Справа № 825/1464/14
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 травня 2014 року
Чернігів Справа №
825/1464/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Заяць О.В.,

за участю секретаря
Музика С.П.,

позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Котницького І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові, Головного управління
Державної казначейської служби
України в Чернігівській області про
визнання дій протиправними та
стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові, Головного управління
Державної казначейської служби
України в Чернігівській області в
якому просить визнати протиправними
дії управління Пенсійного фонду
України в м. Чернігові щодо відмови у
поверненні безпідставно сплаченого
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операції купівлі-продажу
нерухомого майна в розмірі 5202,78 грн.;
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Чернігові видати
подання до Головного управління
Державної казначейської служби
України в Чернігівській області про
повернення безпідставно сплаченого
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операції купівлі-продажу
нерухомого майна в розмірі 5202,78 грн.;
стягнути з Державного бюджету України
на суму безпідставно сплаченого збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операції купівлі-продажу
нерухомого майна в розмірі 5202,78 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що 24.04.2014 року між
позивачем та ОСОБА_3 було укладено
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1. Під час укладання договору
позивачем було сплачено 1% збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування від суми договору
купівлі-продажу, в розмірі 5202,78 грн.
Позивач стверджує, що він звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові з письмовою заявою про
повернення безпідставно сплачених
коштів в розмірі 5202,78 грн.,
обґрунтовуючи тим, що квартиру
придбано ним вперше. Однак, відповідач
відмовив у поверненні вказаних коштів
позивачу, мотивуючи відсутністю
підтвердження придбання житла вперше.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просив суд їх
задовольнити.

Представник Управління Пенсійного
фонду України в м. Чернігові в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, надав через канцелярію
суду заперечення в яких просив
розглядати справу без його присутності
та відмовити у задоволенні позову,
посилаючись на те, що позивач не
звертався до управління із заявою щодо
подачі до Головного управління
Державної казначейської служби
України Чернігівській області подання
про повернення безпідставно
сплаченого збору в сумі 5202,78 грн. та не
отримував відмови у вчиненні таких дій.
Крім того, позивачем не надано доказів
стосовно купівлі житла вперше.

Представник Головного управління
Державної казначейської служби
України в Чернігівській області в
судовому засіданні проти задоволення
позовних вимог заперечував в повному
обсязі та пояснив, що повернення
надміру утриманої (сплаченої) суми
збору з операцій придбавання
(купівлі-продажу) нерухомого майна на
рахунок платника збору, в разі
наявності відповідних підстав,
здійснюється органам Державної
казначейської служби України лише за
наявності відповідного подання органу
Пенсійного фонду України. В
зв'язку з тим, що до казначейського
органу не надходило відповідного
рішення контролюючого органу підстав
для повернення збору, сплаченою
позивачем, не було.

Вислухавши пояснення позивача,
представника відповідача, розглянувши
подані документи і матеріали, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачем на
підставі договору купівлі-продажу
квартири від 24.04.2014 року, посвідченого
приватним нотаріусом Чернігівського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
придбано у власність квартиру за
адресою: АДРЕСА_1, вартістю 520278,00 грн.
Вказаний договір купівлі-продажу
квартири зареєстрований в Державному
реєстрі правочинів, що підтверджується
витягом від 24.04.2014 року № 20872603 (а.с. 8).

Під час укладення договору
купівлі-продажу квартири, позивачем
був сплачений збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування у
розмірі 5202,78 грн. (1% її вартості).

Пунктом 9 статті 1 Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування", якій кореспондує пункт 15-1
Порядку сплати збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
окремих видів господарських операцій,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03.11.1998 року № 1742
визначено, що платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є: підприємства, установи
та організації незалежно від форм
власності та фізичні особи, які
придбавають нерухоме майно, за
винятком державних підприємств,
установ і організацій, що придбавають
нерухоме майно за рахунок бюджетних
коштів, установ та організацій
іноземних держав, що користуються
імунітетами і привілеями згідно із
законами та міжнародними договорами
України, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, а також
громадян, які придбавають житло і
перебувають у черзі на одержання житла
або придбавають житло вперше.

Таким чином, з контексту вищенаведених
норм випливає висновок про те, що
громадяни, які придбавають нерухоме
майно, зокрема, квартиру, вперше не є
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування, тобто,
звільнені від його сплати в розмірі 1 %
від вартості нерухомого майна
(квартири), зазначеної в договорі
купівлі-продажу такого майна.

При цьому важливою обставиною для
правильного вирішення питання про
необхідність сплати фізичною особою
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування від вартості нерухомого
майна, зазначеної в договорі
купівлі-продажу такого майна, є
встановлення факту придбання особою
житла вперше.

Відповідно до частини третьої статті 3
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
платники збору, визначені пунктами 6, 7, 9
і 10 статті 1 цього Закону, збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування сплачують до Державного
бюджету України у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. Ці кошти в
установленому порядку зараховуються
до державного бюджету і
використовуються згідно із законом про
Державний бюджет України.

Згідно абзацу 1 частини першої статті 43
Бюджетного кодексу України при
виконанні державного бюджету і
місцевих бюджетів застосовується
казначейське обслуговування бюджетних
коштів. Центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері казначейського обслуговування
бюджетних коштів, забезпечує
казначейське обслуговування бюджетних
коштів на основі ведення єдиного
казначейського рахунку, відкритого у
Національному банку України.

Механізм виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення,
визначає Порядок виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 03.08.2011 року № 845.

Так, пунктом 16 вказаного Порядку
визначено, що органи Казначейства за
судовими рішеннями про стягнення
надходжень бюджету здійснюють
безспірне списання коштів державного
та місцевих бюджетів, зокрема для
повернення надмірно та/або помилково
сплачених податків і зборів.

Порядок повернення коштів, помилково
або надміру зарахованих до державного
та місцевих бюджетів, затверджений
наказом Державного казначейства
України від 10 грудня 2002 р. N 226, визначає
процедури повернення коштів, помилково
або надміру зарахованих до державного
та місцевих бюджетів, а саме: податків,
зборів (обов'язкових платежів) та інших
доходів бюджету, коштів від повернення
до бюджетів бюджетних позичок,
фінансової допомоги, наданої на
поворотній основі, та кредитів, у тому
числі залучених державою або під
державні гарантії (далі - платежі).

Відповідно до пункту 5 Порядку,
повернення помилково або надміру
зарахованих до бюджету податків,
зборів (обов'язкових платежів) та інших
доходів бюджетів здійснюється за
поданням органів, що контролюють
справляння надходжень бюджету. Подання
надається до органу Державного
казначейства України за формою,
передбаченою відповідними спільними
нормативно-правовими актами
Державного казначейства України та
органів, що контролюють справляння
надходжень бюджету, з питань
повернення помилково або надміру
зарахованих до бюджету коштів, або в
довільній формі на офіційному бланку
установи, за підписом керівника
установи або його заступників
відповідно до їх компетенції з
обов'язковим зазначенням такої
інформації: обґрунтування
необхідності повернення коштів з
бюджету, найменування (П. І. Б.) платника,
ідентифікаційного коду за ЄДРПОУ або
реєстраційного номера облікової
картки платника податків з ДРФО, або
серії та номера паспорта (для фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
офіційно повідомили про це відповідний
орган державної податкової служби і
мають відмітку у паспорті), суми
платежу, що підлягає поверненню, дати
та номера розрахункового документа,
який підтверджує перерахування коштів
до відповідного бюджету.

Подання в довільній формі надається
платником до органу Державного
казначейства України разом із його
заявою про повернення коштів з бюджету
та оригіналом або копією
розрахункового документа (квитанції,
платіжного доручення тощо), який
підтверджує перерахування коштів до
бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету,
яка подається до відповідного органу
Державного казначейства України,
складається платником у довільній
формі з обов'язковим зазначенням такої
інформації: причини повернення коштів
з бюджету, найменування (П. І.
Б.) платника, ідентифікаційного коду за
ЄДРПОУ, реєстраційного номера
облікової картки платника податків з
ДРФО, або серії та номера паспорта (для
фізичних осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
офіційно повідомили про це відповідний
орган державної податкової служби і
мають відмітку у паспорті), адреси та
номера контактного телефону, суми
платежу, що підлягає поверненню,
способу перерахування коштів з бюджету
- у безготівковій формі із зазначенням
реквізитів рахунку одержувача коштів
або готівкою шляхом оформлення чека чи
поштовим переказом на адресу,
визначену в цій заяві.

Як встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_1 не зверталась з письмовою
заявою про повернення сплаченого збору
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Чернігові, а отже позивачем не було
дотримано процедуру повернення коштів
передбачену абзацом 3 пунктом 5 Порядку
повернення коштів, помилково або
надміру зарахованих до державного та
місцевих бюджетів.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З урахуванням зазначеного, суд, на
підставі наданих доказів в їх
сукупності, системного аналізу
положень законодавства України
приходить до висновку, що
адміністративний позов ОСОБА_1
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
О.В. Заяць