Справа № 808/1376/14
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року о/об 10 год. 44 хв.Справа
№ 808/1376/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький
окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Прасова О.О. при
секретарі Гудименко Я.А., за участю
позивача ОСОБА_1, представника позивача
ОСОБА_2, представника відповідача
Волжиної Т.Ю., розглянувши у місті
Запоріжжі у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м.Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області

про визнання протиправним та
скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
(надалі - позивач або ФОП ОСОБА_1)
звернувся до Запорізького окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м.Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області (надалі - відповідач або ДПІ у
Жовтневому районі м.Запоріжжя) в якому
позивач просить суд визнати
протиправним та скасувати Рішення
відповідача №11 від 24.12.2013 про
застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску у сумі 5631 грн. 99 коп. та штрафної
санкції в розмірі 1407 грн. 99 коп.

Позивачем у позові, додаткових
поясненнях до нього (а.с.100-102) зазначено,
що 05.02.2014 позивачем отримано Рішення №11
від 24.12.2013 винесене на підставі Акту
перевірки від 07.11.2013 за №16/17-214/НОМЕР_1. З
Рішенням позивач не згоден, вважає його
очевидно протиправним. В основу
рішення покладено висновки Акту
перевірки №16/17-214/НОМЕР_1 від 07.11.2013, які
не відповідають фактичним обставинам
справи. Акт перевірки не відповідає
зазначеним вимогам, оскільки належних
посилань на пе рвинні документи
позивача не містить. Наявні в Акті
перевірки висновки та посилання на
абз.1 ч.2 ст.6, абз.2 ч.8 ст.9 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», а саме: не
утримання, не нарахування та не пере
рахування до бюджету суми єдиного
соціального внеску у загальній сумі 5631
грн. 99 коп. та штрафної санкції в
розмірі 1407 грн. 99 коп. є голослівними та
істотно суперечать діючому
законодавству. На підставі Акту
перевірки №16/17-214/НОМЕР_1 від 07.11.2013
відповідачем винесено: податкове
повідомлення-рішення № від 24.12.2013
про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб на 20144 грн. 20 коп. та
застосування штрафної (фінансової)
санкції у сумі 5546 грн. 06 коп.; Рішення №11
від 24.12.2013 про застосування штрафних
санкції за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску у сумі 5631
грн. 99 коп. та штрафної санкції в
розмірі 1407,99 грн. По справі №808/1072/14
Запорізьким окружним адміністративним
судом 10.04.2014 винесено постанову, якою
скасовано податкове
повідомлення-рішення № від 24.12.2013.
Відповідач вказує, що ФОП ОСОБА_1 у
грудні 2010 року сплатив за лак, плівку
фізичній особі 120644 грн. 67 коп., але
документів, які підтверджують державну
реєстра цію суб'єкта господарської
діяльності не надав. У зв'язку з чим
відповідачем додатково донараховано
податок з доходів фізичних осіб у сумі
18096 грн. 70 коп., а також проведено
донарахування єдиного внеску у сумі 5631
грн. 99 коп. та штрафних санкцій у сумі 1407
грн. 99 коп. Таке донарахування позивач
вважає безпідставним. Протягом грудня
місяця 2010 року позивачем здійснено
оплат на загальну суму 49575 грн. 78 коп. За
цей період відсутнє жод не
перерахування коштів фізичній особі.
Даний факт підтверджує виписка по
рахунку за період з 01.12.2010 до 31.12.2010.
Позивачем за всю його діяльність
жодного разу не придбано лаку та плівки
на таку велику суму, як вказує
відповідач. Кількість матеріалів,
необхідна для забезпечення
виробничого процесу ФОП ОСОБА_1 є
значно меншою. Висновок відповідача
про те, що ФОП ОСОБА_1 протягом періоду з
01.01.2012 по 31.12.2012 здійснював виплати
неоформленому працівнику - дизайнеру у
загальній сумі 13650 грн. 00 коп. на
підставі чого не перераховано до
бюджету податок з доходів фізичних
осіб у сумі 2047 грн. 50 коп. та у зв'язку з
чим нарахована пеня 287 грн. 00 коп. є
голослівним.

У судовому засіданні позивач,
представник позивача підтримали
позовні вимоги у повному обсязі,
просили позов задовольнити.

Представником відповідача подано до
суду письмові заперечення (а.с.108-110), в
яких зазначено, що фахівцями
відповідача здійснено планову виїзну
перевірку позивача щодо своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків і зборів за період з
01.07.2010 по 31.12.2012, за результатами якої
складено Акт №16/17-214/НОМЕР_1 від 07.11.2013.
На підставі вказаного Акту прийняте
Рішення №11 від 24.12.2013 на загальну суму
7039 грн. 98 коп. Перевіркою встановлено,
що протягом періоду з 01.01.2012 по 31.12.2012
позивач під час виробництва
поліграфічної продукції користувався
послугами дизайнера. За дизайнерські
послуги ФОП ОСОБА_1 нараховував
заробітну плату відповідно до
відомостей з нарахування заробітної
плати та виплачував йому заробітну
плату готівковими коштами, на загальну
суму 13650 грн. 00 коп. Це підтверджується
поясненнями позивача, наданими під час
перевірки, в яких він зазначає про те,
що дійсно, протягом 2012 року він не
утримував та не перераховував до
бюджету єдиний соціальний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування з доходу, що був
виплачений позивачем дизайнеру на
загальну суму 13650 грн. 00 коп. Виходячи з
вищевикладеного перевіркою
встановлено не нарахування по ставці
37,66% та не утримання по ставці 3,6%
єдиного соціального внеску при виплаті
доходу дизайнеру у сумі 13650 грн. 00 коп.
Перевіркою правильності нарахування
та утримання єдиного внеску із сум
винагород за виконані роботи (надані
послуги) за цивільно-правовими
договорами встановлено порушення абз.1
ч.2 ст.6, абз.2 ч.8 ст.9 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», а саме не
утримання, не нарахування та не
перерахування до бюджету суми єдиного
соціального внеску у загальній сумі 5631
грн. 99 коп.

У судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечував,
просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення позивача,
заперечення представника відповідача,
розглянувши матеріали справи, суд
з'ясував наступне.

Позивач зареєстрований як фізична
особа-підприємець за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач має індивідуальний
ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідачем проведено планову
документальну виїзну перевірку
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків і
зборів за період з 01.07.2010 по 31.12.2012. За
результатами перевірки відповідачем
07.11.2013 складено Акт №16/17-214/НОМЕР_1
(а.с.13-55).

У висновках Акту перевірки
№16/17-214/НОМЕР_1 від 07.11.2013, серед іншого,
зазначено наступне: «Документальною
плановою виїзною перевіркою
встановлені порушення ФОП ОСОБА_1: … 3)
абз.1 ч.2 ст.6, абз.2 ч.8 ст.9 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» …, а саме: не
утримання, не нарахування та не пере
рахування до бюджету суми єдиного
соціального внеску в загальній сумі 5631
грн. 99 коп. …».

Результатом розгляду відповідачем
Акту перевірки №16/17-214/НОМЕР_1 від 07.11.2013
стало прийняття 24.12.2013 ДПІ у Жовтневому
районі м.Запоріжжя Рішення про
застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску №11, яким ФОП ОСОБА_1 за
донарахування 5631 грн. 99 коп. єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, на підставі п.3
ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», застосовані
штрафні санкції у розмірі 1407 грн. 99 коп.,
які впродовж 10 робочих днів з дня
отримання Рішення підлягають
перерахуванню (сплаті) до ДПІ у
Жовтневому районі м.Запоріжжя в сумі 7039
грн. 98 коп. (а.с.58).

На сторінках 31, 32 Акту перевірки
№16/17-214/НОМЕР_1 від 07.11.2013 зазначено
наступне: «… В ході проведення
перевірки встановлено, що протягом
перевіряємого періоду з 01.01.2012 по 31.12.2012
ФОП ОСОБА_1 під час виробництва
поліграфічної продукції користувався
послугами дизайнера. За дизайнерські
послуги ФОП ОСОБА_1 нараховував
заробітну плату відповідно до
відомостей з нарахування заробітної
плати та виплачував йому заробітну
плату готівковими коштами, а саме:
протягом 2012р. в сумі 13650 грн. 00 коп.
Виходячи з вищевикладеного перевіркою
встановлено не нарахування по ставці
37,66% та не утримання по ставці 3,6%
єдиного соціального внеску при виплаті
доходу дизайнеру в сумі 13650 грн. 00 коп. …
Перевіркою правильності нарахування
та утримання єдиного внеску із сум
винагород за виконані роботи (надані
послуги) за цивільно-правовими
договорами встановлено порушення абз.1
ч.2 ст.6, абз.2 ч.8 ст.9 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» …, а саме: не
утримання, не нарахування та не пере
рахування до бюджету суми єдиного
соціального внеску в загальній сумі 5631
грн. 99 коп. Пояснення ФОП ОСОБА_1 …».

Всупереч вимог п.5, п.6 розділу І, п.5.2
розділу ІІ «Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства»,
затвердженого 22.12.2010 наказом Державної
податкової адміністрації України №984,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12.01.2011 за №34/18772,
досліджений судом Акт перевірки
№16/17-214/НОМЕР_1 від 07.11.2013 не містить у
собі жодних посилань на конкретні
документи, регістри бухгалтерського
обліку позивача, які б підтверджували
порушення законодавства ФОП ОСОБА_1

Разом з цим, у пп.1.17.1 п.1.17 Акту перевірки
№16/17-214/НОМЕР_1 від 07.11.2013 зазначено, що
самозайнята особа ОСОБА_1
оподаткування одержаних доходів від
провадження діяльності з 01.07.2010 по
31.03.2011 здійснював як платник єдиного
податку, а з 01.04.2011 по 31.12.2012 здійснював
на загальній системі оподаткування та
був платником податку на доходи
фізичних осіб, платником податку на
додану вартість, податку з доходів
фізичних осіб (найманих працівників).

Судом досліджено письмове пояснення
ФОП ОСОБА_1 (а.с.111), надане в
обґрунтування позиції по справі
представником відповідача.

Вказане письмове пояснення позивача не
містить у собі даних про те, ким і
відповідно до вимог якого нормативного
документу відібрано/прийнято від
ОСОБА_1 відомості стосовно ведення ним
господарської діяльності. Вказане
пояснення не містить даних про
додержання вимог ст.63 Конституції
України та бажання ОСОБА_1 надавати
такі пояснення; не зазначено, чи
складалось пояснення зі слів позивача
чи то власноручно оформлювалось ОСОБА_1
З вказаних причин суд вважає дані,
викладені у поясненні, такими, що
викликають сумнів у їх об'єктивності і
правдивості.

На виконання ухвали суду від 24.02.2014
відповідачем не надано будь-яких інших
документів в обґрунтування порушень,
викладених в Акті перевірки
№16/17-214/НОМЕР_1 від 07.11.2013.

Водночас позивачем відповідно до ч.1
ст.11 КАС України надано докази в
обґрунтування позиції по справі.

Так, судом досліджені платіжні
доручення про сплату ФОП ОСОБА_1
страхових внесків, утримань та
податків з доходів найманих
працівників (а.с.87-98; 187-212).

Представником відповідача надано до
суду електронні дані з Реєстру звітів
1ДФ по суб'єкту господарської
діяльності - ОСОБА_1 за період І квартал
2012 року (а.с.215).

Відомості, зазначені у вказаному
Реєстрі звітів 1ДФ, кореспондуються з
дослідженими судом Податковими
розрахунками сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них податку
(Форма №1ДФ) за відповідні періоди 2012
року (а.с.161-165), Звітами про суми
нарахованої заробітної плати (доходу,
грошового забезпечення, допомоги,
компенсації) застрахованих осіб та сум
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування до органів
Пенсійного фонду України (а.с.123-160, 165-186).
Розбіжностей чи арифметичних помилок
не встановлено.

В обґрунтування достовірності
відомостей, зазначених у вищенаведених
звітних документах ФОП ОСОБА_1 надав до
суду: Відомість на виплату грошей
№ВЗП-000002 за січень 2012 року (а.с.104),
Звідний для відрахувань у Фонди за
січень 2012 року (а.с.103),
Розрахунково-платіжну відомість
№НЗП-000001 за січень 2012 року (а.с.105).

Також, позивачем надано до суду:
Розрахунково-платіжну відомість
№НЗП-000012 за грудень 2010 року (а.с.81),
Звідний для відрахувань у Фонди за
грудень 2010 року (а.с.82), Платіжну
відомість №ВЗП-000009 за грудень 2010 року
(а.с.83), Відомість на виплату грошей
№ВЗП-000001 за грудень 2010 року (а.с.84).

Крім того, судом досліджено: Книгу
реєстрації наказів по особовому складу
(а.с.85-86) та копії документів щодо
працевлаштування дизайнера ОСОБА_5
(індивідуальний податковий номер
НОМЕР_2), Трудовий договір між
працівником і фізичною особою від
19.05.2010, зареєстрований в Запорізькому
міському центрі зайнятості (а.с.74-76).

З наведених документів вбачається, що:
ОСОБА_5 працювала у ФОП ОСОБА_1
дизайнером та у січні 2012 року їй було
нараховано 1100 грн. 00 коп. заробітної
плати, 981 грн. 00 коп. - видано на руки
ОСОБА_5, 39 грн. 60 коп. - утримання 3,6%, 414
грн. 26 коп. - нарахування 37,66%.

При цьому, 39 грн. 60 коп. - утримання 3,6%
перераховано УПФУ в Жовтневому районі
м.Запоріжжя платіжним дорученням №678
від 16.02.2012 (а.с.187), а 414 грн. 26 коп. -
нарахування 37,66% перераховано УПФУ в
Жовтневому районі м.Запоріжжя
платіжним дорученням №679 від 16.02.2012
(а.с.188).

В інші місяці 2012 року ОСОБА_5 заробітна
плата не нараховувалась. Протилежного
відповідачем документально не
доведено.

Відповідно до абз.2,3,4 п.1 ч.1 ст.4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
платниками єдиного внеску є:
роботодавці: підприємства, установи та
організації, інші юридичні особи,
утворені відповідно до законодавства
України, незалежно від форми власності,
виду діяльності та господарювання, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною
особою-підприємцем, якщо виконувані
роботи (надавані послуги) відповідають
видам діяльності відповідно до
відомостей з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), у тому числі філії,
представництва, відділення та інші
відокремлені підрозділи зазначених
підприємств, установ і організацій,
інших юридичних осіб, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами; фізичні
особи - підприємці, зокрема ті, які
використовують працю інших осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством про працю, чи за
цивільно-правовим договором (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності відповідно до відомостей з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців);
фізичні особи, які забезпечують себе
роботою самостійно, та фізичні особи,
які використовують працю інших осіб на
умовах трудового договору (контракту).

Як зазначено у ч.4 ст.5 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин), обов'язки платників
єдиного внеску виникають: у осіб,
зазначених в абзацах другому, третьому,
п'ятому та сьомому пункту 1 частини
першої статті 4 цього Закону, - з дня їх
державної реєстрації відповідно до
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців»; у осіб, зазначених в
абзацах четвертому, шостому та сьомому
пункту 1, пунктах 4 (крім фізичних осіб -
підприємців) та 5 частини першої статті
4 цього Закону, - з початку провадження
відповідної діяльності; у осіб,
зазначених у пунктах 2, 3, 6, 7 та 8 частини
першої статті 4 цього Закону, - з дня
укладення трудового договору
(контракту) чи цивільно-правового
договору.

Отже, позивач є платником єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Згідно з п.1 ч.2 ст.6 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платник
єдиного внеску зобов'язаний: своєчасно
та в повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

Як зазначено у ч.2 ст.9 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», обчислення
єдиного внеску здійснюється на
підставі бухгалтерських та інших
документів, відповідно до яких
провадиться нарахування (обчислення)
або які підтверджують нарахування
(обчислення) виплат (доходу), на які
відповідно до цього Закону
нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» обчислення
єдиного внеску органами доходів і
зборів у випадках, передбачених цим
Законом, здійснюється на підставі
актів перевірки правильності
нарахування та сплати єдиного внеску,
звітності, що подається платниками до
органів доходів і зборів,
бухгалтерських та інших документів, що
підтверджують суми виплат (доходу), на
суми яких (якого) відповідно до цього
Закону нараховується єдиний внесок.

Отже, є неправомірним ігнорування
відповідачем даних бухгалтерських та
інших документів, відповідно до яких
ФОП ОСОБА_1 провадилось нарахування
(обчислення) виплат (доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» нараховується
єдиний внесок.

Надання переваг виключно письмовим
поясненням ФОП ОСОБА_1 без
документального підтвердження таких
пояснень не є підставою для обчислення
єдиного внеску органами доходів і
зборів у випадках, передбачених
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування», як то
зазначено у ч.3 ст.9 цього Закону
України.

Відповідно до абз.1 ч.8 ст.9 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (у редакції,
чинній на період, стягнення внесків за
який становить предмет спору) платники
єдиного внеску, крім платників,
зазначених у пунктах 4 і 5 частини
першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця, крім
гірничих підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 28
числа наступного місяця.

Як зазначено у абз.2 ч.8 ст.9 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (у редакції,
чинній на період, стягнення внесків за
який становить предмет спору), при
цьому платники, зазначені у пункті 1
частини першої статті 4 цього Закону,
під час кожної виплати заробітної
плати (доходу, грошового забезпечення),
на суми якої (якого) нараховується
єдиний внесок, одночасно з видачею
зазначених сум зобов'язані сплачувати
нарахований на ці виплати єдиний
внесок у розмірі, встановленому для
таких платників (авансові платежі).
Винятком є випадки, якщо внесок,
нарахований на ці виплати, вже
сплачений у строки, встановлені
абзацом першим цієї частини, або за
результатами звірення платника з
територіальним органом Пенсійного
фонду за платником визнана переплата
єдиного внеску, сума якої перевищує
суму внеску, що підлягає сплаті, або
дорівнює їй. Кошти перераховуються
одночасно з отриманням
(перерахуванням) коштів на оплату праці
(виплату доходу, грошового
забезпечення), у тому числі в
безготівковій чи натуральній формі.
При цьому фактичним отриманням
(перерахуванням) коштів на оплату праці
(виплату доходу, грошового
забезпечення) вважається отримання
відповідних сум готівкою, зарахування
на рахунок одержувача, перерахування
за дорученням одержувача на будь-які
цілі, отримання товарів (послуг) або
будь-яких інших матеріальних цінностей
у рахунок зазначених виплат, фактичне
здійснення з таких виплат відрахувань
згідно із законодавством або
виконавчими документами чи будь-яких
інших відрахувань.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» рішення,
прийняті органами доходів і зборів та
органами Пенсійного фонду з питань, що
належать до їх компетенції відповідно
до цього Закону, є обов'язковими до
виконання платниками єдиного внеску,
посадовими особами і застрахованими
особами. Положення цієї статті
поширюються лише на тих платників, які
відповідно до цього Закону зобов'язані
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Як зазначено у ч.4 ст.25 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», орган доходів
і зборів у порядку, за формою та у
строки, встановлені центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом. Платник єдиного
внеску зобов'язаний протягом десяти
календарних днів з дня надходження
вимоги про сплату недоїмки сплатити
суми недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею. У разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки платник
єдиного внеску узгоджує її з органом
доходів і зборів шляхом оскарження
вимоги про сплату єдиного внеску в
адміністративному або судовому
порядку.

Згідно з п.3 ч.11 ст.25 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» орган доходів і
зборів застосовує до платника єдиного
внеску такі штрафні санкції: за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску накладається штраф у розмірі 5
відсотків зазначеної суми за кожний
повний або неповний звітний період, за
який донараховано таку суму, але не
більш як 50 відсотків суми
донарахованого єдиного внеску.

Відповідачем не надано доказів в
обґрунтування донарахування ФОП
ОСОБА_1 5631 грн. 99 коп. єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та не доведено
підстав для застосування штрафних
санкцій у розмірі 1407 грн. 99 коп.

Оскільки відповідачем документально
не доведено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог
абз.1 ч.2 ст.6, абз.2 ч.8 ст.9 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування»: не утримання,
не нарахування та не пере рахування
позивачем до бюджету єдиного
соціального внеску в загальній сумі 5631
грн. 99 коп., то Рішення про застосування
штрафних санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску №11,
прийняте 24.12.2013 ДПІ у Жовтневому районі
м.Запоріжжя - є протиправним та
підлягає скасуванню.

У ст.19 Конституції України зазначено,
що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Як зазначено у ч.1 ст.11 КАС України,
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

З урахуванням з'ясованих обставин,
досліджених матеріалів справи суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню. Доводи відповідача не
приймаються судом до уваги виходячи з
вище зазначеного.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
Рішення №11 прийняте 24.12.2013 Державною
податковою інспекцією у Жовтневому
районі м.Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області про застосування штрафної
санкції у сумі 1407 грн. 99 коп. за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску у сумі 5631 грн. 99 коп.

Присудити на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 з Державного
бюджету України судові витрати у сумі
182 грн. 70 коп.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили у строк та
порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС
України.

Постанова суду першої інстанції
оскаржується у строк та порядок
встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі
13.05.2014.

Суддя
О.О. Прасов