Справа № 2а-3674/10/1770
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 р.
Справа № 19165/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Комунального підприємства
«Екосервіс» на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від 17
листопада 2010 року у справі за позовом
Державної екологічної інспекції в
Рівненській області до Комунального
підприємства «Екосервіс» про
відшкодування шкоди завданої державі,-

В С Т А Н О В
И Л А:

22.07.2010 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про стягнення збитків,
заподіяних в результаті порушення
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища, в
сумі 165 578, 79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ними
було складено акт та надіслано КП
«Екосервіс» претензію з пропозицією
сплатити збитки в розмірі 165 578, 79 грн.,
оскільки було виявлено факт порушення
відповідачем природоохоронного
законодавства, а саме викид
недостатньо очищених стічних вод понад
встановлені нормативи в об'ємі 398, 4
тис.м.куб., що спричинило забруднення
річки Случ. Однак відповідач вказану
претензію залишив без уваги та не
сплатив у добровільному порядку суму
збитків.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 17 листопада
2010 року адміністративний позов
задоволено. Стягнуто з комунального
підприємства «Екосервіс» (34500,
вул.Матросова, 2, м.Сарни, Рівненська
області) суму заподіяних збитків у
розмірі 165 578 (сто шістдесят п'ять тисяч
п'ятсот сімдесят вісім) грн. 79 коп. та
зобов'язано перерахувати на
спеціальний рахунок місцевого бюджету
для зарахуванння коштів до Фонду
охорони навколишнього природного
середовища Сарненської міської ради.

Відповідач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що позивачем пропущено строк
звернення до суду відповідно до ст.99
КАС України.

В разі відсутності клопотань від усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI).

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Задовольняючи адміністративний позов
суд першої інстанції виходив з того, що
Державною екологічною інспекцією в
Рівненській області правомірно було
складено акт про порушення комунальним
підприємством «Екосервіс»
природоохоронного законодавства та
надіслано відповідачу претензію про
відшкодування збитків, яка у вказаний
термін не була виконана.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що за результатом
перевірки КП «Екосервіс» позивачем
складено акт від 25.01.2010 року про
порушення останнім природоохоронного
законодавства. Перевіркою встановлено
порушення відповідачем вимог ст. 44, 70
Водного кодексу України, ст.51 Закону
України «Про охорону навколишнього
природного середовища», а саме викид
недостатньо очищених стічних вод понад
встановлені нормативи в об'ємі 398,4
тис.м.куб., що в свою чергу спричинило
забруднення річки Случ.

Також, було складено протокол про
адміністративне правопорушення № 19
від 25 січня 2010 року по факту
неефективної роботи очисних споруд
щодо директора КП «Екосервіс», який
свою вину визнав повністю.

22.04.2010 року позивач звернувся до
відповідача з претензією, в якій
пропонував добровільно в десятиденний
термін сплатити заподіяні збитки в
сумі 165 578, 79 грн. Дану претензію було
надіслано на адресу відповідача
рекомендованим листом № 1370 від 23.04.2010
року, про що свідчить копія квитанції
від 23.04.2010 року. Однак відповідач
вказану претензію залишив без уваги та
не сплатив у добровільному порядку
суму збитків.

Органом, який уповноважений державою
здійснювати контроль за додержанням
вимог законодавства про охорону
навколишнього природного середовища є
Державна екологічна інспекція в
Рівненській області.

Згідно з п.3 ст.44. Водного кодексу
України водокористувачі зобов'язані
дотримувати встановлених нормативів
гранично допустимого скидання
забруднюючих речовин та встановлених
лімітів забору води, лімітів
використання води та лімітів скидання
забруднюючих речовин, а також
санітарних та інших вимог щодо
впорядкування своєї території.

Скидання стічних вод у водні об'єкти
допускається лише за умови наявності
нормативів гранично допустимих
концентрацій та встановлених
нормативів гранично допустимого
скидання забруднюючих речовин згідно
із статтею 70 Водного кодексу України.
Відповідно до ст.33 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища» екологічні нормативи
встановлюють гранично допустимі
розміри викидів та скидів у навколишнє
природне середовище забруднюючих
хімічних речовин, рівні допустимого
шкідливого впливу на нього фізичних та
біологічних факторів.

Відповідно до ч.1 ст.69 Закону України
«Про охорону навколишнього природного
середовища» шкода, заподіяна внаслідок
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
підлягає компенсації, як правило, в
повному обсязі без застосування норм
зниження розміру стягнення та
незалежно від збору за забруднення
навколишнього природного середовища
та погіршення якості природних
ресурсів.

Пункотом «з» ч.1 ст.20 Закону України
«Про охорону навколишнього природного
середовища» вставлено, що до
компетенції спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань екології та природних ресурсів
і його органів на місцях належить
подання позовів про відшкодування
збитків заподіяних в результаті
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища.

Керуючись вищенаведеним колегія
суддів приходить до висновку про те, що
позивачем правомірно було складено акт
про порушення відповідачем
природоохоронного законодавства та
надіслано претензію про відшкодування
збитків.

Колегія суддів також вважає, що
покликання апелянта про пропущення
позивачем строку звернення до суду
відповідно до ч.4 ст.99 КАС України є
безпідставним, оскільки даною нормою
регулюється порядок оскарження
позивачем рішення суб'єкта владних
повноважень за результатами розгляду
його скарги на рішення, дії або
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень, а не оскарження самим
суб'єктом владних повноважень дій
відповідача.

За таких обставин справи колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм у оскаржуваному судовому
рішенні належну правову оцінку, відтак
подана апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Екосервіс» залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від 17
листопада 2010 року у справі №2а-3674/10/1770 -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І. Довга

І.І.Запотічний