Справа № 2-а-1/09/1804
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2009-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2009 р.Справа № 2-а-1/09/1804Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Філатова Ю.М.

Суддів: Мінаєвої О.М. , Водолажської Н.С.

при секретарі судового засідання
- Баглаєнко Я. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Глухівського
міськрайонного суду Сумської області
від 21.01.2009р. по справі № 2-а-1/09/1804

за позовом ОСОБА_1

до відділу державної виконавчої
служби Глухівського міськрайонного
управління юстиції

про скасування постанов державного
виконавця, визнання їх нечинними і
стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з
позовом, після уточнення вимог просив
просить суд скасувати як незаконні:
постанову про стягнення витрат на
проведення виконавчих дій в сумі 2,92
грн. від 30.05.08 р. та постанову про
стягнення витрат на проведення
виконавчих дій в сумі 15,4 грн. від 03.10.08
р., а також стягнути з відділу ДВС
Глухівського міськрайонного
управління юстиції 1700 грн. заподіяної
йому моральної шкоди.

Постановою Глухівського
міськрайонного суду Сумської області
від 21.01.2009р. по справі № 2-а-1/09/1804 в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про
скасування постанови державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Глухівського
міськрайонного управління юстиції від
30 травня 2008 року про стягнення з нього
витрат на проведення виконавчих дій в
сумі 2,92 грн. відмовлено за їх
необґрунтованістю, в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 про скасування
постанови державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Глухівського міськрайонного
управління юстиції від 03 жовтня 2008 року
про стягнення з нього витрат на
проведення виконавчих дій в сумі 15,4
грн. відмовлено за їх
необґрунтованістю, також відмовлено в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про
стягнення з відділу державної
виконавчої служби Глухівського
міськрайонного управління юстиції 1700
грн. моральної шкоди за їх
безпідставністю.

Позивач, ОСОБА_1, не погодився з
вказаною постановою, подав апеляційну
скаргу. Свою незгоду з постановою
мотивує тим, державний виконавець
Школа І.М. виконавчих документів про
стяг нення з ОСОБА_1 4 грн. та 902,70 грн. не
виносив, на адресу ОСОБА_1 їх не
направляв. Рішення суду ОСОБА_1 виконав
добровільно. Постанова від 30 травня 2008
року про стягнення з боржника витрат
на проведення виконавчих дій в сумі 2,92
грн. та постанова від 3 жовтня 2008 року
про стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій в сумі 15,40
грн. є незаконними та необ
ґрунтованими, оскільки при виконані
провадження не використовувалися
конверти з марками та бланки.

Відповідач проти апеляційної скарги
заперечень не надав, сторони в судове
засідання не з'явились, про час та місце
розгляду апеляційної скарги були
повідомлені належним чином. У
відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів
апеляційної інстанції, переглядаючи
судове рішення у даній справі в межах
апеляційної скарги у відповідності до
ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що на виконанні у відділі
ДВС Глухівського міськрайонного
управління юстиції знаходилися
виконавчий лист №2-30 від 27.02.07 р.,
виданий Глухівським міськрайонним
судом, про стягнення з ОСОБА_1 боргу в
сумі 902,7 грн. на користь КП «Глухівський
тепловий район»та постанова цього ж
суду №3-9863 від 19.12.07 р. про стягнення з
ОСОБА_1 штрафу в розмірі 4 грн. 16.01.08 р.
державним виконавцем було надіслано
простою кореспонденцією на ім'я ОСОБА_1
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 12.01.08 р. щодо стягнення
з нього штрафу в сумі 4 грн. згідно
постанови Глухівського міськрайонного
суду №3-9863 від 19.12.07 р., і встановлено
строк для добровільного виконання - до
19.01.08 р. Судом першої інстанції
з'ясовано, що у вказаній постанові
державного виконавця помилково
вказано дату видачі постанови суду
«19.12.08 р.»

26.01.08 р. державним виконавцем було
надіслано простою кореспонденцією на
ім'я ОСОБА_1 постанову про відкриття
виконавчого провадження від 25.01.08 р.
щодо стягнення з нього боргу в сумі 902,7
грн. за виконавчим листом Глухівського
міськрайонного суду № 2-30 від 27.02.07 р., і
встановлено строк для добровільного
виконання - до 01.02.08 р. Відповідно до
вимог ст. 46 Закону України «Про
виконавче провадження»у разі
невиконання рішення у строк,
встановлений для його добровільного
виконання», з боржника постановою
державного виконавця стягується
виконавчий збір у розмірі 10 % від
фактично стягненої суми.

Штраф у сумі 4 грн. було сплачено ОСОБА_1
11.06.08 р., однак квитанція № 137694 про його
сплату надійшла до державної
виконавчої служби лише 05.08.08 р. 20 травня
2008 року виконавчий лист про стягнення з
ОСОБА_1 боргу в сумі 902,7 грн. було
повернуто стягувачу у зв'язку з його
повною сплатою згідно платіжного
доручення №311 від 18.03.08 р.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 46 Закону
України «Про виконавче про вадження»у
разі, коли виконавче провадження
закінчено, а виконавчий збір не
стягнуто, то постанова про стягнення
виконавчого збору виділяється в окреме
провадження і підлягає виконанню в
порядку, встановленому цим Законом. З
наданих матеріалів вбачається, що 28.05.08
р. виділено в окреме провадження
постанову про стягнення виконавчого
збору в сумі 90,27 грн., позивачем вказана
постанова, як і постанови про відкриття
виконавчого провадження, не
оскаржувалися.

Згідно п.6 ч.4 ст. 45 Закону України «Про
виконавче провадження»до витрат на
організацію та проведення виконавчих
дій, крім витрат, передбачених п.1-5 ч.4
цієї статті, належать кошти, витрачені
й на інші необхідні витрати для
забезпечення належної організації
виконання рішень органами державної
виконавчої служби.

Ухвалою апеляційного суду Сумської
області від 16.09.08 р. було скасовано
ухвалу Глухівського міськрайонного
суду від 14.07.08 р. щодо задоволення
подання державного виконавця про
надання дозволу на примусове
проникнення до житла ОСОБА_1, питання
законності стягнення витрат на
проведення виконавчих дій не було
предметом розгляду апеляційної
інстанції.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 про
скасування постанов державного
виконавця про стягнення з нього витрат
на проведення виконавчих дій, а саме,
від 30.05.08 р. в сумі 2,92 грн. та від 03.10.08 р. -
15,4 грн., не підлягають задоволенню за їх
необґрунтованістю, так як позивач був
обізнаний з поста новами про відкриття
виконавчого провадження та стягнення з
нього виконавчого збору, а також витрат
на проведення виконавчих дій. Не
сплатив у строки, встановлені для добро
вільного виконання, борг у сумі 902,7 грн.
на користь КП «Глухівський тепловий
район»і штраф у сумі 4 грн. на користь
держави, тому дані витрати стягнуті з
нього відповідно до вимог чинного
законодавства.

Зважаючи на те, що залишено без
задоволення вимоги позивача про
скасування вищевказаних постанов
державного виконавця, то суд вважає, що
не підлягають задо воленню і його
вимоги про відшкодування моральної
шкоди.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог та вважає за необхідне
відмітити, що відповідно до ч. 1 ст. 3 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 2
КАС України, згідно якої у справах щодо
оскарження рішень, дій або
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, серед іншого, чи прийняті
(вчинені) вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Колегія суддів зазначає, що відповідно
до ст. 45 Закону України «Про виконавче
про вадження»витрати органів
державної виконавчої служби на
організацію та проведення виконавчих
дій щодо забезпечення примусового
виконання рішень є витратами
виконавчого провадження. Витрати
виконавчого провадження здійснюються
за рахунок коштів Державного бюджету
України та коштів виконавчого
провадження, які використовуються у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України. Кошти виконавчого
провадження складаються з: коштів
виконавчого збору, стягнутого з
боржника в порядку, встановленому
статтею 46 цього Закону; авансового
внеску стягувачів на проведення
виконавчих дій згідно із статтею 48
цього Закону; стягнутих з боржника
витрат на проведення виконавчих дій;
інших надходжень, що не суперечать
законодавству.

До витрат на організацію та проведення
виконавчих дій належать кошти,
витрачені на 1) перевезення, зберігання
і реалізацію майна боржника; 2) оплату
праці експертів, перекладачів та інших
осіб, залучених у встановленому
порядку до провадження виконавчих дій;
3) поштовий переказ стягувачеві
стягнених аліментних сум; 4) розшук
боржника, його майна або розшук дитини;
5) оголошення в засобах масової
інформації; 6) інші необхідні витрати
для забезпечення належної організації
виконання рішень органами державної
виконавчої служби. Про стягнення з
боржника витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, державний виконавець
виносить постанову, яка затверджується
начальником відповідного відділу
державної виконавчої служби. Постанова
про стягнення з боржника витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, може бути
оскаржена сторонами до суду у 10-денний
строк.

У відповідності до цієї статті були
прийняті оскаржувані постанови від 30
травня 2008 року про стягнення з боржника
витрат на проведення виконавчих дій в
сумі 2,92 грн. та постанова від 3 жовтня 2008
року про стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій в сумі 15,40
грн. Матеріали справи містять конверт
та бланки постанов, тому колегія суддів
не приймає посилання відповідача в
апеляційній скарзі на їх
невикористання як безпідставні. Таким
чином, при розгляді справи встановлено,
що відповідач діяв на підставі норм
чинного законодавства, з урахуванням
всіх обставин та обґрунтовано.

На підставі наведеного, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті
постанови Глухівського міськрайонного
суду Сумської області від 21.01.2009р. по
справі № 2-а-1/09/1804 суд дійшов вірних
висновків щодо встановлення обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 195, п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.
200, 205, 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Глухівського міськрайонного
суду Сумської області від 21.01.2009р. по
справі № 2-а-1/09/1804 залишити без змін.

Дана ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України у місячний строк з моменту
виготовлення її повного тексту.

Головуючий суддя Філатов Ю.М.Судді
Мінаєва О.М. Водолажська Н.С.

Повний текст ухвали виготовлений
10.08.2009 р.