адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 288 КУпАП
зі змінами та доповненнями від 24.09.2008
року, які набрали чинності з 18.11.2008
року, постанову іншого органу(
посадової особи) - про накладення
адміністративного стягнення у справі
про адміністративні правопорушення
може бути оскаржено - у вищестоящий
орган (вищестоящій посадовій особі),
або у районний, районний у місті,
міський чи міськрайонний суд, в
порядку визначеному Кодексом
адміністративного судочинства України
( КАСУ) з особливостями, встановленими
цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.2 ст. 71
КАСУ в адміністративній справі про
протиправність рішень? дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Адміністративна відповідальність за
ч.2 ст. 122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення настає
у разі «порушення водіями
транспортних засобів правил проїзду
перехресть, зупинок транспортних
засобів загального користування,
проїзд на заборонний сигнал світлофора
або жест регулювальника, ненадання
переваги в русі маршрутним
транспортним засобам, порушення правил
обгону і зустрічного роз'їзду,
безпечної дистанції або інтервалу,
розташування транспортних засобів на
проїзній частині, порушення правил
руху автомагістралями, користування
зовнішніми освітлювальними приладами
або попереджувальними сигналами при
початку руху чи зміні його напрямку,
використання цих приладів та їх
переобладнання з порушенням вимог
відповідних стандартів, користування
водієм під час руху транспортного
засобу засобами зв'язку, не обладнаними
технічними пристроями, що дозволяють
вести перемови без допомоги рук (за
винятком водіїв оперативних
транспортних засобів під час виконання
ними невідкладного службового
завдання), а так само порушення правил
навчальної їзди».

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23 грудня 2005
року N 14 «Про практику застосування
судами України законодавства у справах
про деякі злочини проти безпеки
дорожнього руху та експлуатації
транспорту, а також, про
адміністративні правопорушення на
транспорті» встановлено, що зміст
постанови має відповідати вимогам,
передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.
Зокрема, у постанові потрібно наводити
докази, на яких ґрунтується висновок
про вчинення особою адміністративного
правопорушення, та зазначати мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що справа
про адміністративне правопорушення
розглядається в присутності особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності.

Порядок розгляду справ про
адміністративні правопорушення
врегульований ст.ст. 276-282 КУпАП, а
вимоги до протоколу викладені у ст..ст.
283-286 КУпАП.

Як встановлено судом, постанова у
відношенні ОСОБА_2 була ухвалена 02
квітня 2014 року за правопорушення,
нібито вчинене у той же день. Як
стверджує позивач він, не порушував
правила дорожнього руху, оскільки
рухався за межами міста увімкнув
ближнє світло фар, але коли був
зупинений працівником ДАІ, фари
вимкнув. Спростувати таке
ствердження позивача, суд не має
можливості, оскільки представник
відповідача до суду не з'явився,
доказів обґрунтованості складення
постанови суду не надав, до
адміністративного протоколу не
внесені відомості що до свідків
правопорушення, суду не надано віде- та
фото записів правопорушення.

Крім того, позивач зазначив, що
під час складання постанови про
адміністративне правопорушення він
був позбавлений права знайомитись з
матеріалами справи, подавати докази,
заявляти клопотання, користуватись
правовою допомогою, що є суттєвим
порушенням вимог ст. 268 КУоАП. Суд
вважає, що при складенні постанови
були порушені ст.. 245 КУпАП, яка вказує,
що з'ясування обставин справи при її
розгляді повинно бути всебічне, повне і
об'єктивне, а вирішення справи повинно
відбуватися в точній відповідності з
законом; а також ст..251 КУпАП вказує, що
протокол про адміністративне
правопорушення є одним із доказів по
справі, а ст..278, 279, 280 та 283 КУпАП
зазначають, що орган (посадова особа)
при підготовці до розгляду справи про
адміністративне правопорушення
вирішує питання та обставини, які
необхідні для розгляду даної справи,
при розгляді справи оголошується
протокол про адміністративне
правопорушення, заслуховується особа,
яка притягається до відповідальності
та бере участь у справі, а вже потім
приймається рішення та виноситься
постанова по справі.

Виходячи із закріпленого в ч. 4 ст. 129
Конституції України принципу
змагальності та рівноправності сторін
у судочинстві, обов'язок доведення
законності застосування
адміністративного стягнення, лежить на
органі (посадовій особі), який виніс
оскаржуване рішення.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 71 КАС
України, обов'язок доказування в
адміністративних справах про
протиправність рішень суб'єкта владних
повноважень, щодо доказування
правомірності свого рішення,
покладається на відповідача, але
відповідачем не надано до суду жодного
доказу в підтвердження правомірності
винесеної їм постанови ПС1 № 209386 від
02.04.2014 року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст. 122 ч.2 КУпАП і накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган
(посадова особа) оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП: «Доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь - які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчинення та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото - і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото - і кінозйомки,
відеозапису. які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосується забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню, постанова по справі про
адміністративне правопорушення у
відношенні позивача- скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 6, 11, 17, 69, 70, 71, 72, 104, 105, 158, 159, 160, 161,162,163
Кодексу Адміністративного судочинства
України, ст. 122, 251, 252 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1
до Управління державної автомобільної
інспекції УМВС України в м. Донецьку -
задовольнити.

Постанову інспектора Управління
державної автомобільної інспекції
УМВС України в м. Донецьку Барабаш
Миколи Миколайовича серії ПС1 № 209386
від 02.04.2014 р у відношенні ОСОБА_1 про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП та
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн
- скасувати.

Постанова суду з приводу рішень, дій
чи бездіяльності суб*єктів владних
повноважень щодо притягнення до
адміністративної відповідальності є
остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.І.Хмельницька

21.05.2014