Справа № 732/2074/13-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 732/2074/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Карпинська
Суддя-доповідач: Оксененко
У Х В А Л А

Іменем України

15 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Бистрик Г.М., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Городнянського районного
суду Чернігівської області від 05
грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Городнянському районі Чернігівської
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до Городнянського
районного суду Чернігівської області з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Городнянському районі
Чернігівської області про визнання дії
протиправними, зобов'язання провести
перерахунок недоплачених коштів
пенсії за Законом України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з листопада 2011 року з
урахуванням постанови Городнянського
районного суду Чернігівської області
від 05.07.2011 року.

Постановою Городнянського районного
суду Чернігівської області від 05
грудня 2013 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена без повного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нове рішення яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Главою 6 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено
особливості провадження окремих
категорій адміністративних справ.
Зокрема, частиною першою ст.183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, яка є імперативною нормою
встановлюється перелік
адміністративних справ щодо яких
обов'язково застосовується скорочене
провадження. Проте, частиною другою
цієї статті, передбачається можливість
розгляду в скороченому провадженні за
умови, що вимоги не стосуються прав,
свобод, інтересів та обов'язків третіх
осіб. Тобто, лише у випадку залучення до
участі у справі третіх осіб
адміністративна справа не може бути
розглянута в скороченому провадженні.

Крім того, зазначені у частині першій
ст.183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України адміністративні
справи щодо яких застосовується
скорочене провадження, можуть бути
розглянуті не у скороченому
провадженні у випадку, передбаченому
частиною четвертою ст.183-2 цього Кодексу
з обов'язковим постановленням
відповідної ухвали.

При відкритті провадження в
адміністративних справах за позовними
вимогами, зазначеними у частині першій
ст.183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суди першої
інстанції мають зазначати, що саме
скорочене провадження відкривається в
адміністративній справі, а постанови
суду першої інстанції за результатом
розгляду таких справ мають містити
виключно відомості, зазначені у
частині шостої цієї статті.

Тому, порушення судом першої інстанції
особливості провадження справи, а саме
розгляд її не у скороченому
провадженні, не є перешкодою для
апеляційного її розгляду в порядку
письмового провадження, в зв'язку з чим
і оскарження постанови суду першої
інстанції здійснюється в порядку,
передбаченому частинами
восьмою-десятою ст.183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС І категорії,
інвалідом ІІІ групи захворювання, яке
пов'язане з ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС.

Постановою Городнянського районного
суду Чернігівської області від 05.07.2011
року, позовні вимоги ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Городнянському районі Чернігівської
області задоволено. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Городнянському районі Чернігівської
області здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_2 з 24 березня 2011 року
державної та додаткової пенсії як
учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС
відповідно до вимог ст. ст. 50, 54, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Вказана постанова суду набрала
законної сили та виконувалась
відповідачем, зокрема, останнім було
проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2

Разом з тим, з листопада 2011 року
відповідач виплачує позивачу пенсію в
значно нижчому розмірі, ніж визначено
рішенням суду.

Вважаючи, що нарахування пенсії з
листопада 2011 року здійснюється
відповідачем не у відповідності до
чинного законодавства, позивач
звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 9 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року №
796-ХІІ, особами, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи є
учасники ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС громадяни, які
брали безпосередню участь у ліквідації
аварії та її наслідків.

В силу ст. 49 вищевказаного Закону,
пенсії особам, віднесеним до категорії
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді:
державної пенсії, додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'я , яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема інвалідам ІІІ групи у розмірі 50
% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 54 Закону від 28 лютого 1991 року
№ 796-ХІІ, в усіх випадках розміри пенсій
для інвалідів ІІІ групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими
шести мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, Законом України «Про
внесення змін до Закону України «Про
державний бюджет України на 2011 рік» від
14 червня 2011 року № 3491-VI, який набув
чинності 19 червня 2011 року, прикінцеві
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
доповнено пунктом 4 такого змісту
«Установити, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік».

На виконання положень Закону України
від 14 червня 2011 року № 3491-VI «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
Кабінет Міністрів України прийняв
постанову від 06 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» (яка набрала
чинності з 23 липня 2011 року). Особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, щомісячна додаткова пенсія
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
виплачується у таких розмірах до
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність, зокрема тим, що
належать до категорії 1 інвалідам ІІІ
групи - 15 відсотків. Також було
установлено, що у всіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижче,
зокрема для учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році інвалідів ІІІ групи 980 грн.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року, визнано
таким, що відповідає Конституції
України (є конституційними), пункт 4
розділу VIІ «Прикінцеві положення»
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» від 23 грудня 2010 року
№ 2857- VI з наступними змінами.

Постановою Кабінету Міністрів України
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 23 листопада 2011 року № 1210, яка
набрала чинності з 01 січня 2012 року,
затверджено Порядок обчислення пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Згідно вказаного Порядку, мінімальний
розмір пенсії для учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
ІІІ групи інвалідності становить 145
відсотків прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Пунктом 12 даного Порядку передбачено,
що у разі, коли розмір пенсійної
виплати ( з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткових пенсій, цільової
грошової допомоги, сум індексації та
інших доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім пенсій за
особливі заслуги перед Україною ) не
досягає в інвалідів учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, ІІІ групи - 225 відсотків
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, виплачується
щомісячна державна адресна допомога до
пенсії у сумі, що не вистачає до
зазначених розмірів.

Також, Пунктом 3 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік», установлено, що у 2012
році норми і положення статей 20, 21, 22, 23,
30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що починаючи з
23 липня 2011 року правове регулювання
порядку нарахування та виплати пенсії
по інвалідності та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
передбачених Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» було
змінено.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_2
стосуються невиконання відповідачем
постанови Городнянського районного
суду Чернігівської області від 05.07.2011
року.

Колегія суддів вказує, що оскільки
особливості судового контролю за
виконанням судових рішень в
адміністративних справах передбачено
статтею 267 КАС України, позивачем під
час звернення до суду з вказаним
адміністративним позовом обрано
неналежний спосіб судового захисту
порушених прав.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції про необґрунтованість
позовних вимог ОСОБА_2 та відсутність
підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких обставин, апеляційні скарги
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Городнянського районного суду
Чернігівської області від 05 грудня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Судді:
Г.М. Бистрик

О.В. Карпушова

.

Головуючий суддя
Оксененко О.М.

Судді:
Бистрик Г.М.

Карпушова О.В.